свет
.
ЋОРОВИЋ
ЖЕНИДБА
прати
Карантана
у
Мостар
,
@card@
.
ШТАМПАРСКО
УМЈЕТНИЧКИ
завод
ПАХЕРА
и
КИСИЋА
.
„
мали
библиотека
“
уредник
:
РИСТО
КИСИЋ
.
власник
:
ИЗДАВАЧКА
КЊИЖАРНИЦА
ПАХЕРА
и
КИСИЋА
.
Београд
@card@
и
.
крсни
Пера
Карантана
.
Пера
Карантан
,
висок
,
сухоњав
младић
,
са
румен
,
дугуљаст
лице
,
просјед
кос
,
ћелав
обрва
и
дуг
трепавица
,
што
вјечито
трепетати
,
стати
јесам
украј
сто
,
држати
у
рука
овећу
чаша
препун
вино
,
укочити
се
и
издигнути
глава
на
више
,
као
да
се
слика
.
на
један
трепавица
блистати
он
се
суза
,
као
кап
роса
на
врх
житан
класа
.
тронути
и
растужити
,
дуго
гледати
он
у
три
свој
пријатељ
,
три
драг
и
мио
пријатељ
,
који
,
загријати
вино
и
необично
расположити
,
тек
што
он
наздравити
и
искапити
чаша
у
његов
здравље
.
—
Браћо
,
—
узвикнути
,
након
дуг
почивка
,
мало
вишим
,
уобљен
,
необичан
глас
,
какав
се
обично
здравица
држати
.
—
ви
јесам
ја
,
овај
,
који
ја
данас
славити
мој
крсни
име
и
који
јесам
ви
,
мој
пријатељ
,
ја
доћи
и
који
ви
фала
на
љубав
.
ја
јесам
драго
живити
и
свако
јесам
драго
живити
.
на
прилика
:
мачак
јесам
један
живина
,
па
јесам
и
она
драго
живити
...
ја
,
што
се
казати
,
волити
бити
живит
’
хиљаду
година
,
па
макар
и
у
тиква
.
и
ви
фала
,
који
ви
ја
наздравити
за
мој
дуг
живот
...
ама
,
браћа
мој
,
шта
хтети
ја
живот
?
...
Шта
хтети
,
на
прилика
,
кад
ја
не
бити
бити
ви
,
који
ја
с
ви
лијепо
жив
и
ви
ја
веселити
и
забављати
,
што
ви
никада
,
ни
у
гроб
,
хтети
заборавит
’
!
...
—
Живиооо
!
опет
један
многаја
отегнути
се
.
перо
Карантан
пустити
други
суза
,
који
он
се
склизнути
низ
нос
и
зауставити
се
управо
на
брк
.
Јефтан
Мргудић
устати
,
љуљати
се
и
тетурати
,
хтјети
бацити
чаша
,
али
он
се
некако
изврнути
рука
,
те
,
мјесто
у
зид
,
погодити
у
глава
Јов
Перотић
.
Начини
он
чворуга
на
чела
,
голем
као
јаребичин
јаје
,
и
попрскати
он
вино
нов
кошуља
.
Јова
Перотић
јаукнути
,
скочити
поплашити
и
,
чешкати
се
по
глава
,
погледати
низа
себе
.
—
јесам
ја
жао
глава
...
ама
кошуља
...
—
рећи
тужан
,
утањен
глас
,
као
дијета
који
се
спремати
да
заплакати
.
перо
Карантан
збунити
се
.
хтјети
бити
да
помоћи
Јова
и
да
он
се
у
невоља
наћи
;
хтјети
бити
да
поћи
,
али
не
моћи
.
само
се
окретати
око
себе
и
стењати
.
Најпошље
узити
некакав
излизан
четица
и
почети
он
чистити
.
и
размазати
вино
по
сав
кошуља
.
—
Ништа
...
ништа
јесам
тај
,
—
рећи
тјешити
он
и
бацити
четица
за
врата
.
—
не
бринути
ти
!
ја
хтети
ти
дати
’
свој
кошуља
,
па
преобући
.
па
се
окренути
према
врата
.
—
Данило
!
—
викнути
из
сав
грло
.
на
врата
се
помолити
један
рашчерупан
глава
са
огроман
кукаст
нос
и
страшан
очи
.
тек
мало
трезан
човјек
моћи
бити
распознати
,
да
тај
јесам
глава
какав
грдан
совуљага
,
него
човјечији
прилика
и
да
тај
човјечији
прилика
јесам
ники
други
,
него
знаменит
слуга
Пера
Карантана
Дамјан
,
од
милошта
прозвати
Данило
.
—
А
?
—
блесаст
блекнути
глава
,
провирити
унутра
.
—
Данило
,
синак
,
—
почети
Пера
благ
,
очински
глас
,
окретати
се
и
као
тражити
нешто
.
—
Хајд
наћи
и
донети
један
чист
,
мој
кошуља
.
Данило
он
забленути
поглед
.
поглед
и
у
Јов
и
чворуга
он
,
који
се
зацрвенити
као
презрео
трешња
,
па
развући
лице
,
засмијати
се
и
одмахнути
рука
.
—
немати
ја
чист
кошуља
,
—
рећи
.
—
ја
немати
,
—
једва
проциједити
кроз
зуб
Пера
,
мргодити
се
.
—
немати
ни
кошуља
...
тако
јесам
тај
,
браћа
,
кад
немати
женски
глава
у
кућа
.
Јефтан
махнути
рука
и
замолити
он
да
не
говорити
даље
,
како
не
бити
свој
жалостиван
ријеч
покварити
весеље
читав
друштво
.
затим
се
завалити
на
столица
,
десни
нога
метнути
на
сто
,
међу
чаша
,
и
запјевати
.
фалити
се
жут
лимун
крај
мора
,
имати
л
’
иђе
ико
љевши
од
ја
?
—
Живио
!
—
опет
загрмише
сав
,
не
пуштати
он
да
допјевати
.
—
Живио
сто
година
!
—
Живио
!
—
прихватити
и
Данило
,
подигнути
,
у
знак
одушевљење
,
оба
рука
у
вис
и
махати
она
као
крило
.
Обрен
Пушибрк
бацити
капа
с
глава
и
почети
се
протезати
.
—
еј
Пера
,
Пера
,
—
узвикнути
невесео
.
—
какав
јесам
ја
тај
домаћин
,
кад
ни
сладак
пита
немати
?
—
Па
што
,
брата
,
одма
не
искати
!
—
узвикнути
Пера
,
плеснувши
рука
.
—
Што
се
к'о
бајаги
стидити
?
Што
гођ
тај
срце
зажелити
ти
само
искати
,
к'о
у
свој
кућа
.
и
опет
се
окренути
врата
.
—
Данило
!
Данило
се
испрсити
:
—
А
?
—
сладак
пита
донети
!
Данило
прокомешати
раме
и
зијевнути
.
—
немати
ја
пита
,
—
одговорити
мирно
.
—
Ко
хтети
скухат
’
?
перо
поглед
у
Данило
,
па
у
земља
,
па
опет
у
Данило
.
затим
се
окренути
Обрен
.
—
немати
,
нем
брата
,
—
прошаптати
,
да
се
једва
чути
.
—
тако
јесам
тај
,
кад
у
кућа
немати
женски
глава
.
—
Па
и
не
требати
,
—
дочекати
Обрен
умиривати
он
.
—
ја
јесам
тај
само
’
наки
каз'о
...
Знаш
,
драго
ја
уз
љутито
вино
мало
сладак
пита
...
перо
Карантан
као
да
се
стишати
мало
.
једино
,
да
срце
пустити
на
воља
,
помијешати
прст
у
Данилов
кос
,
затрести
он
глава
и
заповијед
да
изаћи
из
соб
.
Данило
исплазити
језик
и
дрекнути
као
јара
када
он
ухватити
.
објесити
горњи
усна
,
те
он
кукаст
нос
готово
до
брада
допријети
.
Изађе
.
—
Точите
,
браћа
,
точити
.
—
подвикнути
Пера
,
окренути
се
опет
друг
.
—
Вина
,
фала
бог
,
имати
.
имати
браћа
!
за
вино
не
требати
женски
глава
.
Точите
!
но
они
он
јесам
ни
чекати
понуда
.
Обрен
јесам
точити
и
без
он
,
јер
јесам
моћи
гледати
празан
чаша
,
и
прелијевати
она
.
отуда
се
вино
разлити
и
по
сав
потрпежњак
,
—
јединоме
чаршаф
што
он
јесам
Пера
имати
,
—
и
ишарати
он
тако
,
да
јесам
изгледати
као
какав
мапа
.
пролијевати
се
чак
и
по
тле
,
тај
се
мијешати
са
пепео
од
цигара
и
давнашњи
прашина
,
тај
јесам
соб
много
сличити
какав
запуштен
механа
,
гдје
се
газда
једном
у
недјеља
дан
наканити
да
јесам
очистити
.
—
Баш
јесам
ти
,
брата
,
један
пексијан
,
—
рећи
Јова
,
гледати
у
под
.
—
у
кућа
немати
готово
ништа
и
да
трн
повући
по
она
,
не
бити
имати
шта
запети
.
онај
слика
са
голишав
швабица
(
а
ти
плах
бегенисати
и
куповати
таки
слика
)
и
она
два
сандук
у
крај
и
дрвен
кревет
,
—
ето
тај
ти
јесам
читав
намјештај
.
па
како
тај
држати
како
ли
пазити
?
Видиш
ли
колик
ти
јесам
паучинати
по
зид
и
колик
јесам
прашина
по
тле
?
перо
преврнути
очи
,
поглед
у
небо
и
испустити
један
мученички
уздах
:
—
тако
ти
јесам
тај
,
брата
,
кад
немати
женски
глава
у
кућа
.
Јефтан
тај
ражљутити
.
он
скочити
,
намргодити
се
и
затрести
кос
,
страшан
као
лав
афрички
.
затим
ударити
шака
по
сто
и
шкргутнути
зуб
.
удар
и
други
пут
и
три
чаша
преврнути
се
на
сто
,
а
празан
боца
откотрљати
се
и
разбити
у
комад
.
—
А
што
кукати
?
—
дрекнути
и
унети
он
се
у
лице
.
—
Ева
,
како
јесам
се
ја
оженити
,
па
ја
јесам
гром
убити
,
него
ја
све
у
ред
.
Што
се
и
ти
не
женити
?
како
се
не
стидити
свој
сијед
кос
?
.
.
Чојек
у
година
,
па
нежењен
!
.
.
срамота
!
.
.
и
што
јесам
бог
ствар'о
жена
на
свијет
,
кад
се
људи
не
бити
женити
?
Што
,
питати
ти
?
Обрен
испити
чаша
и
цмокнути
губица
као
да
љубити
ко
.
—
тако
јесам
,
—
потврдити
,
правити
се
озбиљан
.
—
Шта
бити
бити
са
жена
,
да
се
јесам
удавати
?
—
ја
,
—
наставити
Јефтан
поносито
,
спремати
се
,
да
и
трећи
пут
ударити
рука
о
сто
.
—
Жена
ми
требати
!
јесам
друкчије
него
баш
требати
!
и
ја
бити
волити
бит
’
без
жена
да
не
требати
...
и
она
јесам
бог
створити
,
па
ако
ни
за
шта
други
,
неки
барем
чувати
и
чистити
кућа
и
рађати
ђеца
...
оклен
бити
ја
бити
,
да
ми
се
јесам
женити
стар
?
.
.
оклен
питати
ти
?
оклен
бити
и
ти
бити
?
.
.
јесам
бог
наредити
да
расти
по
крушка
и
по
јабука
него
да
ми
жена
рађати
...
—
тако
јесам
,
—
потврдити
сав
.
Јефтан
,
охрабрити
,
погладити
се
по
брк
и
узвисити
глас
:
—
него
ако
јесам
тај
чојек
,
наћи
какав
женетина
,
па
ето
...
моћи
пробират
’
,
ни
разбират
’
,
ни
размишљат
’
се
:
ко
јесам
и
какав
јесам
?
нек
само
јесам
мушки
,
нек
јесам
жена
,
па
јесам
добро
.
и
лијепо
се
вјенчати
и
бити
чојек
и
нек
ти
бити
све
у
ред
.
—
тако
јесам
!
—
и
,
ако
хтети
,
неки
и
овај
чаша
иђе
у
твој
здравље
!
—
Живио
!
перо
,
поразити
овај
здравица
,
трептати
трепавица
више
него
обично
.
збуњено
се
окретати
на
сав
страна
и
размјештати
чаша
по
сто
,
као
да
јесам
он
сметати
нешто
.
затим
гледати
час
у
један
,
час
у
други
,
час
у
трећи
јаран
.
—
велим
ли
ви
,
браћа
,
сав
,
да
јесам
паметно
да
се
ја
женити
?
—
запитати
и
опет
се
укочити
као
да
се
слика
.
—
велим
,
—
повикати
сав
у
један
глас
.
он
узити
чаша
и
наточити
јесам
.
—
онда
...
онда
...
—
почети
онај
вишим
глас
,
пењати
се
на
столица
.
—
онда
...
који
ви
ја
тако
лијепо
казати
и
који
ја
мислити
да
јесам
пријатељски
...
онда
ја
велим
:
неки
бити
тако
.
ја
требати
жена
,
а
и
не
требати
ја
жена
.
ама
кад
ви
велим
да
требати
,
онда
хтети
свакако
требати
...
и
који
јесам
ја
паметан
чојек
,
тај
хтети
пун
говорит
’
казати
ви
:
од
сјутра
тражити
жена
.
—
Живиооо
!
сав
устати
иза
сто
.
Загрлише
се
и
почети
љубити
,
као
онај
о
Божић
.
А
сваки
се
нешто
растужити
,
свако
омечати
срце
,
па
се
расплакати
као
дјеца
.
Плаче
Пера
,
плакати
Јефтан
,
плакати
и
Обрен
и
Јова
.
сав
плач
!
А
Данило
опет
промолити
глава
кроз
врата
,
па
као
да
размишљати
:
или
бити
заплакати
,
или
се
засмијати
?
—
и
сад
одма
да
се
женити
.
сад
!
—
дрекнути
Јефтан
,
прибрати
се
мало
.
—
одма
да
тражити
ђевојка
!
и
зграбити
Пера
за
рука
и
силом
он
повући
врата
.
—
јок
!
јок
!
—
повикати
Обрен
,
умијешати
се
међу
она
и
хватати
Јефтан
за
рукав
.
—
ја
други
пријатељ
тако
не
дати
.
ја
хтети
поштено
.
Саставићемо
опет
сједница
,
па
да
гласати
.
перо
зинути
.
Отрже
се
од
Јефтан
,
оба
рука
савити
око
Обренов
врата
,
па
он
почети
стезати
на
прса
и
љубити
.
—
тако
,
брата
,
тако
!
—
ускликнути
са
неки
занос
.
—
сједница
,
па
да
гласати
.
ако
требати
још
ко
да
зовнути
,
па
нек
јесам
више
глас
.
ако
требати
и
скупштина
читав
,
ја
кабулити
!
—
не
требати
,
—
осјећи
Обрен
осорно
.
—
Само
ја
!
ја
јесам
,
што
се
рећи
,
главни
одбор
и
ја
хтети
ријешити
.
—
и
скупити
се
у
први
неђеља
!
—
додати
Јова
.
—
у
неђеља
!
и
опет
се
загрлити
и
почети
љубити
.
А
Данило
тек
се
сада
увјерити
да
ствар
јесам
жалосна
и
почети
се
смијати
.
ИИ
.
Ријеч
два
о
прошлост
Пера
Карантана
.
његов
рођење
,
дјетињство
и
први
дан
момаштво
.
перо
Карантан
,
с
који
јесам
ви
рад
поближе
упознати
,
родити
се
љето
господњи
не
знати
ко
,
али
свакако
барем
пријести
четрдесет
година
.
отац
он
јесам
бити
име
Аћим
,
или
како
се
на
корица
читуља
потписивати
Јоаким
,
а
мати
он
се
звати
Ана
.
Причају
,
да
јесам
заплакати
кад
се
родити
,
као
што
обично
заплакати
сваки
дијета
.
тај
он
управо
,
јесам
ни
падати
на
памет
,
пошто
јесам
на
свијет
изићи
гладан
,
те
одмах
почети
млацкати
губица
као
да
сисати
...
Кашње
се
показати
као
врло
живахан
и
отресит
...
Чим
јесам
почети
владати
себе
,
почети
јесам
лупати
и
тући
мати
,
а
први
ријеч
,
што
она
јесам
проговорити
,
опсовати
јесам
,
по
наш
начин
васпитавање
,
ружан
отац
.
због
тај
чудан
знак
рећи
,
да
хтети
дијета
бити
»
мимо
остати
«
.
Рекоше
,
да
хтети
свакако
бити
знаменит
у
род
свој
.
када
јесам
одрастати
и
моћи
се
мијешати
са
осталом
дјечурлија
на
улица
,
постати
јесам
за
кратак
вријеме
врло
славан
.
прославити
се
витешки
свој
подвиг
,
јер
јесам
волити
черупати
се
макар
с
ко
.
ријетко
који
комшијски
дијета
да
јесам
бити
украшен
чворуга
на
глава
и
силан
греботина
по
лице
,
а
украшавати
она
јесам
увијек
он
,
не
љутити
се
,
наравно
,
ако
бити
и
он
когод
тако
украсити
.
разлика
јесам
само
у
тај
,
што
јесам
он
имати
неколико
чворуга
и
што
он
јесам
лице
бити
ишаран
као
ускршњи
јаје
.
ипак
он
јесам
нос
највише
страдати
и
вјечито
јесам
сличити
румен
,
расцвјетавајући
пупољак
...
осим
са
дјеца
,
он
се
јесам
волити
тући
и
борити
и
са
живина
.
патити
јесам
од
он
једнако
и
туђ
пас
и
мачак
и
пилић
,
кокош
,
голуб
.
Рачуна
се
,
да
јесам
за
кратак
вријеме
убити
осморо
пилад
,
три
пас
избити
око
,
а
два
мачка
пребити
нога
.
разбити
јесам
и
неки
двадесет
прозор
,
а
најпошље
јесам
покушати
да
кравити
Митар
кујунџија
откинути
реп
и
да
он
бити
друг
.
Срећа
,
што
крава
јесам
бити
најбоље
расположен
,
нити
јесам
,
као
женски
глава
,
хтјети
да
остати
без
свој
накит
,
тај
се
малко
,
као
нехотице
,
ритнути
нога
и
одгурнути
он
.
он
јесам
бити
ништа
.
три
пут
се
преметнути
преко
глава
,
изгубити
један
зуб
и
—
тај
јесам
све
.
Кашње
јесам
опет
моћи
наставити
игра
.
моћи
јесам
и
сјутрадан
,
на
Велика
Четвртак
,
испети
се
на
комшијски
дуд
и
ту
ударати
у
даска
,
попут
црквен
клепетати
,
тај
јесам
комшијски
жена
,
мислити
да
јесам
тај
права
клепетати
,
почети
се
побожно
крстити
и
кренути
црква
на
читав
сахат
раније
,
него
ли
јесам
бити
отворити
.
—
Аћим
,
жалосна
тај
мајка
,
—
говорити
јесам
Перин
мати
свој
муж
,
—
овај
наш
дијета
бити
некакав
пустахија
.
ако
он
не
свршити
на
вјешала
,
хтети
свршит
’
ники
.
—
А
јесам
ли
тај
пророк
Јеремија
па
да
знати
?
—
питати
јесам
Аћим
,
као
љутити
се
помало
,
премда
он
нити
јесам
моћи
нити
смјети
озбиљно
се
љутити
.
—
ја
јесам
пророк
Јеремија
,
—
бранити
се
Ана
и
почети
говорити
мало
оштрије
,
као
и
обично
,
кад
Аћим
хтети
о
нешта
да
увјерити
,
—
ама
ја
видити
.
по
јутро
познавати
дан
.
и
,
права
да
ти
рећи
,
ја
он
више
не
моћи
гледати
по
сокак
и
мучити
се
с
он
,
него
требати
ко
други
да
он
натоварити
на
врат
,
па
неки
се
други
мучити
.
—
Нећеш
он
,
зар
,
дати
’
на
занат
?
—
—
упитати
Аћим
мекше
.
—
јок
.
Послаћемо
он
у
школа
.
нек
иђе
тамо
,
па
макар
ништа
не
научити
.
само
неки
ја
и
комшилук
јесам
на
сметња
.
након
дуг
вијећање
,
у
који
јесам
Аћим
живо
протествовати
против
шибање
у
школа
,
бити
јесам
ријешити
,
да
се
Пера
натоварити
на
врат
учитељ
.
у
овај
питање
Пера
се
јесам
слагати
с
она
.
јесам
он
бити
пријатан
,
што
хтети
добити
над
себе
власт
,
оштар
него
што
јесам
отац
и
мати
.
ипак
се
тјешити
тај
,
што
јесам
знати
да
имати
још
дјеца
у
школа
,
па
хтети
,
зар
,
ни
он
горе
бити
него
ли
јесам
она
.
—
бити
ли
учитељ
пун
?
—
питати
јесам
друг
,
који
јесам
се
враћати
из
школа
.
—
како
кад
,
—
одговарати
он
.
—
е
добро
јесам
кад
не
бити
вазда
.
Кашње
се
и
увјерити
о
тај
.
Учитељ
јесам
бити
омањи
,
сићушан
младић
,
хром
у
десни
нога
,
због
шта
јесам
он
ђак
,
међу
себе
,
прозвати
Топал
-
паш
и
спјевати
он
у
пјесма
,
који
јесам
почињати
ријеч
:
Топал-
паш
мука
наш
.
бити
јесам
час
,
кад
јесам
долазити
у
разред
весео
и
расположен
.
тада
се
шалити
са
дјеца
,
чупкати
она
за
кос
,
показивати
она
разнети
слика
и
пјевати
она
пјесма
о
Милош
и
Марка
.
други
пут
доћи
бити
мргодан
,
пљувати
у
јаглук
и
шетати
се
између
клупа
,
не
окретати
се
ни
на
један
страна
и
не
говорити
ништа
.
тада
ники
јесам
смјети
проговорити
,
па
макар
он
срце
јуначан
бити
.
три
или
четири
шибање
умирити
Пера
.
волити
јесам
,
додуше
,
да
провести
још
какав
шал
:
да
млатнути
буквар
по
глава
онај
ђак
пред
себе
,
да
ко
испод
клупа
боцнути
игла
,
или
да
пустити
ко
у
њедра
шаку
коњски
муха
.
но
тај
јесам
бивати
сав
тај
рјеђе
.
доста
јесам
бити
да
учитељ
показати
прут
и
он
се
одмах
стишавати
и
,
положити
рука
на
клупа
,
уозбиљити
се
као
какав
старац
.
кроз
година
-дана
постати
јесам
миран
ђак
.
да
јесам
бити
добар
,
тај
се
баш
не
моћи
рећи
,
јер
у
буквар
никако
јесам
моћи
прелистати
четврти
страница
.
до
тај
страница
моћи
јесам
читати
и
сав
слово
ићи
јесам
он
некако
у
глава
.
али
даље
—
ни
макнути
.
ту
се
управо
десити
слово
Ц
,
Ф
и
Ћ
и
тај
он
јесам
бунити
.
изговорити
бити
она
и
моћи
и
тај
баш
не
бити
бити
тако
тешко
,
али
ко
хтети
она
написати
?
ко
хтети
знати
да
она
,
како
требати
,
искривити
и
удесити
?
и
учитељ
он
јесам
тући
глава
о
табла
да
боље
запамтити
и
друг
јесам
он
показивати
и
теглити
он
за
уш
и
сав
—
узалудно
.
Мећао
јесам
буквар
под
глава
кад
јесам
хтјети
спавати
,
пропуштати
јесам
жив
ласта
кроз
рукав
и
—
свеједно
.
Чим
бити
почети
писати
,
тај
јесам
слово
добијати
некакав
чудан
облик
и
ни
он
,
ни
учитељ
,
ни
сав
ђак
не
бити
она
кашње
моћи
прочитати
.
једва
други
година
некако
се
навикнути
на
она
.
написати
она
читак
и
,
са
велик
граја
и
побједнички
израз
на
лице
,
показати
сав
.
наравно
,
да
јесам
одмах
од
отац
добити
нов
хаљина
,
што
се
показати
тако
»
даровит
и
паметан
«
...
—
красно
дијета
,
—
хвалити
се
Аћим
свако
.
—
знати
јесам
ја
,
да
хтети
бит
’
мимо
остати
.
Четири
разред
свршити
јесам
са
довољан
успјех
управо
за
осам
година
.
—
Добра
притврдити
наука
,
—
како
Аћим
рећи
,
узети
он
себе
у
радња
.
—
То
он
сад
ники
не
моћи
ишћерат
,
из
глава
...
перо
чисто
одахнути
,
када
он
објавити
,
да
не
хтети
више
бити
ђак
.
Школа
он
јесам
бити
изаћи
на
врх
глава
и
он
јесам
мрзио
и
она
и
учитељ
и
сав
ђак
.
с
тај
он
се
и
допасти
очев
радња
и
,
ступити
у
она
,
озбиљно
пљунути
у
длан
.
—
ти
не
знати
шта
радити
...
ја
хтети
ти
казат
’
како
се
радити
,
—
бити
јесам
он
први
ријеч
што
она
јесам
тада
рећи
отац
.
Весели
отац
задовољно
се
насмијати
и
почети
обигравати
око
он
тапшати
он
по
раме
.
—
Дел
,
синак
,
жив
бити
,
дело
ти
прифатити
!
—
викнути
.
—
фала
бог
,
кад
јесам
ја
добити
одмјена
.
перо
се
,
из
почетак
,
силно
захукати
.
за
први
два
година
истјерати
двојица
конкурент
из
касаба
и
натјерати
она
,
да
на
други
страна
тражити
хљеб
.
Треће
година
истјерати
и
отац
и
остати
:
јесам
у
радња
.
тећи
јесам
новац
непрестано
,
згрћао
он
,
да
јесам
чак
изаћи
на
глас
.
стар
људи
лијепо
јесам
он
поздрављати
,
а
истјеран
отац
задовољно
јесам
трљати
рука
и
трчати
од
пријатељ
до
пријатељ
да
он
хвалити
.
негдје
у
тај
доба
упознати
се
Пера
са
Јефтан
Мргудић
,
први
свој
јаран
.
Јефтан
јесам
имати
ники
свој
и
само
јесам
имати
лијеп
нашљество
.
због
нашљества
се
управо
и
прочути
и
бити
јесам
,
од
сав
касабалија
,
једногласно
прогласити
особит
мајстор
,
да
он
свакодневно
умањивати
.
он
јесам
имати
радња
,
нити
јесам
налазити
за
вриједно
да
се
мучити
са
муштерија
и
да
она
се
»
криво
клети
“
.
Лакше
он
јесам
бити
сједити
по
туђ
дућан
,
пребирати
дневни
новост
и
ићи
у
механа
.
Нарочито
јесам
волити
овај
пошљедњи
,
тај
више
,
што
јесам
морати
јесам
ићи
,
него
јесам
,
обично
,
водити
уза
се
још
ко
,
понајвише
какав
новајлија
,
који
јесам
вичан
механски
ваздух
.
због
тај
јесам
приступити
и
Пера
.
упознати
се
с
он
,
нашалити
се
и
почети
он
сједити
у
магаза
.
—
Хајд
затварати
,
па
да
мало
прошетати
,
—
рећи
један
вече
Пера
,
пошто
јесам
се
боље
’
упознати
.
—
Хајд
.
—
А
ђе
хтети
?
—
запитати
Пера
,
гледати
он
зачудити
.
—
Ђе
хтети
?
...
хајде
са
ја
...
—
љутнути
се
Јефтан
и
направити
мргодно
лице
.
—
не
бојити
се
,
да
хтети
тај
што
потрошит
’
.
имати
ја
пар
,
да
платити
и
за
тај
и
за
себе
.
А
ти
требати
да
се
шетати
,
да
се
дружити
...
ако
остати
вазда
у
дућан
,
убити
тај
мемла
из
камен
,
па
хтети
зафатит
’
сушица
,
па
ти
хтети
помоћ
’
сав
љекар
.
перо
прошетати
мало
по
магаза
.
предлог
Јефтанов
чинити
он
се
смишљен
и
умјестан
и
,
што
јесам
главно
,
искрен
и
пријатељски
.
—
А
хтети
ли
дуго
остати
?
—
запитати
готово
шапатом
.
—
ја
не
моћи
...
ја
хтети
само
мало
...
—
ако
хтети
хајдемо
!
—
окосити
се
Јефтан
устајати
.
—
ама
ја
велим
:
ја
хтети
само
мало
,
—
опет
хтети
Пера
,
некако
бојажљив
.
—
Добра
.
макар
и
мало
.
перо
затворити
магаза
,
тај
кренути
обојица
.
Пођоше
уз
широк
чаршија
,
покрај
читав
низ
затворен
и
незатворен
дућан
;
минути
два-три
сокак
,
изметати
мали
кућица
,
испред
који
јесам
,
на
омањи
клупица
,
сједити
стар
људи
и
жена
,
и
—
упутити
се
механа
.
око
механски
врата
дизати
се
грајати
...
ту
јесам
се
гурати
три-четири
беспослен
хамал
и
инадити
се
са
дјечурлија
,
што
јесам
доћи
да
слушати
музика
.
унутра
опет
све
пуно
.
за
сав
сто
засјести
поднапит
солдат
и
други
,
сваковрстан
беспослењак
,
па
сав
пити
и
задовољно
гледати
у
четири
лијеп
свирачица
,
Швабица
,
што
,
у
крај
,
свирати
разнети
швапски
марш
.
Јефтан
увести
Пера
у
један
кут
,
у
који
она
са
улица
јесам
моћи
видјети
.
—
Овђе
хтети
ја
,
—
рећи
.
—
Овђе
јесам
згодан
.
и
,
ударити
рука
по
сто
,
наредити
механџија
да
донети
вино
.
—
Болан
,
па
јесам
ружан
твој
живот
,
—
рећи
Пера
,
обзирати
се
и
испод
ока
гледати
свирачица
.
—
Па
и
јесам
,
—
одговорити
Јефтан
.
—
ев
’
овако
проводити
се
боље
него
сав
други
газда
.
Живим
к'о
гроф
!
док
имати
пар
,
живити
к'о
што
требати
;
кад
нестати
,
моћи
се
и
гладоват
’
...
Свирачице
престати
.
један
љепушкаст
плавојка
,
са
мали
,
нешто
искривљен
,
носић
и
смјехуљак
на
образ
,
дигнути
се
да
купити
бакшиш
.
Пође
од
сто
до
сто
,
осмјехкујући
се
на
свако
и
увијати
се
између
солдачки
ред
,
који
јесам
јесам
задиркивати
.
Дође
и
до
Перин
сто
.
—
како
јесам
,
љепотица
?
—
нашалити
се
Јефтан
,
хватати
јесам
за
подвољак
.
—
како
?
—
Sehr
gut
—
одговорити
она
,
попријевтиши
он
прст
.
А
Пера
нешто
заголицати
.
као
живо
нешто
да
се
помакнути
у
он
и
сав
снага
гурнути
он
она
.
Пруживши
она
бакшиш
он
задрхтати
као
шибљика
и
пољубити
јесам
у
образ
.
Покупивши
новац
,
плавојка
се
опет
вратити
за
њихов
сто
.
Сједе
до
Пера
,
почети
он
миловати
по
образ
и
умотавати
он
брк
.
А
он
драго
.
стати
узвијати
глава
,
као
мачак
кад
он
миловати
,
и
примакнути
она
се
ближе
.
опет
јесам
пољубити
.
—
Хајд
,
Пера
,
да
иђемо
,
—
почети
Јефтан
и
као
подигнути
се
.
—
ти
јесам
каз'о
,
да
хтети
остат
’
само
мало
.
—
нека
,
неки
,
—
дочекати
Пера
и
повући
он
за
појас
.
—
Овђе
јесам
лијепо
...
неки
још
!
Јефтан
се
ђаволаст
осмјехнути
.
куцнути
празан
боца
о
сто
и
наредити
још
вино
...
иза
тај
Пера
јесам
трчати
у
механа
сваки
вече
.
јесам
се
ни
на
Јефтан
осврћати
,
нити
он
јесам
увијек
очекивати
.
раније
јесам
затварати
магаза
и
хитати
свирачица
.
с
она
јесам
пити
,
с
она
остајати
до
зор
.
макар
што
он
јесам
и
мати
од
јад
пресвиснути
,
он
јесам
остајати
.
и
сав
свијет
прорицати
јесам
и
он
,
као
и
Јефтан
,
да
хтети
хрђав
проћи
.
једино
јесам
још
Аћим
ловити
пријатељ
и
хвалити
она
се
:
—
опет
јесам
он
кршан
!
...
он
хтети
и
опет
бити
мимо
остати
.
ИИИ
.
Ријеч
два
о
прошлост
Пера
Карантана
.
његов
први
љубав
.
па
ни
отац
он
јесам
моћи
дуго
хвалити
,
а
јесам
он
хвалити
из
врло
прост
разлог
,
јер
јесам
кроз
кратак
вријеме
умрети
.
»
Отишао
у
поход
покојник
«
као
што
јесам
пред
смрт
говорити
,
осмјехивати
се
и
питати
за
Пера
.
и
Пера
остати
самац
,
јесам
на
св'јету
без
икоји
свој
,
као
отсјечен
дрво
у
гора
,
што
се
казати
.
знати
јесам
,
да
више
ники
код
кућа
затећи
хтети
кад
се
вратити
из
механа
;
знати
јесам
,
да
се
ту
више
ники
хтети
на
он
ни
осмјехнути
,
нити
хтети
се
намргодити
.
зато
јесам
и
долазити
кући
доцније
него
пријести
.
—
волити
пун
механа
него
пуст
кућа
,
—
говорити
јесам
свако
,
који
бити
он
прекорити
због
неуредан
живот
.
—
волити
,
брата
.
срце
ја
се
стиснути
и
сузити
ја
ударити
на
очи
,
кад
погледати
све
пусто
око
себе
.
А
у
механа
јесам
друкчије
.
Кући
јесам
ићи
само
да
се
испавати
.
Отишао
бити
,
па
,
не
тражити
постеља
ни
јастук
,
извалити
се
ма
гдје
,
макар
и
за
врата
,
и
заспати
.
Пробудивши
се
подбуо
,
мамуран
,
помућен
очи
,
замршен
брк
и
кос
,
љутити
се
на
себе
и
на
свако
.
псовати
јесам
механџија
,
псовати
свирачица
и
сав
вино
на
свијет
,
бијел
и
мрк
.
и
обично
се
заклињати
,
да
хтети
бити
уредан
.
заклињати
се
и
да
хтети
претрести
и
уредити
кућа
и
сав
ствар
по
она
,
раштркан
и
разбацан
на
сав
страна
,
као
да
јесам
полиција
какав
преметачина
извршити
или
,
у
најмању
рука
,
као
да
јесам
он
лопов
долазити
у
поход
.
наравно
,
да
заклетва
никако
јесам
моћи
одржати
,
—
бити
јесам
и
сувише
слаб
за
тај
,
—
и
бог
знати
да
ли
бити
јесам
икада
и
одржати
,
да
он
изненада
,
један
дан
,
чудан
случај
у
помоћ
не
прискочити
.
и
јесам
тај
бити
никакав
необичан
случај
.
нити
јесам
ко
у
вод
скочити
,
нити
се
ко
објесити
;
ни
земљотрес
,
ни
какав
привиђење
јесам
бити
.
сав
јесам
ствар
у
тај
,
што
се
драгоцјен
Јефтан
,
нераздјељив
и
вјеран
друг
Перин
,
намислити
женити
.
—
Зап'о
јесам
за
око
удовица
покојни
газда
Станка
,
—
весело
објавити
он
Пера
грлити
он
.
—
загледати
се
,
замиловати
се
и
брже
хтети
се
вјенчати
.
Добра
јесам
,
златан
јесам
,
а
уза
сваки
година
носити
пет
стотина
форинта
.
педесет
година
,
двадесет
и
пет
хиљада
!
—
Честитам
,
брата
,
по
хиљада
и
сто
пута
честитати
,
—
обрадовати
и
раздрагати
узвикнути
Пера
.
—
То
јесам
љуцки
и
,
што
се
рећи
,
човјечански
!
да
имати
мозак
,
сав
бити
се
момак
женити
.
Јефтан
се
осмјехнути
.
—
Па
жена
се
и
ти
!
—
рећи
.
—
и
хтети
,
—
дочекати
Пера
брзо
.
—
Баш
?
—
и
хтети
!
-
—
Уфатићу
те
за
ријеч
,
—
дочекати
Јефтан
и
снажно
он
стегнути
за
мишица
.
—
То
бити
бити
најпаметније
,
што
јесам
досад
урадити
.
мало
што
паметно
радити
,
ама
тај
ваљати
!
...
и
још
,
ако
хтети
,
да
ти
и
ђевојка
препоручити
,
а
једва
хтети
ти
дочекати
.
Знаш
ли
попов
Мара
?
...
бијел
јесам
к'о
сир
,
а
румен
к'о
млад
говедина
.
Очи
јесам
она
велик
и
кахвајаст
к'о
два
маслина
,
а
кос
златан
к'о
препечен
ракија
од
пет
година
дан
...
ах
,
да
јесам
видити
!
...
—
Па
лијепо
;
она
хтети
и
тражити
,
—
упасти
Пера
сасвим
озбиљно
.
—
ако
јесам
лијеп
,
одмах
хтети
бити
мој
!
ја
само
лијеп
тражити
!
...
при
растанак
три
пут
стиснути
Јефтанов
рука
,
па
се
окренути
и
хитно
поћи
кућа
.
брзо
,
као
на
крило
,
улетити
у
свој
соб
,
дохватити
из
један
ћошак
нов
чакшире
,
отрести
са
она
силан
прашина
и
длака
од
мачак
,
који
јесам
на
она
спавати
,
и
почети
она
облачити
.
Обуче
и
нов
антерија
,
а
нов
пас
опасати
око
себе
,
пустити
дуг
реса
да
он
падати
по
кук
.
Нађа
и
неколик
прстен
,
нанизати
она
по
прст
,
нарочито
по
кажипрст
гдје
хтети
се
боље
видјети
,
а
дебео
сребрн
сахатни
ланац
објесити
о
врат
.
—
јесам
ли
поп
код
кућа
?
—
некако
сурово
запитати
уплашен
слушкиња
,
кад
стигнути
до
попов
врата
и
снажно
гурнути
,
отворити
канат
.
—
јесам
ли
овђе
?
—
Јес
’
,
—
једва
промуцати
она
шћућурити
се
уза
зид
и
као
бојити
се
да
јесам
не
ударити
по
глава
.
перо
уљез
у
авлија
и
,
раскорачити
се
на
широко
,
поглед
почети
тражити
поп
.
опазити
он
у
дно
авлија
,
испод
широк
мурва
,
који
јесам
себе
заклањати
половина
мали
,
скроман
кућица
,
чији
јесам
бјелина
,
прама
сунце
,
силно
ударати
у
очи
.
поп
јесам
бити
крупан
људина
,
мрк
,
сунце
опаљен
лице
са
дуг
,
црн
брада
,
који
јесам
морати
подвезати
махрама
,
и
снажан
,
необично
жилав
мишица
,
који
бити
набрекнути
и
чудновато
се
црнити
испод
бијел
,
загрнут
рукав
од
кошуља
.
поп
јесам
,
без
мантија
и
камилавка
,
босоног
газити
по
мокар
загаситоруменкаст
земља
и
,
држати
голем
и
тежак
мотика
у
рука
,
окопавати
кукуруз
,
што
она
јесам
ту
засадити
.
иза
он
јесам
ићи
попадија
,
дебео
,
угојен
жена
,
загрнут
рукав
и
раздрљен
прси
и
,
носити
овелик
канта
са
вод
,
стењати
и
отхукивати
,
залијевати
јесам
кукуруз
.
Опазивши
Пера
обојити
застати
.
попадија
као
да
се
застидити
па
се
окренути
у
страна
и
сакрити
се
за
мурвов
стабло
,
а
поп
испустити
мотика
,
земљав
прст
скинути
повезач
,
рашчешљати
брада
и
поглед
Пера
попријеко
.
—
Шта
хтети
?
—
запитати
не
баш
љубазан
.
—
Шта
тражити
?
перо
скинути
капа
,
понизно
он
приступити
и
пољубити
он
у
рука
.
—
ја
...
ја
бити
...
—
промуцати
и
застати
.
јесам
знати
како
хтети
почети
,
нити
јесам
знати
казати
рашта
јесам
доћи
.
—
ја
требати
крштеница
!
—
викнути
изненада
и
исправити
се
.
—
Крштеница
требати
,
па
да
ја
јесам
извадити
...
поп
,
отресати
земља
са
нога
и
једнако
рашчешљавати
брада
,
изаћи
између
кукуруз
,
подбочити
се
рука
о
кук
и
одмјерити
он
мрк
поглед
од
глава
до
пета
.
—
А
што
хтети
ти
?
—
запитати
мргодно
.
—
Ко
у
овај
доба
вадити
крштеница
?
—
требати
...
Траже
ја
јесам
од
власт
,
—
понизно
одговорити
Пера
и
поклонити
се
до
земља
.
згодан
одговор
јесам
моћи
смислити
и
овај
он
упалити
да
не
моћи
боље
.
да
тако
јесам
казати
,
поп
он
не
бити
дати
крштеница
и
не
бити
он
јесам
дати
све
дотле
,
док
се
најприје
подробно
не
бити
код
власт
распитати
:
немати
ли
она
шта
против
тај
и
јесам
ли
тај
противно
интерес
држава
?
ваљда
јесам
бити
човјек
у
земља
,
који
се
толико
бојати
власт
колико
поп
и
који
бити
бити
у
стање
са
велик
страхопоштовање
говорити
о
она
.
—
ех
,
ех
,
кад
јесам
од
власт
,
тај
ти
јесам
,
побратимковић
,
други
ствар
,
—
одговорити
он
брзо
,
правити
љубазан
лице
и
као
покушавати
да
се
осмјехнути
.
—
Што
тај
власт
искати
,
тај
требати
давати
...
власт
јесам
од
бог
дати
и
она
,
побратимковић
,
требати
да
јесам
сав
потпокоран
и
да
она
се
вазда
за
здравље
бог
молити
...
—
тако
јесам
,
—
потврдити
Пера
,
тек
да
нешто
казати
,
и
ако
он
јесам
слушати
,
него
јесам
нестрпљиво
разгледати
све
око
себе
,
надати
се
,
да
хтети
какогод
опазити
дјевојка
.
—
и
јес
’
и
јес
’
тако
,
—
наставити
поп
одушевљеније
,
па
он
спустити
рука
на
рам
и
повући
он
у
соб
тако
снажан
,
да
се
једва
моћи
одржати
на
нога
.
—
тако
јесам
,
тако
!
—
поновити
опет
.
—
и
ја
јесам
драго
,
кад
ти
,
к'о
младић
један
,
тај
одобравати
...
Данашњи
млад
људи
махнит
јесам
и
она
ники
јесам
прав
...
дигнути
глава
,
па
викати
:
»
ја
хтети
слушат
’
ники
,
ја
мислити
како
ја
хтети
...
«
јок
,
побратимковић
!
...
ја
требати
да
мислити
к'о
што
власт
хтети
.
Најпошље
ја
не
требати
ништа
ни
да
мислити
,
кад
јесам
дати
бог
она
.
ево
ја
,
на
прилика
,
не
мислити
ништа
па
шта
ја
фалити
,
а
?
—
тако
јесам
,
—
опет
одобрити
Пера
врпољити
се
.
—
тако
јесам
тај
...
поп
он
обгрлити
оба
рука
и
силом
он
сједе
на
столица
.
—
за
тај
ријеч
требати
бити
да
ти
пољубити
,
—
викнути
.
—
ти
јесам
...
ти
јесам
...
хеј
Мара
,
—
па
изаћи
на
врата
и
повикати
из
сав
грло
,
—
донети
ми
кахва
!
...
ти
јесам
,
побратимковић
,
прав
дипломат
...
камо
срећа
,
да
јесам
ми
сав
така
!
...
барем
бити
се
опет
сав
постити
постити
...
непрестано
говорити
и
хвалити
Пера
,
поп
,
из
некакав
стар
,
зарђао
кутија
извадити
велик
,
чађав
наочари
,
натакнути
она
на
нос
,
па
сједе
за
сто
и
дохватити
велик
протокол
,
увезати
ваљда
прије
тридесет
година
,
разасут
,
излињао
,
ишаран
траг
проливен
мастило
и
прогорјети
од
цигара
што
јесам
она
по
он
остављати
.
—
Кршан
јесам
ти
,
—
наставити
поп
,
прелиставати
протокол
,
—
чим
не
слушати
рђав
јаран
,
који
хтети
глава
да
пробијати
зид
,
па
она
зато
вазда
глава
разбити
...
гледати
ти
,
побратимковић
,
на
ја
!
...
ја
лијепо
живити
са
власт
,
па
ја
она
давати
свега
.
она
наћерује
сељак
да
ја
поштено
плаћати
бировина
;
она
ја
чувати
од
свако
,
па
ја
,
богме
,
ни
сам
владика
не
моћи
ништа
,
нит
’
он
се
бојити
...
но
Пера
он
више
јесам
слушати
.
на
собни
врата
помолити
се
њежан
,
витостас
Мара
,
лијеп
и
мио
и
,
као
да
јесам
себе
унијети
читав
руковијет
босиок
и
јоргован
,
тако
се
читав
соб
освјежити
и
чудновато
замирисати
.
лагано
,
стидљиво
,
оборен
очи
и
руменити
се
,
поднети
она
послужавник
са
кахва
Пера
,
који
се
бити
толико
збунити
и
загледати
у
она
,
да
јесам
знати
који
хтети
филџан
прихватити
,
и
јесам
осјетити
,
како
јесам
,
прихваћати
,
окренути
он
на
криво
,
тај
половица
кахва
пролити
по
нов
чакшире
.
само
јесам
бленути
у
она
,
бленути
некако
тупо
,
као
без
памет
,
и
једва
се
моћи
уздржати
,
да
не
испустити
какав
непристојан
усклик
или
уздах
.
—
Мара
,
дијета
,
—
рећи
она
поп
писати
крштеница
и
не
освртати
се
на
она
,
—
ево
и
Пера
мислити
исто
к'о
и
ја
.
и
он
ја
све
одобравати
,
а
само
се
ти
љутити
и
велим
да
о
ја
свијет
ружан
говорити
због
тај
.
К'о
да
јесам
ја
стати
за
свијет
!
људи
јесам
ован
,
који
трчати
за
звонара
,
макар
она
и
у
јама
водити
...
А
,
ето
,
и
Пера
јесам
паметан
и
он
ја
све
викати
:
тако
јесам
!
Мара
не
одговорити
ништа
,
нити
подигнути
очи
,
него
,
једнако
онако
стидљиво
,
наклонити
мало
глава
према
десни
раме
и
окренути
се
.
перо
,
као
ван
себе
,
у
мало
не
скочити
за
она
,
да
јесам
ухватити
,
да
јесам
задржати
.
на
поп
јесам
бити
сасвим
и
заборавити
и
,
кад
овај
устати
пружати
он
крштеница
,
зачудити
он
поглед
и
као
да
хтјети
запитати
:
а
шта
хтети
тај
?
...
ипак
се
некако
прибрати
,
извадити
кеса
да
платити
поп
,
па
,
пољубити
он
у
рука
,
готово
трком
отићи
из
кућа
.
тај
дан
непрестано
јесам
мислити
о
Мари
.
и
на
сокак
и
у
механа
мислити
јесам
само
о
она
.
на
свирачица
јесам
хтјети
погледати
,
нити
она
ријеч
проговорити
,
премда
јесам
се
мотати
око
он
,
миловати
он
по
образ
и
чупкати
за
брк
.
јесам
хтјети
ни
пита
.
само
јесам
уздисати
,
дизати
глава
и
њушкати
по
ваздух
,
као
да
још
једнако
осјећати
онај
мирис
што
он
јесам
Мара
унијети
у
соб
,
и
пипати
јесам
прст
по
сто
,
као
да
бити
и
сада
хтјети
узети
филџан
.
други
дан
,
у
сам
свануће
,
похитати
јесам
поп
.
обући
се
као
и
јуче
,
угладити
се
,
само
што
се
нешто
више
огледати
у
огледало
,
чешљати
се
мимо
обично
и
фес
мало
накривити
на
лијеви
страна
,
пустити
,
да
он
свилен
кит
куцкати
по
чела
.
—
Шта
хтети
данас
?
—
запитати
он
изненадити
поп
,
који
тек
што
бити
устати
и
почети
се
умивати
,
а
полијејевала
он
лијеп
Мара
,
обучен
у
лахак
хаљина
,
неуређен
и
мало
рашчерупати
,
тај
јесам
она
бич
кос
падати
по
образ
и
сакривати
она
половина
лице
.
—
Крштеницу
за
...
за
отац
покојни
,
—
једва
изговорити
Пера
,
пребирати
реса
на
појас
и
збуњено
се
освртати
.
поп
се
оканити
умивање
,
па
,
онако
мокар
,
пустити
да
он
се
вод
циједити
низ
лице
и
брада
,
приступити
ближе
Пера
и
добро
он
загледати
у
очи
.
—
А
зар
и
тај
тражити
власт
?
—
запитати
.
—
не
искати
...
не
тражити
...
—
опет
се
збунити
Пера
.
—
него
...
ја
хтети
да
знати
кад
се
родити
.
—
То
не
моћи
дати
’
,
—
осјећи
поп
,
отресати
вод
са
брада
.
—
Шта
хтети
крштеница
мртав
човјек
?
на
они
се
свијет
иће
и
без
пасош
и
без
крштеница
...
тај
не
моћи
...
перо
се
почешати
иза
ухо
,
почети
куцкати
врх
од
кундура
о
тле
и
као
смишљати
нешто
.
затим
још
једном
погледати
поп
,
испод
ока
поглед
Мара
и
,
пошто
рећи
једно
тужно
,
бескрајно
тужно
збогом
,
изаћи
.
Враћајући
се
,
срести
Јефтан
.
носити
јесам
под
пазухо
и
у
рука
неколик
сандучић
и
завежљај
и
,
тако
претоварити
као
парипче
,
смијати
се
безбрижно
и
весело
.
Опазивши
Пера
он
застати
мало
и
намигнути
он
.
—
Видиш
,
како
јесам
кад
човјек
хтети
да
се
жена
,
—
рећи
брзо
,
не
допуштати
да
он
Пера
запитати
.
—
овај
носити
мој
изабран
,
да
пробирати
некакав
женски
беспослица
.
богат
јесам
,
па
требати
слушати
.
узети
жена
са
мираз
значити
драговољно
се
продати
у
ропство
.
А
ја
волити
што
јесам
се
прод'о
.
—
Чујеш
,
—
дочекати
Пера
и
не
гледати
он
на
сандучић
,
—
ти
хтети
се
сад
женити
и
требати
тај
крштеница
.
—
јок
,
—
одговорити
Јефтан
и
кренути
даље
.
—
Шта
хтети
ја
тај
?
—
Требаће
,
требати
ти
,
—
упасти
Пера
каскати
за
он
.
—
ја
хтети
јесам
извадити
,
а
ја
хтети
и
платити
.
Јефтан
,
не
освртати
се
,
онако
преко
раме
окресати
:
—
па
вадити
...
ја
јесам
сведно
.
перо
се
погладити
по
брк
и
застати
.
—
барем
хтети
имат
’
рашта
отићи
поп
,
—
рећи
.
—
Док
јесам
крштеница
,
имати
он
рашта
ићи
и
увијек
гледати
Марушка
...
ух
,
мој
сладак
Марушка
!
...
Читава
тај
дан
,
а
ни
преко
ноћ
,
јесам
ићи
у
механа
и
спавати
јесам
сладак
него
обично
.
—
Ева
ја
опет
,
—
сјутрадан
весело
подвикнути
поп
,
пошто
јесам
уљећи
у
авлија
и
са
слушкиња
се
пријатељски
поздравити
.
—
Ева
ја
опет
,
—
поновити
јаче
,
—
јер
милостив
власт
требати
крштеница
и
за
Јефтан
Мргудић
.
он
не
моћи
доћи
,
јер
се
брзо
жена
,
па
јесам
ја
посл'о
...
А
милостив
власт
хтети
крштеница
одмах
.
—
хм
,
хм
,
—
дочекати
поп
љутит
.
—
Шта
хтети
одма
?
какав
јесам
тај
преша
?
—
Али
,
као
да
се
нешта
сјетити
,
бржебоље
умекшати
глас
и
наставити
љубазан
:
—
ех
,
кад
хтети
власт
,
и
бити
готово
одмах
...
ти
мало
причекати
,
па
хтети
добити
...
перо
јесам
стајати
у
авлија
и
гледати
по
сав
прозор
,
док
јесам
поп
ходати
по
соба
и
тражити
протокол
.
нестрпљиво
јесам
шетати
и
освртати
се
на
сав
страна
,
надати
се
,
да
хтети
јесам
сваки
час
угледати
.
узалуд
!
вјетар
јесам
пиркати
и
играти
се
танак
завјеса
на
прозор
,
али
њезин
глава
ни
једанпут
се
промолити
јесам
,
нити
она
јесам
чак
и
глас
моћи
чути
.
па
ни
попадија
се
ни
од
куда
појављивати
јесам
,
макар
што
јесам
Пера
,
бог
знати
зашто
,
и
тај
пожелити
.
ники
јесам
бити
,
ништа
се
чути
јесам
,
осим
досадан
шкрипање
попов
перо
,
који
јесам
,
као
за
инат
,
хитати
,
да
крштеница
час
пријести
свршити
.
Тужан
и
жалостан
вратити
се
Пера
кућа
и
,
као
да
он
јесам
бити
сав
свијет
крив
,
мргодно
јесам
гледати
свако
и
ничији
поздрав
јесам
хтјети
прихватити
.
пред
вече
сврнути
се
,
од
мука
,
Обрен
Пушибрк
на
дућан
.
с
он
се
отприје
помало
познавати
и
сматрати
он
за
пријатељ
,
а
данас
он
јесам
требати
један
човјек
,
који
хтети
сав
свој
јад
испричати
.
Јефтан
,
који
се
готово
јесам
ни
растављати
од
свој
заручница
,
јесам
моћи
лако
ухватити
и
дуже
задржати
,
а
,
осим
он
,
Обрен
он
јесам
изгледати
као
достојан
повјерење
.
—
А
требати
ли
ти
,
Обрен
,
крштеница
?
—
запитати
он
,
улазити
у
дућан
,
јер
јесам
знати
шта
бити
паметан
почети
говор
.
—
ја
не
требати
,
—
мирно
одговорити
Обрен
,
који
јесам
гледати
у
тефтер
и
срачунавати
нешто
.
—
Што
ћа
ја
она
?
—
А
бити
ли
тај
да
ти
јесам
ја
извадити
и
ја
да
платити
?
—
јок
,
—
осјећи
Обрен
остављати
тефтер
и
прислањати
се
леђима
уз
врећа
од
пиринач
.
—
ама
крштеница
јесам
красан
ствар
,
брата
,
—
дочекати
Пера
живахан
,
приближивати
он
се
.
—
То
сваки
паметан
човјек
требати
да
имати
.
Обрен
се
осмјехнути
.
—
Дај
и
ја
два
форинта
,
па
вадити
,
—
рећи
као
у
шала
.
—
Ева
форинт
!
—
узвикнути
Пера
.
—
два
!
—
Ева
два
!
перо
извадити
новац
,
па
онда
сједе
и
почети
причати
о
свој
»
јад
«
.
Додуше
пажљиво
јесам
крити
име
и
попов
и
дјевојчин
,
али
јесам
причати
све
остати
и
причати
јесам
дуго
.
при
свршетак
осјетити
јесам
,
као
да
он
јесам
мало
одланути
на
душа
и
као
да
се
разведрити
мало
.
ни
тај
вече
јесам
ићи
у
механа
.
кад
јесам
четврти
пут
-ступио
у
попов
авлија
и
заискати
крштеница
,
за
мало
тај
јесам
глава
изгубити
.
љутит
и
разјарен
поп
,
чим
он
опазити
,
стиснути
свој
снажан
шака
и
раскорачити
се
пред
он
као
да
бити
да
се
хрвати
.
—
А
опет
јесам
ја
доћи
никакав
синути
,
—
дрекнути
,
да
се
разлијегати
по
сав
авлија
и
по
свеме
комшилук
,
—
дош'о
јесам
да
ја
варати
и
на
зло
навлачити
...
Пит'о
јесам
ја
код
власт
и
ја
казати
,
да
тамо
не
тражити
ничији
крштеница
...
Ничију
они
не
тражити
!
...
А
тај
тај
,
побратимковић
,
тражити
од
лоповлук
,
јер
хтети
да
дизати
буна
,
јали
какав
иселеније
...
Хоћеш
иселеније
,
а
?
—
ја
...
—
Муч
’
,
—
дрекнути
поп
и
измахнути
шака
,
да
Пера
намах
замријети
ријеч
у
грло
.
—
Муч
’
поганов
!
тај
јесам
ја
шћети
преварит
’
сада
,
кад
хтети
да
удомити
Мара
за
судски
писар
,
ти
...
перо
више
ништа
чути
јесам
.
Чим
јесам
сазнати
да
хтети
Мара
ићи
за
писар
,
—
за
онај
танак
,
дугуљаст
писар
са
родин
нога
,
што
и
по
равница
корачати
као
да
се
пењати
уза
степеница
,
—
он
се
смрачити
пред
очи
.
поп
он
сада
јесам
изгледати
као
поп
,
него
као
голем
мрк
облак
,
који
се
спустити
на
земља
и
поигравати
пред
он
.
и
,
као
да
он
вјетар
понијети
,
он
се
брзо
окренути
и
отрчати
из
авлија
.
Ив
.
Ријеч
два
о
прошлост
Пера
Карантана
.
његов
други
љубав
.
—
Тешко
ја
јесам
и
претежак
,
—
тужити
се
Пера
Обрен
,
након
пун
два
мјесец
,
уздисати
и
превртати
очи
као
рањеник
.
—
у
кућа
ја
ништа
у
ред
.
овај
ја
у
она
празан
,
све
наопако
.
тако
јесам
тај
,
брата
,
кад
немати
женски
глава
у
кућа
.
—
А
тај
опет
тражити
цура
,
—
дочекати
Обрен
,
који
јесам
додијати
тај
пречест
тужакање
.
—
Што
ја
причати
?
-
јесам
ти
ја
тутор
!
—
Тражио
бити
ја
,
ама
не
знати
који
хтети
,
—
одговорити
Пера
још
тужан
.
—
не
знати
ти
ја
наш
ђевојка
.
Обрен
дохватити
аршин
и
,
играти
се
он
,
почети
дражити
дебео
,
полугубав
мачак
,
који
јесам
лежати
на
ћепенак
и
сунчати
се
.
—
Па
тај
јесам
лахко
,
—
рећи
као
узгред
и
не
гледати
он
.
—
Ена
ти
у
удовица
Стака
шћер
Милка
.
Кажу
,
да
јесам
добар
,
кршан
,
ваљан
.
Додуше
ја
јесам
још
добро
не
знати
,
јесам
јесам
виђети
откако
јесам
из
школа
изаћи
,
ама
јесам
свијет
пуно
фалити
.
перо
направити
забринут
лице
и
поћутати
мало
.
—
А
немати
ли
и
она
какав
писар
?
—
запитати
.
—
немати
.
—
А
не
давати
њезин
мати
крштеница
или
што
наличити
?
—
не
давати
.
—
Па
како
хтети
она
отић
’
?
—
узвикнути
Пера
готово
очајнички
.
—
не
моћи
ја
узети
ђевојка
а
да
јесам
не
видити
.
Обрен
гурнути
мачак
и
одбацити
аршин
,
па
се
исправити
и
оштро
он
погледати
.
—
платити
ја
надница
,
па
хтети
ја
ићи
с
ти
,
—
рећи
.
—
сваки
пут
кад
отићи
да
ја
дати
по
форинта
.
толико
бити
дати
доктор
да
јесам
оженити
,
па
да
ти
се
разболила
жена
.
—
А
пристајати
ли
ти
,
да
одмах
у
неђеља
поћи
у
она
?
—
запитати
Пера
журно
.
—-
пристајати
.
перо
он
приступити
и
оба
рука
обухватити
његов
.
—
онда
јесам
погодба
готов
!
—
одушевљено
узвикнути
.
—
пристајати
и
ја
!
у
неђеља
кренути
обојица
удовичин
кућа
.
—
Чујеш
,
ја
не
знати
шта
хтети
говорити
с
ђевојка
,
—
рећи
Пера
путем
,
дрмусати
Обрен
за
рукав
.
—
ја
јесам
у
тај
смести
.
да
јесам
свирачица
и
знати
бити
некако
...
ама
наш
јесам
ђевојка
...
—
Па
говорити
ја
,
—
окресати
Обрен
готово
љутит
.
—
ти
само
гледати
и
слушати
...
или
,
ако
хтети
,
ти
говорити
с
мати
.
перо
једва
дочекати
.
—
лијепо
!
красно
!
—
узвикнути
.
-—
То
ти
јесам
паметан
мисао
!
ја
хтети
говорити
с
мати
,
а
она
хтети
само
гледати
...
с
мати
јесам
лакше
говорити
!
...
кад
изненадно
,
као
у
преша
,
уљећи
у
авлија
и
,
са
ужасан
шкрипа
и
тресак
,
отворити
врата
мали
,
приземан
собица
,
и
удовица
и
кћер
она
Милка
поплашити
скочити
,
и
,
оставити
филџан
и
кахва
,
који
јесам
испијати
,
зачудити
она
погледати
.
—
аха
,
јесам
ми
се
надати
!
—
узвикнути
Обрен
,
слободно
ступати
у
соб
и
приближивати
она
се
.
—
јесам
знати
,
да
хтети
и
ја
доћи
да
пити
кахва
.
—
Знаш
...
к'о
момак
...
—
упасти
Пера
,
сметено
се
окренути
удовица
.
—
момак
...
па
доћи
...
удовица
,
хитар
и
окретан
жена
,
мален
,
дебељкаст
,
са
пуначак
подвољак
и
рупица
на
брада
,
за
час
се
прибрати
.
лагано
,
забацити
кестењав
кос
,
који
она
јесам
падати
по
чела
,
опружити
оба
рука
и
,
са
весео
осмјехом
,
поћи
она
у
сусрет
.
—
Па
и
неки
јесам
ја
доћи
,
—
живо
дочекати
узети
она
за
рука
и
нудити
она
да
сјести
.
—
ми
јесам
тај
драго
,
јер
јесам
сам
,
па
јесам
се
зажељети
друштво
...
Наточи
она
,
Милка
,
кахва
.
—
ти
сваки
дан
лијеп
,
—
нашалити
се
Обрен
,
приближивати
се
Милка
и
гледати
јесам
како
точити
кахва
.
—
јесам
ни
знати
да
јесам
...
тако
одрасти
и
тако
се
раскрупњати
...
права
ђевојка
!
—
А
...
и
тај
прав
момак
!
—
живо
дочекати
Милка
и
,
окренути
се
у
страна
,
засмијати
се
.
Обрен
поћи
за
она
,
па
се
засмијати
и
он
...
Зауставише
се
крај
врата
и
ту
се
почети
сашаптавати
и
разговарати
...
А
Пера
јесам
бити
у
велик
незгода
.
он
сјести
близу
удовица
,
сјести
управо
тако
,
да
се
његов
рам
чешати
о
њезин
и
,
гледати
преда
себе
,
једнако
јесам
смишљати
:
шта
хтети
проговорити
...
и
ништа
да
он
пасти
на
памет
!
...
ни
један
ријеч
,
ни
један
слово
не
моћи
да
се
сјетити
...
—
Чина
ја
се
да
хтети
киша
,
—
рећи
најпошље
,
тек
да
прекинути
ћутање
.
—
имати
пун
облак
...
—
и
ја
се
чинити
,
—
потврд
удовица
и
,
као
нехотице
,
сав
се
више
наслоњаше
на
рам
он
.
—
А
јуче
јесам
бити
лијепо
.
—
бити
.
—
А
кад
пасти
киша
биће
пун
блато
...
—
Хоће
.
перо
опет
ућутати
.
скрстити
рука
у
крило
и
почети
ломити
прст
.
Осјетивши
удовичин
рам
на
свој
као
да
се
застидити
мало
и
почети
се
измицати
,
а
,
у
измицање
,
опазити
на
зид
слика
,
како
Милош
Обилић
пробадати
цар
Мурат
на
поље
Косово
.
—
А
онај
јесам
ваш
слика
?
—
запитати
удовица
,
након
дуг
почивка
.
—
Наша
.
—
Оно
јесам
Милош
Обилић
?
—
Јес
’
.
—
јунак
богме
!
...
Шта
мислити
како
јесам
тај
:
распарати
цар
?
...
јесам
,
да
рећи
,
ни
пасати
ни
везир
,
него
баш
цар
...
и
опет
стати
.
Гледаше
у
слика
и
као
да
очекивати
,
да
неко
проговорити
иза
она
и
да
он
напоменути
шта
хтети
даље
казати
.
—
А
Марка
Краљевић
бити
јесам
још
добар
,
—
опет
почети
.
—
он
јесам
кршан
јунак
.
—
Ко
знати
!
—
Јес
’
...
и
Шарин
он
јесам
бити
добар
!
...
Мог'о
јесам
пита
вино
,
па
још
из
леђен
од
дванајес
’
ока
.
не
моћи
сваки
коњ
бити
Шарин
,
ни
сваки
чојек
Краљевић
Марка
...
Пошто
јесам
још
мало
посједјети
,
дигнути
се
и
поћи
.
Обрен
поћи
за
он
и
не
хтјети
се
зауставити
,
макар
што
она
јесам
удовица
задржавати
и
нудити
она
још
један
кахва
.
—
Кршна
цура
,
—
рећи
Пера
,
кад
јесам
изаћи
из
авлија
.
—
Кршна
.
А
имати
и
мираз
,
—
одговорити
Обрен
.
—
ех
?
—
То
ја
јесам
казати
.
обојица
као
да
се
замислити
и
не
проговорити
више
ни
ријеч
.
у
други
недјеља
поћи
опет
.
и
удовица
и
Милка
сад
јесам
она
се
надати
,
па
се
оба
љепше
обући
и
љепше
се
накитити
.
удовица
се
чак
и
карамфил
,
иза
ухо
,
закитити
и
лице
превући
танак
руменило
,
тај
бити
се
,
готово
,
прије
моћи
помислити
да
јесам
стар
сестра
Милкин
него
мати
.
она
сам
задржати
Пера
,
а
Обрен
оставити
Милка
.
—
Данас
јесам
нешто
кршан
,
—
рећи
Пера
,
ударати
он
јаглук
по
образ
.
—
лијеп
јесам
и
...
некако
...
млад
.
—
Хахаха
,
—
блажено
се
засмијати
Пера
,
гледати
она
у
онај
рупица
на
брада
.
—
А
,
духати
ја
,
кршан
јесам
и
тај
к'о
ђевојка
какав
.
—
бре
не
бити
се
ја
данас
побојати
многи
ђевојка
,
—
брзо
дочекати
удовица
и
загладити
кос
на
чела
.
—
какав
јесам
ја
сад
ђевојка
?
...
Мршаве
и
слаб
к'о
да
се
игла
храна
.
—
А
тај
дебео
!
—
упасти
Пера
.
удовица
опет
измахнути
јаглук
и
ударити
он
по
уста
.
—
људи
волити
и
кравити
дебео
а
камо
ли
жена
,
—
рећи
.
—
волити
,
волити
богме
,
—
опет
дочекати
Пера
и
,
као
са
занос
неки
,
наставити
:
—
и
ја
јесам
им'о
један
крава
,
па
дебео
,
па
,
кад
јесам
попипати
,
мехак
к'о
памук
...
и
бити
ја
јесам
драгати
пуно
!
Чак
јесам
јесам
урез'о
у
пршута
,
а
пршута
лијепити
к'о
душа
...
удовица
он
премјерити
поглед
.
—
А
тај
бећар
још
?
јесам
ти
необично
без
жена
?
—
запитати
.
—
Јес
’
,
—
упасти
Пера
уздахнути
.
—
Тешко
јесам
тај
,
кад
немати
женски
глава
у
кућа
...
немати
ко
да
ја
уредити
;
немати
ја
ко
ни
кошуља
пратити
,
па
вазда
куповати
нов
.
ономадне
јесам
узети
један
и
платити
за
она
петнес
’
грош
.
питати
:
моћи
ли
јефтин
,
а
Чифут
не
да
...
Чифут
к'о
Чифут
!
добити
ја
јесам
барем
пет
грош
на
она
...
и
,
радовати
се
што
јесам
постати
тако
разговоран
,
задовољно
се
погладити
по
брк
.
—
требати
,
требати
жена
,
—
опет
хтети
удовица
,
вртети
јаглук
,
—
ама
ти
само
к'о
брата
казати
:
отворити
очи
,
па
не
узети
млад
ни
луд
,
него
сабран
и
паметан
...
млад
кућа
не
кућа
.
—
Оно
,
додуше
,
тако
јесам
,
—
одобрити
Пера
,
—
ама
ја
к'о
велим
:
сладак
јесам
телетина
од
говедина
...
—
како
кад
,
—
пресјећи
он
удовица
оштро
.
—
млад
не
умити
ни
миловати
онако
,
к'о
што
знати
стар
...
перо
јесам
знати
шта
хтети
одговорити
,
него
,
у
незгода
,
извадити
и
он
јаглук
и
почети
трта
нос
.
уједанпут
,
као
да
се
присјетити
нешта
,
окренути
се
и
поћи
врата
.
—
хајдемо
,
—
рећи
Обрен
.
—
куда
?
—
уплести
се
удовица
и
потрчати
за
он
.
—
куда
?
—
ето
ми
други
пут
!
за
данас
јесам
доста
!
...
и
брз
корак
,
као
да
он
когод
гонити
,
изаћи
на
улица
.
отада
јесам
учестати
ићи
.
перо
јесам
Обрен
унапријед
плаћати
сапутнину
и
звати
он
готово
сваки
вече
.
А
дочекивати
јесам
она
красно
.
удовица
,
јесам
дочекивати
Пера
,
Милка
Обрен
,
и
частити
јесам
она
кахва
,
ракија
,
духан
,
гурабија
и
урмашица
,
низ
који
се
циједити
мед
.
и
дуг
разговор
испредати
јесам
се
до
касно
у
ноћ
и
сав
јесам
се
растајати
задовољан
.
Најпошље
Пера
стиснути
срце
и
чврсто
одлучити
да
запросити
.
Што
јесам
више
ићи
она
,
самовање
он
јесам
постајати
све
теже
и
увидити
јесам
,
да
тако
више
не
моћи
издржати
.
на
сам
нов
година
поћи
са
Обрен
тамо
.
—
охо
,
како
јесам
у
ви
лијепо
!
—
викнути
још
с
врата
,
чим
јесам
опазити
како
се
презагријан
пећ
заруменити
и
како
се
,
на
мали
асталчић
,
чист
препеченица
златити
у
боца
.
—
лијепо
,
лијепо
!
—
ускликнути
још
једном
отресати
снијег
са
хаљина
,
трљати
прозебао
рука
и
још
једнако
цвокотати
зуб
.
—
Па
у
ја
јесам
вазда
лијепо
,
—
дочекати
удовица
весело
устајати
испред
она
и
правити
она
мјесто
.
—
у
ја
јесам
вазда
овако
.
—
затим
се
окренути
у
страна
и
слушати
како
вјетар
звиждати
,
трести
прозор
,
носити
и
разбијати
лонац
са
промрзао
цвијеће
испод
она
.
—
Бећари
сад
на
поље
јадовати
,
а
оженити
се
у
кућа
радовати
,
—
избацити
,
потпуно
задовољан
,
што
јесам
моћи
овај
скнадити
као
у
пјесма
.
—
Ништа
немати
без
женски
глава
у
кућа
,
—
дочекати
Пера
брзо
.
—
без
жена
јесам
кућа
празан
.
—
Па
оженити
се
болан
!
—
узвикнути
удовица
,
нудити
он
ракија
.
—
Ожени
се
и
бити
чојек
!
само
пазити
:
не
узети
млад
ни
луд
.
тај
ти
и
опет
велим
к'о
брата
.
перо
сачекати
док
се
Милка
са
Обрен
добро
не
заговорити
.
јесам
волити
да
он
они
чути
.
с
тај
се
нестрпљиво
врпољити
на
мјесто
и
час
се
играти
са
сахатни
ланац
а
час
опет
засукивати
брк
.
—
А
ја
баш
хтети
данас
да
просити
,
—
шапнути
удовица
,
чим
јесам
уграбити
прилика
.
—
Дош'о
јесам
да
ја
ти
пресудити
...
ти
јесам
к'о
судац
...
и
да
ја
пресудити
данас
...
—
зар
данас
?
—
постидити
запитати
удовица
,
оборити
очи
,
и
опет
се
свој
раме
ослонити
о
његов
.
—
Данас
,
—
потврдити
он
.
—
ти
само
ако
хтети
...
—
ја
хтети
,
—
пресјећи
он
она
живо
и
пружити
рука
да
он
загрлити
.
—
ја
хтети
...
—
да
ја
дати
Милка
,
—
довршити
он
.
удовица
се
искривити
,
поблијед
и
испустити
ситан
;
чудноват
крик
.
издигнут
рука
клонути
она
,
брада
заиграти
,
очи
се
наводнити
.
перо
,
преплашен
,
хтјети
она
прилетети
да
јесам
придржати
,
али
се
она
изврнути
и
отскочити
од
он
као
опарити
.
—
Бјежи
,
бјежати
од
ја
крвник
!
—
викнути
и
показати
он
сав
десет
прст
,
као
да
хтети
он
тај
час
у
очи
полетити
.
—
Бјежи
од
ја
!
...
зар
јесам
тај
ја
за
тај
лијепо
примати
?
...
и
зар
ти
јесам
тако
поштење
?
пријатељ
свој
шћети
јесам
да
преварити
и
да
отети
његов
ђевојка
.
—
Његов
?
—једва
промуцати
Пера
гледати
јесам
зачудити
.
—
зар
јесам
Милка
Обренов
?
—
Његов
,
његов
јесам
ја
!
—
уплести
се
Милка
,
хватати
Обрен
испод
рука
и
смијешити
се
.
—
ја
само
он
бегенисати
...
перо
се
прекрсти
.
—
А
сапутнина
?
—
запитати
као
кроз
плач
.
—
Па
јесам
ли
ти
са
Стака
говорити
?
—
осјећи
Обрен
оштро
и
испрсити
се
.
—
зар
она
јесам
твој
?
и
зар
сада
она
мислити
преварити
?
—
Невјерниче
један
!
—
цикнути
удовица
и
бризнути
у
плач
.
—
зато
јесам
ти
примати
?
—
Па
,
брата
,
што
ја
тај
пријести
не
казати
?
—
окосити
се
Пера
,
мрко
јесам
гледати
.
—
ја
јесам
крив
.
.
зар
ја
јесам
каз'о
да
јесам
сладак
телетина
од
говедина
?
па
,
окренути
се
Милка
,
дубоко
уздахнути
,
ударити
се
рука
у
прса
и
поћи
.
В
.
Ријеч
два
о
прошлост
Пера
Карантана
.
перо
не
моћи
да
наћи
за
себе
ђевојка
.
од
тај
дан
Пера
као
да
клонути
дух
и
изгубити
вјера
у
себе
.
изгубити
и
нада
,
да
хтети
икада
у
свој
кућа
загрлити
свој
женица
и
,
у
тих
љетњи
вече
,
напајати
се
мирис
јоргован
и
пјесма
бумбуловом
,
љуљушкати
јесам
на
свој
крило
и
куњати
она
на
голим
њедра
,
као
што
јесам
замишљати
.
од
велик
брига
почети
он
се
и
кос
шарати
и
,
на
велик
жалост
његов
,
појавити
он
се
неколико
чисто
бијелити
длака
у
солуфи
.
—
јадан
Пера
,
сад
те
по
готов
хтети
никакав
!
—
уздахнути
огледати
се
у
огледало
.
—
Хајд
,
кукавац
црн
,
у
манастир
па
постити
и
читати
молитва
,
јер
ти
немати
помоћ
...
и
одрећи
се
друштво
.
неколик
дан
живити
јесам
осамити
у
кућа
као
пустињак
какав
.
затворити
се
у
соб
,
па
нити
јесам
ко
пуштати
,
нити
куда
излазити
,
него
се
од
јутро
до
мрак
климатати
на
један
висок
троножница
,
бројити
димњак
на
сусједски
кров
,
или
јесам
лешкарити
у
душек
,
правити
куглица
од
хљеб
и
гађати
она
слика
на
зид
.
но
и
самовање
он
додијати
.
опет
поћи
у
механа
и
,
пити
више
него
пријести
,
почети
лупати
боца
,
прозор
,
чаша
и
уједати
свирачица
.
један
јесам
угристи
испод
подвољак
,
гдје
јесам
најбјеља
,
а
други
умало
јесам
нос
откинути
.
и
сав
живо
почети
бјежати
од
он
као
од
човјек
који
јесам
памет
изгубити
.
и
друг
он
оставити
.
уклањати
јесам
се
од
он
и
сакривати
свуда
(
Обрен
се
сакривати
за
врећа
с
пиринач
)
и
једини
Јефтан
што
он
јесам
остати
вјеран
и
још
се
једнако
бринути
за
он
.
—
Жени
се
,
—
савјетовати
он
јесам
поново
,
узимати
он
испод
рука
.
—
Жени
се
,
јадан
брата
,
и
не
губити
младост
узалудно
...
—
ама
ко
хтети
ја
,
брата
?
—
питати
јесам
Пера
некако
постидити
,
окретати
глава
у
страна
да
не
срести
Јефтанов
поглед
.
—
Ко
хтети
ја
сад
?
посиједјети
јесам
к'о
пашалијин
ђогат
,
а
звати
ја
и
бекрија
...
—
не
бојити
се
ти
,
—
соколити
он
Јефтан
живахан
.
—
Још
имати
нада
.
—
Мојо
јесам
нада
утонути
у
морски
дубина
,
па
јесам
риба
јед
,
—
пресјећи
он
Пера
.
—
Још
имати
!
—
узвикнути
Јефтан
јаче
.
—
Само
ти
слушати
ја
и
моћи
више
разбијати
чаша
ни
боца
.
јесам
боца
попов
нос
,
па
да
јесам
разбијати
...
тај
јесам
један
мртав
ствар
...
перо
застати
.
—
е
знати
,
брата
,
да
јесам
крив
,
—
рећи
.
—
знати
,
ама
шта
хтети
?
...
кад
ја
стиснути
овђе
,
у
прса
,
доћи
ја
да
све
разбити
...
да
јесам
живот
боца
и
он
бити
разбити
!
...
Омрзно'о
ја
и
он
...
тако
јесам
тај
,
кад
немати
женски
глава
у
кућа
.
од
тај
дан
и
опет
почети
умјерен
живити
.
затворити
се
у
соб
и
почети
читати
Света
писма
и
разнети
занимљив
књига
,
као
што
јесам
:
црн
лист
,
мали
Мара
,
Геновева
,
црн
дама
и
т
.
д
.
излазити
јесам
само
у
магаза
млад
Јов
Перотић
,
који
он
јесам
давати
књига
.
као
уредан
човјек
најпошље
одлучити
да
набавити
један
слуга
.
обратити
се
пријатељ
и
они
он
наћи
Дамјана
,
овај
исти
Дамјана
,
ко
он
од
милошта
прозвати
Данило
.
уједно
одлучити
и
тај
,
да
,
први
пут
послати
смрт
родитељ
,
прославити
крсни
име
.
А
како
он
јесам
прославити
и
шта
се
закључити
иза
ручак
,
тај
јесам
у
почетак
изнијети
.
ви
.
савјетовање
о
Перин
женидба
.
састанак
,
одредити
у
први
недјеља
по
крсни
име
,
морати
се
одржати
и
сав
јаран
опет
се
,
у
уречен
доба
,
наћи
у
Перин
соба
.
пред
она
јесам
стајати
онај
исти
стар
,
расклиман
сто
,
покрити
исти
маснити
потрпежњак
,
са
исти
,
чак
неопран
,
чаша
и
боца
,
кроз
који
јесам
се
ломити
сунчан
зрак
,
који
,
попут
дугуљаст
стуб
провидан
дим
,
падати
кроз
стар
,
ваљда
никад
неочишћен
прозор
,
и
разасипати
се
по
сто
.
—
Па
шта
велим
људи
?
—
запитати
први
Јефтан
мало
уобљен
,
свечан
глас
,
гледати
по
јаран
.
—
како
хтети
с
тај
Перин
женидба
?
...
Шта
ти
велим
,
Пера
?
—
ето
...
како
ви
велим
,
—
одговорити
Пера
понизно
,
снебивати
се
.
—
ви
како
гласати
ја
јесам
права
.
ја
не
требати
ништа
него
жена
.
—
ама
јесам
жена
кокош
,
па
да
ти
јесам
купити
,
—
викнути
Јефтан
жесток
,
ударати
рука
по
сто
.
—
Жена
јесам
жена
!
Човјек
кад
хтети
да
се
жена
,
стајати
ти
на
праг
нов
роћење
и
смрт
.
ако
ти
бити
добар
жена
,
изнова
јесам
се
родити
и
бити
ти
добро
;
ако
ти
бити
зло
,
онда
кук
ти
,
одмах
јесам
мртав
!
...
перо
почети
трљати
рука
као
да
она
умивати
.
—
Па
,
размишљати
ви
,
брата
,
—
рећи
.
—
ја
ви
у
тај
ништа
не
знати
.
ја
прати
рука
к'о
Пилат
...
—
Шта
велим
ви
,
браћа
?
—
запитати
Јефтан
,
окренути
се
друг
.
—
рећи
и
ви
који
.
—
прво
:
требати
да
узети
жена
с
мираз
,
—
дочекати
Обрен
у
пол
пјевати
,
као
кад
читати
пјесмарица
.
—
и
ти
јесам
се
,
Јефтан
,
оженити
с
мираз
,
и
ја
јесам
се
оженити
с
мираз
,
па
нек
се
и
он
оженити
.
тај
јесам
прво
.
—
А
други
?
—
друго
јесам
,
да
јесам
паметан
и
кућаница
.
Јефтан
се
мало
намргодити
.
—
А
трећи
?
—
запитати
брзо
.
—
нек
јесам
дуг
језик
,
Јефтан
он
презриво
погледати
и
окренути
се
Јова
.
—
Шта
ти
мислити
?
—
запитати
.
—
Најљепша
јесам
,
ако
јесам
млад
и
лијеп
!
—
осјећи
Јова
...
—
ух
,
ух
,
брата
,
млад
и
лијеп
—
узвикнути
Пера
одушевљено
и
затапшати
рука
.
—
ух
,
ух
,
брата
,
тај
ја
се
хтети
!
—
А
така
у
наш
мјесто
немати
!
—
окресати
Јефтан
.
—
немати
,
—
одговорити
Пера
покуњено
.
сав
ућутати
.
Погледаше
се
и
као
да
хтјети
један
други
у
очи
прочитати
шта
мисао
.
—
онда
...
ја
гласати
,
да
се
Пера
оженити
са
страна
!
—
викнути
Јова
изненадно
.
—-
То
јесам
најбоље
!
—
Предлажемо
и
ја
!
—
повикати
сав
.
Јефтан
,
пружати
оба
рука
рука
,
приступити
Пера
.
—
е
,
честитати
тај
женидба
!
—
рећи
.
—
сретан
,
дуговјечан
,
берићетан
!
да
бог
да
и
пород
породити
и
сав
ти
у
напријед
поћи
!
—
Живили
младенац
!
—
заграјати
сав
,
грлити
Пера
.
Јефтан
се
прислонити
раме
уз
прозор
и
замишљено
почети
добовати
прст
по
стакло
.
—
А
ко
хтети
поћи
на
пут
и
куда
?
—
као
да
јесам
себе
запитати
.
—
о
том
требати
добро
размислити
.
—
немати
тај
размишљање
,
—
дочекати
Обрен
живо
.
—
Пера
требати
одмах
да
поћи
.
—
А
зар
не
моћи
без
ја
?
-
—
запитати
Пера
поплашити
.
—
Шта
хтети
ја
?
Јефтан
оступи
од
прозор
и
засмијати
се
.
—
како
хтети
бити
без
ти
?
—
запитати
.
—
тај
хтети
ја
вјенчавати
за
себе
...
А
с
ти
хтети
ићи
још
неко
,
да
ти
изабирати
,
—
додати
мало
тише
.
—
Која
хтети
?
—
упасти
Обрен
брзо
.
—
Ко
тај
моћи
?
Данило
,
који
јесам
за
сав
вријеме
говор
бити
прикрити
за
врата
и
све
слушати
,
провирити
унутра
.
сад
јесам
,
као
за
парада
,
бити
обући
у
стар
,
широк
хаљина
Перин
,
који
јесам
висити
о
он
као
о
сух
дрво
,
и
изгледати
јесам
смјешнији
него
пријести
.
—
ја
хтети
,
—
викнути
он
колико
он
грло
доносити
...
—
Ева
ја
!
—
Муч
’
ти
,
магаре
!
—
окосити
се
Пера
на
он
.
—
кад
ја
иђем
,
свакако
хтети
и
ти
.
—
А
моћи
ли
ти
Обрен
?
—
запитати
Јефтан
и
не
гледати
на
Данило
.
—
и
ти
јесам
Перин
јаран
.
—
ја
бити
...
ама
пос'о
и
дангуба
...
—
замуцати
Обрен
.
—
А
...
осим
тај
...
не
знати
колик
хтети
бит
’
попутнина
.
—
попутнина
немати
!
—
онда
ја
не
моћи
.
—
Мог
ја
,
—
дочекати
Јефтан
поносито
.
—
ја
и
Јова
моћи
.
—
Можемо
!
—
и
да
се
зарећи
,
да
друг
други
хтети
на
пут
изневјерити
,
док
јесам
ми
глава
читав
.
—
Заричемо
се
.
—
и
сјутра
да
кренути
!
—
сјутра
.
и
сав
прихватити
за
чаша
,
а
Данило
,
од
радост
,
бацити
капа
у
вис
и
почети
поигравати
.
ВИИ
.
Пера
Карантан
и
дружина
он
у
гост
код
стрика
Васа
у
село
Галебовац
.
Врућина
.
сунце
отскочити
на
сред
небо
,
тај
петак
и
у
тјеме
и
у
голи
врат
.
Прашина
,
испод
кола
,
дигнути
се
и
падати
по
очи
и
лице
.
коњски
муха
облијетати
одати
сав
страна
и
лијепити
се
за
образ
,
око
уш
,
и
за
хаљина
.
—
овај
јесам
пасји
путовање
!
—
прогунђати
Јефтан
и
некако
крвнички
поглед
у
Пера
.
—
Трећи
дан
путовати
,
па
ми
све
горе
и
теже
...
—
све
горе
,
—
одобрити
и
Пера
,
мученички
преврнути
очи
.
—
наопако
,
брата
...
овако
ти
јесам
тај
,
кад
се
тражити
женски
глава
...
-
—
Па
зато
јесам
лако
,
—
кликнути
Јова
,
ударати
Пера
по
раме
.
—
Овђе
близу
,
у
село
Галебовац
,
живити
стрика
Васа
,
родити
ја
брат
очев
...
он
јесам
богат
,
свега
имати
,
а
овђе
живити
...
ако
хтети
,
у
он
хтети
и
сврнути
.
Јефтан
погледати
око
себе
,
поглед
у
небо
и
стиснути
зуб
.
—
јок
,
—
окресати
.
—
ја
хтети
друкчије
свраћати
,
него
ако
хтети
остат
’
барем
три
дан
...
—
Па
остати
три
дан
...
Згледаше
се
и
пристати
.
Опремише
Тома
кочијаш
,
да
се
код
некакав
познаник
одмарати
,
а
они
се
полако
упутити
узак
путања
,
који
јесам
водити
кроз
риједак
,
јасенов
гај
,
у
село
...
унаоколо
све
мртво
!
...
Прашљиво
,
пепељаст
лишће
опустити
се
,
па
нити
шуштати
,
нити
се
мицати
.
из
мркожут
,
сагорјети
трава
бити
чудан
врућина
и
загушљив
,
готово
смрдљив
задах
...
ни
птица
да
пролетити
,
ни
зец
да
шушнути
,
ни
ники
да
се
видити
,
осим
некакав
бубица
,
прозрачан
крило
,
што
,
каткада
,
пролет
изнад
трава
.
—
Хоћемо
ли
сад
виђети
ко
?
—
запитати
Јефтан
,
пошто
јесам
изаћи
из
гај
и
стигнути
до
неколико
стар
,
раштркан
колиба
.
—
Хоће
ли
се
јавити
ико
?
изнад
колиба
дизати
се
танак
,
плавичаст
дим
и
повијати
се
по
чађав
,
сламни
кров
...
Ничији
глас
ни
ту
се
јесам
моћи
чути
...
Чак
и
онај
неколик
кокош
,
што
јесам
се
разићи
по
гомила
буниште
,
испред
колиба
,
јесам
какотати
ни
дречати
,
него
опустити
крило
,
отегнути
шија
и
искривити
глава
,
па
као
да
се
растајати
са
живот
...
близу
она
се
удрвенити
некакав
стар
кљусина
,
са
шиљаст
,
мршав
кук
,
тај
куњати
,
лијено
махати
реп
и
бранити
се
од
силан
муха
.
—
овај
јесам
сести
мртво
,
—
рећи
Пера
,
отирати
зној
са
чела
.
—
Ниђе
ники
!
—
А
ко
да
се
јављати
по
овај
врућина
?
—
осјећи
Јова
,
задухан
.
—
Најпошље
и
не
требати
ми
ники
,
кад
ми
ево
на
мјесто
...
пред
она
се
,
одиста
,
указивати
нешто
лијеп
,
плоча
покрити
кућа
...
са
лице
имати
јесам
три
неједнак
прозор
и
велик
,
дрвен
врата
,
са
два
огроман
канат
.
прозор
јесам
,
додуше
,
бити
исцрвоточити
и
обрасти
ситан
трава
,
врата
се
накривити
и
канат
готово
да
пасти
,
па
ипак
...
ипак
јесам
сав
љепше
бити
него
у
осталих
кућа
.
—
Ева
ми
!
—
узвикнути
Јова
,
коракнути
у
широк
авлија
,
испред
кућа
,
ограђен
са
сав
страна
узак
сухозидица
.
—
ту
јесам
!
по
авлија
,
нарочито
око
бунар
,
лежати
јесам
четири
овеће
гомила
ђубре
.
по
она
јесам
скакутати
неколико
безбрижан
врабац
,
који
врућина
јесам
сметати
,
и
облијетати
јесам
силесија
ситан
мушица
.
на
средина
се
издизати
широк
дуд
,
а
испод
он
,
на
прострт
,
стар
,
подеран
кеса
,
лежати
јесам
некакав
човјек
.
стар
,
сијед
,
са
намрежган
,
пјегав
лице
,
са
добро
потстрижен
брк
и
велик
,
оклепљен
уш
,
мирно
јесам
спавати
.
Обучен
јесам
бити
у
танак
,
прљав
гаће
и
још
прљав
кошуља
,
који
јесам
раздрљити
на
прса
,
пустити
да
се
мушица
окупљати
по
она
.
—
погледати
он
!
—
прошаптати
Јова
.
—
То
јесам
он
!
сав
он
приступити
и
онако
спаваћив
опколити
он
.
Јова
се
сага
и
примакнути
он
уста
уш
.
—
еј
стрика
!
—
зовнути
он
.
—
Стрика
!
старац
се
тргнути
и
плашљиво
одскочити
.
затим
отворити
крмељав
очи
,
протра
она
и
,
некако
блесаст
,
поглед
по
сав
.
—
Шта
хтети
?
—
запитати
шиштајући
.
—
Ко
јесам
ви
?
—
Ева
ти
доћи
,
—
одговорити
Јова
весело
.
—
пријатељ
доћи
.
стар
се
лијено
исправити
и
,
одупирати
се
леђа
о
стабло
дудов
,
сједе
.
—
ама
ко
јесам
ви
?
—
запитати
јаче
.
Јова
се
засмијати
и
пљеснути
рука
.
—
зар
не
знати
ја
?
—
запитати
.
—
свој
мали
Јов
не
знати
?
...
заборавити
јесам
ја
,
а
?
стар
искривити
глава
и
зијевнути
.
—
аха
,
тај
јесам
?
—
проциједити
кроз
зуб
.
и
оба
шака
протра
се
по
лице
,
као
да
се
умивати
.
—
ти
јесам
зар
?
—
А
како
јесам
?
—
запитати
Јова
прилазити
он
рука
.
—
јесам
ли
здраво
?
стар
опет
зијевнути
.
—
ја
рђаво
,
—
дочекати
.
—
зао
време
,
година
слабити
...
немати
да
родити
година
,
нем
пар
...
Ништа
немати
!
...
таворити
’
вако
с
дан
на
дан
,
док
и
смрт
за
врат
...
—
Жао
ја
јесам
,
—
рећи
Јова
,
уозбиљити
се
.
—
А
ја
јесам
добро
!
...
и
здравље
и
пар
и
свега
имати
...
старац
,
не
вјеровати
,
погледати
он
попријеко
.
—
А
имати
и
пар
?
—
имати
.
—
и
не
требати
ни
од
који
да
искати
?
—
ни
од
ко
.
старац
се
дохватити
рука
за
стабло
и
устати
.
лице
као
да
он
се
одмах
разведрити
.
—
Па
што
јесам
онда
дош'о
?
—
запитати
.
—
Што
јесам
дош'о
,
кад
не
искати
ништа
?
—
Дош'о
јесам
само
да
ти
видити
,
—
дочекати
Јова
живо
.
—
ти
јесам
ја
к'о
отац
,
па
хтети
да
ти
видити
.
А
ево
јесам
дов'о
и
два
пријатељ
и
један
момак
,
да
ти
се
прогостити
у
кућа
два
три
дан
.
старац
одскочити
корак
унатраг
и
растворити
уста
,
као
да
хтети
прогутати
неко
.
лако
бљедило
прелити
он
се
лице
...
и
за
час
се
уозбиљити
и
обледенити
опет
.
—
А
?
...
А
тај
јесам
тај
пријатељ
?
—
запитати
хладно
и
презрив
поглед
премјерити
она
обојица
.
—
То
зар
?
—
овај
јесам
.
—
А
имати
ли
и
онај
пар
?
—
имати
.
стар
обор
глава
.
—
лијепо
јесам
тај
...
драг
јесам
ти
ја
Јова
,
—
рећи
хладно
,
као
и
мало
пријести
.
—
Мали
јесам
бити
,
кад
јесам
ти
носити
на
рука
...
и
ја
бити
да
ви
јесам
све
у
ред
:
и
соб
и
душек
и
сав
.
—
фала
ти
,
—
упасти
Јова
обрадовати
.
—
То
јесам
и
мислити
.
—
ама
у
ја
тај
ништа
немати
,
—
осјећи
стар
.
—
и
кућа
ја
тијесан
,
и
соб
немати
пуно
;
ни
душек
немати
,
па
хтети
ви
бит
’
ружан
...
—
понијети
јесам
Пера
сав
душек
,
—
дочекати
Јова
,
—
а
ми
осталим
бити
лијепо
,
само
кад
јесам
у
ти
...
ја
јесам
и
са
мали
задовољан
.
стар
се
дохватити
за
ухо
,
као
да
јесам
добро
чути
.
—
А
и
храна
немати
,
—
наставити
мирно
.
—
сиротиња
јесам
!
...
сам
сух
хљеб
!
...
А
тај
јесам
тврдо
за
ваш
желудац
...
—
сведно
...
за
ми
јесам
добро
.
стар
застати
и
опет
погледати
по
сав
.
хтјети
јесам
,
да
она
на
лице
прочитати
:
јесам
ли
сав
сагласан
са
Јов
?
и
,
на
свој
велик
чудо
,
опазити
јесам
да
јесам
сав
миран
и
да
се
не
препадати
од
његов
кућа
.
—
ама
у
ја
у
соба
имати
и
буха
,
—
дочекати
брзо
.
—
Научили
јесам
ја
и
на
она
,
—
одговорити
Јова
.
—
на
пут
се
чојек
свашта
научити
.
стар
дубоко
уздахнути
.
—
Па
...
хајдете
у
кућа
,
—
рећи
.
—
хајдете
и
отпочинути
.
и
пустити
она
напријед
,
а
он
полако
,
гегуцати
,
поћи
за
она
.
стрина
Јовин
дочекати
она
на
собни
врата
.
Мален
,
мршав
жена
,
још
прилично
млад
и
допадљив
,
у
стар
,
исплављелим
хаљина
,
са
осмијех
на
лице
поздрав
Јов
и
пружити
он
оба
рука
.
—
А
камо
се
ти
пријести
?
—
запитати
он
пријекорно
.
—
толико
година
па
да
ми
не
доћи
!
зар
тај
тај
ваљати
?
—
Па
ево
ја
сад
,
—
одвратити
Јова
весело
.
—
Што
јесам
рјеђе
,
тај
јесам
сладак
!
стрина
се
уклонити
и
сав
она
пропустити
у
соб
.
само
слуга
Данило
што
остати
на
авлија
.
он
збацити
пртљаг
са
себе
,
извалити
се
под
дуд
на
старчев
кеса
и
варак
као
заклати
.
—
не
питати
јесам
ли
гладнети
и
не
износити
ништа
,
—
шапнути
стар
жена
,
улазити
за
она
.
—
Видиш
,
да
она
јесам
пуно
!
—
А
кахва
?
—
прошаптати
она
.
—
Можеш
она
дати
по
један
...
ама
моћи
точити
пун
филџан
,
него
само
половина
.
гостити
јесам
већ
бити
посједати
на
низак
,
троножни
столица
,
који
обично
сељак
употребљавати
,
и
разгледати
јесам
соб
,
у
који
јесам
бити
никакав
намјештај
.
ни
простирка
по
тле
,
ни
слика
на
зид
.
само
,
у
један
крај
,
висити
јесам
некакав
стар
,
окрпљен
чакшире
,
а
испод
она
прислонити
јесам
бити
прост
,
дрвен
сандук
,
из
ко
јесам
вирити
неколико
дроњак
.
—
К'о
што
видити
,
сиротиња
,
—
рећи
стар
тужно
.
—
ја
знати
,
да
се
ви
хтети
свиђет
’
и
да
хтети
овђе
остати
ни
читав
дан
...
А
и
село
јесам
какав
!
...
немати
у
он
ништа
виђети
...
Ништа
!
и
лагано
поћи
прозор
,
да
она
отуда
показати
,
е
немати
ништа
видјети
...
уједанпут
испустити
чудан
крик
.
Брад
он
заиграти
,
на
чела
он
искочити
дебео
,
модар
жила
и
придати
он
лице
страшан
израз
...
обузети
он
неки
бијес
и
почети
по
соба
трчкати
и
поигравати
.
—
крава
,
крава
,
крава
Филипов
у
наш
жито
!
—
викнути
.
—
крава
Филипов
!
крава
,
крава
,
крава
!
па
полетити
врата
.
—
крава
,
крава
,
крава
!
—
викнути
још
гласније
.
—
Чија
крава
?
—
запитати
неко
из
авлија
.
—
Игњат
,
гонити
крава
Филипов
из
жито
,
—
развикати
се
стар
попут
пудар
.
—
гонити
,
и
казати
он
,
лопов
,
да
ја
јесам
учинити
товар
штета
...
толико
хтети
ја
платити
!
затим
опет
ушепртљити
.
поново
притрчати
прозор
,
млатарати
рука
,
и
поново
се
повратити
врата
.
—
Кажи
Јока
,
—
викнути
жена
,
—
неки
у
тефтер
наћи
Филипов
име
и
неки
он
приписати
у
дуг
још
товар
жито
!
...
Читав
товар
!
.
.
сто
ока
и
ни
један
мање
.
и
,
онако
љутит
,
сједе
на
сандук
и
оба
нога
почети
лупкати
о
тле
.
након
дуг
почивка
,
јавити
се
на
праг
лијеп
,
млад
дјевојче
.
носити
јесам
на
прост
,
улупљен
послужавник
црн
кахва
,
наточен
у
стар
,
напукнут
филџан
.
ненавикнут
,
зар
,
да
служити
оволико
гост
застидити
се
и
збунити
.
онако
збунити
,
мјесто
да
пружити
кахва
први
Јефтан
,
који
јесам
и
сједио
у
прочеље
,
пружити
јесам
Пера
.
перо
се
и
опет
застидити
и
окренути
глава
у
страна
,
као
да
нешто
гледати
на
зид
.
Једини
Јова
што
исколачити
очи
,
чим
јесам
углед
.
загледати
се
у
она
и
,
док
јесам
стајати
,
јесам
на
други
страна
скрећати
поглед
.
стар
се
лагано
дигнути
са
сандук
.
полако
,
као
шетати
,
поћи
по
соба
и
,
онако
са
страна
,
поглед
у
филџан
,
да
видити
:
јесам
ли
напунити
?
Жил
она
опет
он
искочити
на
чела
стиснути
зуб
и
,
гунђати
,
приступити
Јока
,
па
јесам
гурнути
лакат
у
прса
.
она
он
укочено
погледати
,
а
послужавник
она
испасти
из
рука
.
и
поцрвенити
још
више
,
поклопити
очи
рука
и
утећи
из
соб
.
стар
јесам
дигнути
послужавник
са
тло
и
метнути
он
у
крај
.
покупити
и
филџан
од
гост
.
—
да
јесам
сиротиња
,
частити
бити
ви
још
,
—
рећи
мргодно
.
—
ама
овако
немати
ви
више
ништа
.
ако
ви
јесам
мрско
,
сад
моћи
мало
прошетати
...
Кажу
,
да
јесам
тај
здрав
...
А
ја
сад
имати
нешто
и
послати
,
па
,
ако
отићи
,
хтети
ја
барем
сметати
...
сав
устати
.
макар
и
по
врућина
,
морати
јесам
у
шетња
.
и
сав
јесам
позавидили
Данило
,
када
опазити
како
у
хладовина
слатко
спавати
.
Пошто
јесам
изаћи
из
кућа
,
окренути
други
пут
,
а
не
онај
који
јесам
доћи
.
Упутише
се
чопор
низак
,
сеоски
кућа
,
испред
који
се
,
у
прашина
,
играти
неколико
голишав
дјеца
...
кад
јесам
се
вратити
у
стрика
Васин
авлија
,
Данило
се
већ
бити
пробудити
и
сједио
под
дуд
.
крај
он
јесам
лешкарити
Васин
слуга
,
Игњат
,
стар
,
космат
човјек
,
који
се
једном
у
пет
недјеља
бријати
а
шишати
се
два
пут
у
година
,
тај
изгледати
као
какав
људождер
.
он
ухватити
Данило
,
па
он
причати
свој
доживљај
из
време
кад
јесам
куга
морити
;
причати
јесам
:
како
јесам
бјежати
испред
она
и
како
се
,
најпошље
,
спасти
.
Угледавши
гост
,
он
устати
и
зачудити
она
посматрати
.
А
ђе
јесам
ти
,
Игњат
?
—
запитати
Јова
приближивати
он
се
.
—
зар
јесам
жив
,
болан
?
стар
Игњат
развратити
вилица
и
рикнути
као
диваљ
звијер
.
оба
рука
раширити
и
полетити
према
Јова
,
стиснути
он
у
наручје
и
бјесомучно
почети
љубити
по
чела
,
образ
,
уста
.
—
А
како
јесам
?
—
запитати
Јова
,
покушавати
да
се
отети
.
—
јесам
ли
здрав
?
—
А-а
од
куга
никад
боље
!
—
одговорити
Игњат
,
стезати
он
јаче
.
—
А-а
како
јесам
ја
ти
,
мали
Јова
?
—
ја
добро
.
Игњат
он
мало
пустити
и
,
од
милошта
,
повући
он
за
ухо
.
—
А-а
кршан
јесам
момак
!
лијеп
објешењак
!
—
рећи
,
кесити
се
.
—
исти
покојни
отац
!
...
К'о
да
он
гледати
.
Јова
извадити
духан
,
напунити
он
лула
и
припасти
.
—
А
јесам
ли
стрика
дом
?
—
запитати
.
—
Шта
радити
?
Игњат
као
да
не
чути
добро
.
метнути
прст
на
уста
и
издигнути
обрва
.
—
Стрика
знати
шта
радити
,
—
прошаптати
полугласан
.
—
он
знати
...
—
А
шта
радити
?
—
он
знати
шта
радити
!
...
од
куга
јесам
бити
паметан
чојек
од
он
.
Јова
дати
знак
друг
,
да
поћи
за
он
.
Пођоше
.
полако
се
прикрасти
до
стрикин
соб
и
тада
Јова
један
јак
удар
отворити
врата
...
у
соба
јесам
сједио
стар
и
гледати
у
тефтер
,
из
ко
јесам
Јока
нешто
читати
,
а
пред
он
јесам
стајати
два
сељак
и
гледати
он
са
страхопоштовање
.
—
Лана
јесам
уз'о
товар
жито
,
—
говорити
стар
,
ни
мало
се
не
обзирати
на
гост
,
—
а
овај
јесам
година
права
,
да
ја
вратити
два
...
—
много
јесам
,
—
прошаптати
један
сељак
,
ситан
,
снижен
глас
.
—
Пуна
,
газда
...
Стрика
Васа
зажмирити
и
завртити
глава
.
—
'
много
?
—
запитати
подругљиво
.
А
што
јесам
каз'о
да
ти
јесам
много
,
кад
јесам
иск'о
и
кад
јесам
ја
прич'о
,
да
хтети
тај
ђеца
крепати
од
глад
?
...
сељак
слегнути
раме
и
ућутати
.
—
таки
јесам
ви
сав
.
сав
непоштен
!
—
прогунђати
стар
мрштити
се
.
затим
устати
и
,
испод
ока
,
поглед
гост
.
—
А
што
ви
још
не
шетати
?
—
запитати
она
.
—
Шетња
јесам
здрав
...
—
Шетали
јесам
доста
,
—
одговорити
Јова
гледати
Јока
.
—
и
ручати
јесам
...
стар
се
осмјехнути
и
одобрити
глава
.
—
неки
јесам
ручати
,
—
рећи
.
—
То
ваљати
!
здраво
јесам
у
село
ручат
’
...
и
опет
се
окренути
сељак
и
премјерити
она
оштар
поглед
.
—
не
чекати
више
,
—
осјећи
.
—
хајдете
,
па
ја
одма
враћати
жито
!
...
одмах
!
...
ако
закаснити
,
бити
још
скуп
.
.
сељак
оборити
глава
и
,
не
проговорити
ништа
,
обојица
изићи
.
стар
саставити
рука
на
леђа
и
неколик
пута
прећи
с
крај
на
крај
соб
.
Најпошље
поглед
у
Јока
.
она
јесам
још
једнако
сједити
,
држати
тефтер
на
крило
и
,
осјећати
Јовин
поглед
на
себе
,
јесам
смио
глава
подигнути
ни
погледати
ма
куда
.
стар
стати
преда
она
и
куцнути
јесам
прст
по
чела
.
—
јесам
твој
мјесто
међ
момак
,
—
рећи
.
—
Хајд
из
соб
.
Јока
скочити
као
опарити
.
отурити
тефтер
са
крило
,
збуњен
поглед
око
себе
и
хитно
изаћи
из
соб
.
—
Кршна
ђевојка
!
—
нехотице
узвикнути
Јова
,
натурити
фес
на
чела
.
—
Кршна
!
стар
он
погледати
попријеко
.
—
А
неки
ја
рећи
,
да
хтети
ви
сјутра
ићи
?
—
запитати
.
—
сјутра
одма
!
они
се
зачудити
згледати
.
—
и
неки
ви
јесам
сретати
пут
,
—
наставити
брзо
.
—
кад
хтети
,
ја
ви
хтети
сметати
...
А
моћи
јесам
и
остат
’
...
ја
ви
јесам
гонити
.
—
Па
...
кад
ми
ти
заустављати
и
кад
ми
не
гонити
остати
још
три
дан
,
—
дочекати
Јова
.
—
ми
јесам
лијепо
...
—
не
заустављати
ја
ники
,
—
дочекати
стар
осорно
.
—
кад
чојек
имати
посао
и
кад
хтети
на
пут
,
ја
не
заустављати
...
ни
ја
јесам
драго
кад
ја
ко
заустављати
од
мој
пословати
...
ја
и
сад
имати
послати
...
па
,
љутит
лупнути
врата
,
изаћи
из
соб
.
—
Овђе
к'о
да
хтети
дуго
скрасит
’
,
—
рећи
Јефтан
мргодно
гледати
Пера
,
—
Шта
се
ви
чинити
?
—
и
ја
се
чинити
,
—
одобрити
Пера
одмах
.
—
А
ја
се
не
бојити
,
—
упасти
Јова
ватрен
.
—
ако
бити
сав
к'о
што
јесам
намислити
,
бити
добро
и
зачудити
се
сав
!
—
да
бог
да
,
—
одговорити
обојица
.
стар
се
опет
појавити
на
врата
,
носити
читав
нарамак
слама
.
бацити
он
на
сред
соб
и
отхукнути
.
—
ето
ви
,
да
не
спавати
на
тврд
,
—
рећи
.
—
Душека
немати
сиротиња
!
...
само
ја
моћи
духанити
,
да
се
не
бити
запалити
сламати
...
с
тај
ви
не
дати
ни
свијећа
...
Мјесечина
јесам
,
па
се
видити
и
без
она
...
гостити
разастријети
слама
по
соба
и
,
онако
уморан
,
поваљати
се
по
она
.
управо
на
слама
јесам
лежати
јесам
Пера
,
јер
јесам
Јова
одмах
за
стар
изићи
некуда
,
а
Јефтан
се
користити
Перин
душек
,
ко
јесам
отети
од
Данило
.
он
јесам
,
чисто
и
јасно
,
доказати
Пера
,
да
»
као
стар
јаран
и
ожењен
чојек
«
требати
да
спавати
на
мека
,
а
,
поред
тај
,
не
ићи
за
свој
него
за
Перин
посао
и
да
јесам
овај
,
према
тај
,
дужан
,
бринути
се
за
његов
удобност
.
и
Пера
се
морати
мучити
као
ники
његов
!
...
освојити
он
буха
,
па
никако
очи
да
склопити
,
него
се
непрестано
превртати
с
бок
на
бок
.
и
почети
се
кајати
,
што
јесам
икако
полазити
на
пут
и
што
јесам
будаласто
одлучити
да
се
жена
...
зар
баш
да
се
жена
?
...
и
што
да
се
жена
?
...
да
ударати
на
белај
,
да
трошити
новац
и
да
свој
крв
хранити
сеоски
буха
.
зар
се
не
бити
оне
моћи
хранити
без
његов
крв
?
и
зар
он
јесам
моћи
лежати
мирно
у
свој
соба
на
свој
мекан
душек
и
спавати
,
као
што
и
остати
сретан
људи
,
који
јесам
пасти
на
памет
да
се
жена
,
спавати
?
Рашта
да
јесам
бог
он
убити
мимо
сав
остати
и
осудити
он
на
овако
тумарање
?
перо
хукнути
и
одмаху
рука
,
да
један
махом
сав
црн
мисао
одагнати
од
себе
.
А
буха
он
све
тај
више
пецкати
и
копрцати
се
испод
он
,
као
да
јесам
на
мравињак
легати
.
—
да
барем
Данило
уза
ја
спавати
!
—
прошаптати
тихо
.
—
барем
бити
половина
буха
прећи
на
он
.
и
доћи
он
,
да
тај
час
скочити
и
зовнути
Данило
.
и
он
се
дигнути
...
Почеша
се
мало
и
хотимично
се
растрести
над
успаван
Јефтан
,
да
који
буха
стрести
на
он
и
да
он
се
тако
осветити
.
затим
сићи
на
авлија
и
упутити
се
дуд
,
испод
ко
јесам
Данило
и
Игњат
слатко
спавати
.
изненада
ослухнути
некакав
шапат
.
застати
.
и
полако
,
држати
се
зидати
,
почети
гледати
око
себе
на
сав
страна
.
—
Ко
јесам
?
—
помислити
у
себе
.
привирити
боље
.
и
опазити
,
недалеко
од
дуд
,
иза
један
гомила
буњиште
,
како
стајати
један
према
други
:
Јова
и
Јока
.
он
се
једном
рука
наслонити
на
зид
и
гледати
она
права
у
лице
;
она
оборити
глава
и
чупкати
реса
на
бошча
.
у
Пера
заиграти
срце
.
он
он
притиснути
оба
рука
,
а
дати
зауставити
.
погурити
се
и
лагано
,
на
прст
,
приближити
она
се
мало
.
—
јесам
ли
тај
стрина
виђети
?
—
шаптати
јесам
Јова
полугласан
.
—
јесам
...
она
се
и
не
бојити
,
—
одговорити
Јока
,
да
се
једва
чути
.
—
ама
он
...
—
он
јесам
зао
?
она
уздахнути
,
а
не
одговорити
ништа
.
—
Мучи
ли
тај
?
запитати
он
.
она
не
одговорити
.
—
како
ти
држати
?
—
Хоће
да
он
вазда
гледати
у
тефтер
,
—
промуцати
она
.
—
богат
јесам
к'о
ники
његов
,
а
ја
сироче
,
па
моћи
са
ја
што
хтети
...
зато
ја
и
уз'о
,
да
он
вазда
радити
...
—
А
стрина
?
—
она
јесам
златан
...
она
ја
јесам
тетак
,
близ
својта
...
драгати
јесам
она
,
ама
не
смије
ништа
.
не
смије
ја
ни
хљеб
дати
без
он
...
Јова
она
се
приближити
.
—
А
он
ти
бранити
и
да
се
удати
?
—
Брана
,
—
одговорити
она
:
—
требати
он
,
па
казати
:
»
хтети
се
удавати
,
док
јесам
ја
жив
...
«
Слушајући
овај
,
Пера
се
ражалити
.
десити
се
мек
срце
,
па
он
доћи
да
заплакати
за
овај
дјевојка
.
и
он
некако
чудновато
застењати
...
они
се
тргнути
...
Јока
сакрити
лице
бошча
и
утећи
у
кућа
,
а
Јова
он
се
приближити
.
—
не
ваљати
ти
што
прислушкивати
,
—
рећи
.
—
ама
сад
што
јесам
чути
,
да
ники
не
издати
...
ако
издати
,
зло
и
по
ја
и
по
ти
.
перо
не
одговорити
.
пропустити
он
да
уљећи
у
кућа
,
а
он
стати
под
дуд
.
ту
,
поред
Данило
,
легати
и
почети
мислити
о
Јока
.
тај
јесам
и
заспати
.
у
јутро
јесам
бити
љутит
,
намргођен
.
Нажуљио
леђа
,
огребати
се
по
рука
,
а
буха
он
ишарати
свој
ујед
.
у
љутина
ошамарити
јесам
Данило
,
а
опсовати
и
Јов
.
—
Нећу
ти
ја
овђе
више
ноћиват
’
,
па
да
ја
на
комад
сјећи
,
—
рећи
.
—
јесам
ја
разбојник
,
па
да
ја
на
мука
метати
.
—
притрпети
се
само
до
сјутра
,
—
одговорити
он
Јова
тихо
,
миловати
он
по
врат
као
разуздан
парип
,
—
а
сјутра
хтети
,
брата
,
сав
путовати
...
у
зор
,
други
јутро
,
неки
силно
ударити
у
собни
врата
.
врата
се
отворити
и
на
она
се
појавити
стар
Игњат
.
гологлав
,
рашчерупан
,
у
лакомити
одијело
,
стати
на
праг
и
поглед
по
соба
.
—
А-а
јесам
ја
ту
Јова
?
—
промукло
запитати
.
—
јесам
,
—
одговорити
Пера
преплашити
.
—
Што
хтети
ти
?
Игњат
измахнути
рука
и
сав
снага
ударити
се
у
прса
.
—
А-а
утећи
јесам
!
утећи
!
—
дрекнути
.
—
од
куга
јесам
бити
оваки
брука
!
и
,
не
освртати
се
ни
на
ко
,
отрчати
даље
.
у
кућа
се
дигнути
читав
узбуна
.
Стрика
Васа
трчати
јесам
и
завиривати
у
сав
соб
.
Чак
јесам
отварати
сандук
,
па
и
у
она
завиривати
.
и
у
кокошињак
јесам
завиривати
.
А
она
жила
искочити
он
на
чела
,
а
искезити
зуб
,
а
крмељав
очи
доћи
он
још
мање
...
Игњат
јесам
рикати
по
авлија
и
бити
се
у
прса
...
Једина
стрина
бити
јесам
миран
и
зачуђен
гледати
обојица
...
—
ама
шта
јесам
бити
?
—
запитати
Јефтан
,
који
се
никако
јесам
моћи
разабрати
.
—
какав
јесам
тај
белај
?
—
Одв'о
ми
Јова
Јока
,
—
одговорити
она
мирно
,
као
да
о
какав
ситница
причати
.
стар
наслухнути
овај
ријеч
и
зауставити
се
.
стати
преда
она
и
стиснут
шака
поднети
она
под
нос
.
—
ти
,
ти
јесам
све
знати
!
—
зашиштати
.
—
сав
јесам
знати
!
—
јесам
,
—
одговорити
она
узмицати
глава
.
—
оклен
бити
ја
знати
?
—
јесам
...
ти
јесам
вазда
говорити
,
да
требати
да
се
удати
...
ето
ти
сад
!
...
удати
се
!
...
Игњат
излетити
,
носити
дебео
цјепаница
у
рука
.
—
А-а
да
она
гонити
!
—
викнути
.
—
да
гонити
до
куга
!
—
куда
хтети
она
гонит
’
?
упад
стар
жесток
.
—
гонити
бити
и
ја
,
ама
јесам
далеко
измакнути
.
Игњат
бацити
цјепаница
,
сједе
на
тле
и
бризнути
у
плач
.
—
А-а
знати
јесам
ја
,
—
промуцати
.
—
видити
јесам
,
ђе
све
нешто
шапурити
...
А
жао
ја
она
...
обојити
ја
жао
...
Стрика
Васа
и
не
осврнути
се
на
он
.
окренути
се
гост
и
мрко
она
погледати
.
—
ех
,
што
јесам
ја
доћи
?
—
викнути
.
—
ви
,
ви
,
ви
...
знати
ја
сав
ви
!
...
одмах
иђите
из
мој
кућа
,
куд
ви
очи
вод
и
нога
носити
...
Јефтан
и
Пера
не
одговорити
ријеч
.
обојица
,
као
утући
,
кренути
из
авлија
,
а
за
она
кренути
и
Данило
,
уздисати
и
стењати
под
пртљага
...
ВИИИ
.
перо
Карантан
морати
без
кола
путовати
у
касаба
П
...
истјерати
из
кућа
стрика
Васин
,
Јефтан
и
Пера
лешкарити
јесам
под
један
искривљен
дрво
,
у
дно
село
.
јак
,
несносан
,
загушљив
мирис
ударати
јесам
из
испуцао
земља
и
спржен
трава
и
готово
она
давити
;
озго
,
са
висина
,
као
да
се
нешто
тешко
,
врео
спуштати
на
она
и
притискивати
она
,
тај
јесам
бити
у
стање
ни
шта
мислити
ни
говорити
.
само
јесам
дахтати
обојица
и
гледати
се
туп
,
безизразан
,
уморен
поглед
.
изненада
дотрчати
Данило
.
бити
јесам
узрујан
,
узбуђен
,
усплахирен
,
па
још
издаљега
избуљити
очи
,
растворити
уста
и
махати
рука
као
да
хтети
полетити
.
—
немати
Тома
!
—
викнути
загушен
,
приближивати
она
се
.
—
немати
Тома
,
нем
кола
,
нем
вожња
,
нем
пут
!
...
да
јесам
,
на
примјер
,
гдјегод
,
иза
леђа
она
,
топ
или
лагум
пукнути
,
не
бити
се
више
препасти
.
обојица
одскочити
од
земља
и
блесаст
погледати
Данило
.
—
зар
?
—
гракнути
у
један
глас
.
—
немати
он
,
—
одговорити
Данило
,
отирати
зној
са
чела
и
хладити
се
капа
.
—
сав
село
обиграти
,
па
он
немати
.
Кажу
,
да
јесам
ноћас
отиш'о
...
—
То
јесам
он
одвести
Јов
,
духати
ја
!
—
кликнути
Јефтан
,
ударати
се
рука
по
чела
.
—
То
јесам
ми
обојица
преварити
и
изневјерити
,
црн
она
образ
и
овај
и
онај
свијет
!
—
А
што
јесам
други
кола
наш'о
,
магаре
никакав
?
—
брекнути
Пера
љутит
и
потегнути
Данило
за
мокар
,
разбарушен
кос
.
—
зар
јесам
Тома
јесам
на
свијет
?
—
А
ђе
јесам
други
кола
?
—
окосити
се
Данило
,
отимати
се
.
—
јесам
овај
шехер
.
перо
опустити
рука
низа
себе
и
приступити
Јефтан
.
—
Шта
хтети
сад
?
—
запитати
.
—
зар
се
не
мицати
никуд
више
из
овај
пакао
?
Јефтан
увући
рука
у
џеп
и
почети
замишљено
ходати
око
дрво
.
—
А
имати
ли
коњ
у
село
?
—
запитати
шапатом
.
—
имати
,
—
одговорити
Данило
покуњено
,
—
јесам
Јован
,
не
знати
како
се
звати
,
имати
три
коњ
.
—
А
ми
требати
четири
!
—
упасти
Пера
живо
.
—
Четврти
за
пртљага
.
Јефтан
он
одгурнути
од
себе
и
ударити
нога
о
тле
.
—
ти
ја
се
не
мијешати
у
посао
!
—
викнути
.
—
Шта
ти
знати
?
.
.
зар
Данило
не
моћи
пјеше
ићи
?
данити
обор
глава
и
уздахнути
.
сад
се
тек
сјетити
,
како
јесам
лијепо
бити
сједити
поред
Тома
и
возити
се
...
ипак
не
одговорити
ништа
.
само
упрети
пртљага
и
поћи
пред
она
,
да
она
водити
Јованов
кућа
.
Затекоше
Јована
гдје
се
наслонити
на
стар
,
расклиман
,
полуразрушен
плот
,
пухати
на
кратак
чибук
и
наређивати
нешто
двојица
син
,
који
јесам
неуморно
,
у
страна
,
окопавати
кукуруз
.
—
Чули
јесам
,
да
имати
три
коњ
,
—
рећи
Јефтан
поздравити
се
с
он
.
—
ако
хтети
да
ми
она
дати
под
кирија
до
касаба
П
...
Јован
оставити
лула
и
као
замислити
се
.
Поче
нешто
у
себе
рачунати
,
погледати
она
испод
ока
,
као
да
бити
да
познати
:
јесам
ли
добар
платиша
?
—
имати
,
имати
,
—
рећи
најпошље
,
осмјејкивати
се
.
—
и
моћи
дати
,
моћи
...
—
А
кирија
?
—
запитати
Јефтан
.
—
јесам
скуп
...
на
коњ
по
форинта
,
по
форинта
...
—
јесам
пуно
,
—
уплести
се
Пера
и
стати
међу
она
.
—
јесам
пуно
,
само
кад
се
имати
.
—
и
за
зоб
по
два
грош
,
за
зоб
,
—
наставити
Јован
брже
.
—
пристајати
!
—викну
Пера
,
пружати
рука
у
знак
да
јесам
свршен
погодба
.
—
и
пет
грош
ја
,
што
хтети
ићи
с
ви
да
вратити
коњ
,
ја
...
—
опет
хтети
Јован
.
—
С
овијем
се
хтети
погодити
!
хајдемо
!
—
рећи
Јефтан
љутит
и
окренути
он
лећа
.
—
хајдемо
тражити
други
.
Јован
се
бржебоље
одмакнути
од
плот
и
стати
преда
она
.
—
стати
,
стати
!
—
викнути
,
заустављати
она
.
—
Погођено
јесам
!
...
сад
хтети
ја
уредити
и
извести
коњ
!
—
Данас
хтети
бит
’
пасји
врућина
!
—
прогунђати
Јефтан
,
хладити
се
огроман
,
прљав
махрама
.
—
Погинућемо
на
пут
!
затим
прошетати
мало
и
окренути
се
Пера
.
—
кад
јесам
се
намислити
женит
’
што
се
не
оженити
из
наш
касаба
?
—
окосити
се
.
—
овако
мучити
и
себе
и
ми
...
и
јесам
тај
грехота
ни
срамота
!
...
К'о
да
јесам
ја
твој
роб
,
па
да
пристајати
за
ти
.
—
ама
,
брата
,
јесам
ли
ја
крив
што
јесам
несретан
?
—
упасти
Пера
снуждити
.
—
несретан
се
родити
,
несретан
жив
,
несретан
се
и
женити
...
—
јесам
ти
крив
,
ама
јесам
ни
ја
,
—
наставити
Јефтан
јаче
.
—
да
ми
јесам
бог
послати
колера
на
врат
,
ја
се
не
бити
љутити
...
Рек'о
бити
:
од
бог
јесам
!
...
ама
овај
јесам
све
са
твој
махнит
памет
.
да
се
пржити
на
сунце
,
да
се
знојити
због
твој
женидба
!
.
.
—
камо
срећа
да
јесам
мртав
,
па
да
ја
данас
закопајете
,
—
рећи
Пера
готово
нарицати
.
—
таки
јесам
мој
зао
судбина
.
и
тако
јесам
тај
кад
се
тражити
женски
глава
.
Међутим
и
Јован
извести
коњ
и
почети
она
вадати
по
ледина
,
чешукајући
она
и
размрсивати
она
дугачак
,
свилен
грива
.
—
ето
готово
јесам
,
готово
,
—
довикнути
Јефтан
.
—
Јашите
,
па
да
се
иђе
...
и
помоћу
Данилов
почети
товарити
,
тај
пртљага
,
а
она
оставити
да
сам
узјахати
.
коњ
,
чим
кренути
,
као
да
осјетити
несигуран
јахач
на
плећа
.
Перин
се
почети
гицати
и
окрећати
,
почети
изводити
мајсторија
и
показивати
,
како
знати
и
на
задњи
нога
стајати
.
перо
премријети
од
страх
.
поблијед
,
полегутити
се
,
ухватити
се
за
грива
и
склопити
очи
да
не
видити
свој
пропаст
,
а
Јефтан
потјерати
за
он
,
труцкати
на
коњ
и
,
као
пијан
,
клима
се
и
повијати
час
на
један
час
на
други
страна
.
једино
Данило
и
Јован
што
јесам
ићи
лагано
и
мирно
,
за
пошљедњи
коњ
.
обојица
задуханити
,
па
се
упустити
у
разговор
:
—
благо
ти
,
свијет
хтети
виђети
,
свијет
,
—
велим
Јован
,
старати
се
,
да
изгледати
озбиљан
и
замислити
.
—
ја
к'о
кириџија
виђети
јесам
много
,
ама
ти
хтети
виђети
више
...
—
сведно
,
одговорити
Данило
лијено
.
—
волити
бити
ја
да
јесам
дома
,
па
да
лијепо
спавати
...
Ништа
љевши
од
спавање
!
...
ко
јесам
паметан
,
тај
ти
се
не
мицати
од
свој
кућа
,
нит
’
се
патити
’
вако
к'о
ја
...
—
не
знати
ти
тај
,
не
знати
,
—
дочекати
Јован
,
презриво
узвијати
нос
.
—
Што
се
више
видити
,
више
се
и
знати
,
више
...
ја
јесам
у
наш
село
највише
виђети
,
па
највише
и
знати
...
уједанпут
обојица
узвикнути
.
Перин
коњ
хтјети
да
извести
нов
мајсторија
и
спустити
се
на
први
кољено
,
а
Пера
се
ослабити
,
полетити
с
он
главачке
и
скљокати
се
на
земља
.
.
—
Шта
бити
?
—
заграјати
сав
притрчавати
он
.
—
Шта
јесам
?
перо
нити
писнути
,
нити
зуб
шкрипнути
.
само
преврнути
очи
и
,
савијен
као
гудало
,
упрасити
,
дигнути
се
са
земља
.
—
Што
се
не
чувати
?
—
прекорити
он
Јефтан
сурово
.
—
како
тај
јахати
?
—
Чув'о
бити
се
,
—
одговорити
Пера
као
кроз
плач
,
—
ама
зар
јесам
ја
пророк
,
па
да
он
знати
нарав
...
и
какав
ја
јесам
тај
коњ
,
који
се
играти
и
обарати
људи
?
...
при
погодба
јесам
казати
да
ми
обарати
и
тај
јесам
непоштен
ствар
...
—
коњ
јесам
плах
,
—
упасти
Јован
,
—
па
он
драго
да
поскочити
,
драго
...
перо
се
ухватити
за
кољено
и
хукнути
.
—
неки
он
Данило
јахати
ако
хтети
,
а
ја
,
ваистину
,
хтети
!
—
осјећи
.
—
Мог
ја
и
пјеше
...
и
,
нарамљивати
и
стресати
прашина
са
хаљина
,
поћи
за
она
.
једва
пред
вече
стигнути
у
П
...
,
мали
,
гиздав
касаба
,
чији
она
љепота
изненадити
.
Куће
нанизати
у
права
ред
један
до
други
,
па
сав
једнак
,
нов
,
бијел
као
од
сир
сарезати
;
магаза
и
дућан
обојадисан
и
окићен
сваковрстан
ствар
,
те
се
шарен
марама
,
рубац
,
појас
и
бошча
,
повијати
и
лепршати
око
врата
као
барјачић
.
све
лијепо
,
чисто
,
уредити
,
»
сав
пјев
«
како
рећи
Јефтан
!
А
лијеп
и
велик
од
сав
кућа
,
понос
весео
касабалија
,
издизати
се
при
дно
чаршија
и
као
кочоперити
се
свој
огроман
врата
,
велик
,
цвијеће
окићен
прозор
,
и
примамљив
натпис
„
хотел
Парис
"
.
тај
јесам
бити
и
једина
знаменитост
читав
касаба
и
јесам
бити
чаршинлија
,
који
се
бар
неколико
пута
јесам
похвалити
,
како
јесам
вечерати
у
свој
кућа
,
а
пити
вино
у
—
Париз
.
Наши
путник
одјахати
од
коњ
,
ступити
у
хотел
и
,
уз
мермеран
степеница
,
попети
се
до
соб
,
који
она
јесам
један
мали
,
црнпураст
,
милоок
,
Швабица
показати
.
—
фала
бог
кад
јесам
живити
!
—
викнути
Пера
и
,
онако
у
сав
хаљина
,
завалити
се
у
кревет
.
—
фала
бог
кад
јесам
овђе
,
—
рећи
и
Јефтан
и
испод
ока
поглед
лијеп
Швабица
.
А
Данило
се
исправити
и
ударити
се
у
прса
.
—
А
ја
коњ
јесам
мог'о
оборити
!
—
рећи
поносито
.
ИX
.
познанство
у
касаба
П
...
.
.
један
непријатан
догађај
.
док
јесам
Јефтан
још
слатко
спавати
на
свој
кревет
,
умотати
са
врх
глава
до
на
дно
нога
у
тежак
,
топли
јорган
,
дотле
се
Пера
и
умити
и
кренути
низ
чаршија
,
тражити
да
се
упознати
ма
с
ко
и
да
се
распитати
за
П-ске
дјевојка
.
Знајући
врло
добро
,
да
се
такав
познанство
најлакше
моћи
наћи
у
какав
механа
,
он
јесам
само
и
пазити
на
онај
дућан
,
гдје
јесам
видити
окупити
више
људи
и
ослухивати
јесам
:
одакле
хтети
чути
висок
граја
,
свађа
,
или
пјевање
.
на
средина
касаба
један
он
се
механа
много
свиђати
и
,
не
размишљати
дуго
,
упутити
се
она
.
Ступивши
на
врата
механски
,
застати
мало
.
смрдљив
,
тежак
,
топао
задах
омахнути
он
изнутра
,
те
морати
окренут
глава
и
одахнути
мало
.
ипак
стегнути
срце
и
уљез
.
у
први
мах
готово
јесам
моћи
ни
распознат
људи
,
што
сјеђаху
за
сто
,
од
духански
дим
,
који
се
као
дебео
паучина
лелујати
и
повијати
по
механа
.
А
свијет
бити
много
!
неки
се
играти
домине
,
неки
се
картати
,
неки
се
погађати
и
кладити
око
нешта
.
Чак
,
ради
велик
галама
,
и
механџија
стати
на
сред
механа
,
па
се
препирати
са
некакав
крезуб
старчић
око
плаћање
.
Старчић
велим
,
да
јесам
попити
шест
ракија
,
а
механџија
нарачунати
осам
.
Старчић
се
,
чак
,
позивати
и
на
гост
„
који
јесам
моћи
виђети
ако
јесам
гледати
“
и
казати
,
да
се
готов
и
на
суд
заклети
„
за
свој
права
“
.
перо
се
не
осврнути
на
сав
тај
.
он
лагати
,
гегати
се
,
поћи
у
један
ћоша
,
гдје
јесам
за
омањи
сто
сједити
два
човјек
,
који
он
изгледати
озбиљан
и
угледан
.
један
сух
,
пјегав
,
са
кукаст
нос
и
велик
,
необично
испупчен
очи
,
оборити
глава
и
куцкати
празан
чаша
о
сто
,
а
други
прекрстио
нога
по
турски
,
устакнути
велик
наочари
на
нос
,
па
узети
подеран
новина
и
,
мицати
губица
попут
зец
,
полугласан
читати
.
перо
она
казати
свој
име
и
,
без
питање
,
сједе
за
сто
.
они
не
одговорити
и
само
он
погледати
оштрије
,
испитивати
.
онај
,
што
јесам
читати
новина
спустити
она
,
оставити
на
столица
и
сједе
на
она
.
—
Читаш
ли
тај
што
?
—
запитати
Пера
након
дуг
,
врло
дуг
почивка
,
пошто
он
јесам
добро
премјерити
поглед
.
—
новина
,
на
прилика
,
читати
ли
?
—
ја
јесам
чојек
од
књига
,
—
промуцати
Пера
црвенити
се
,
—
ама
о
Геновева
знати
причати
и
сад
.
—
Геновева
?
—
запитати
онај
зачуђен
.
—
какав
јесам
тај
земља
?
...
—
Жена
јесам
тај
,
—
поправити
он
Пера
брзо
,
—
жена
,
а
јесам
земља
...
имати
ту
читав
прича
о
њезин
патенијама
...
Бошка
(
онај
што
јесам
куцкати
чаша
о
сто
)
отворити
бурмутица
,
који
јесам
непрестано
држати
у
лијеви
рука
,
и
добро
потпрашити
.
—
Љевше
јесам
кад
се
читати
новина
,
него
прича
,
—
рећи
.
—
ето
ја
...
психа
!
...
вазда
читати
...
Душа
ја
...
психа
,
психа
!
...
да
знати
шта
се
радити
у
свијет
и
хтети
ли
се
ђегођ
покрвити
...
Знаш
,
нем
посао
без
рат
...
кад
се
царевина
закрвавити
,
онда
се
просути
пар
и
ја
трговац
дахнути
душа
...
хе
,
изгинути
ли
који
хиљада
душа
,
изгинути
богме
.
ама
се
,
опет
,
други
обогатити
...
—
Па
какав
јесам
ми
фајда
,
кад
се
бити
на
страна
?
—
уплести
се
Пера
.
—
фајда
јесам
,
—
осјећи
Бошка
,
љутит
,
што
он
прекидати
у
ријеч
,
—
и
само
паметан
људи
знати
,
какав
јесам
тај
фајда
.
ако
се
бити
на
страна
,
побити
се
и
овђе
,
а
кад
се
побити
овђе
,
ја
прорадити
.
ја
јесам
стек'о
све
што
имати
онда
,
кад
јесам
бити
наш
устанак
.
и
ја
и
Алекса
(
ту
показати
рука
на
онај
,
што
јесам
сједио
на
новина
)
.
ја
се
јесам
моћи
бити
,
јер
јесам
јунак
...
и
јесам
ни
паметно
да
свак
иђе
на
касапница
...
ама
јесам
радити
,
брата
...
Алекса
се
одупријети
лакат
о
сто
,
а
глава
наслонити
међу
шака
.
—
А
шта
ти
мислити
шта
хтети
бити
с
ми
,
ако
Јенглез
ударити
на
Русија
к'о
што
овђе
писати
?
—
запитати
.
—
То
ти
јесам
,
видити
,
један
дипломација
...
—
немати
ту
никакав
дипломација
,
—
осјећи
Бошка
жестоко
.
—
Русија
хтети
он
згњавити
к'о
црв
...
Послаће
свој
Козачине
,
па
хтети
он
утопит
’
у
мора
...
—
А
јенглески
лађа
?
—
запитати
Алекса
озбиљно
.
—
Шта
лађа
?
какав
лађа
?
благо
онај
ко
јесам
на
сух
,
а
кук
онај
ко
јесам
на
вода
,
ето
тај
ти
јесам
мој
палиграф
...
сухоња
јесам
вазда
јак
!
—
А
топ
с
лаћати
?
Бошка
отпухнути
пепео
са
цигара
.
—
Ева
овако
хтети
они
отпухнути
све
,
—
рећи
.
—
удрити
ти
макар
и
каме-њима
са
сух
,
па
јесам
добити
.
Алекса
скинути
наочаре
и
почети
она
тртити
о
чакшире
.
—
јак
јесам
,
брата
,
Јенглез
на
вода
,
—
прошаптати
.
—
тај
морнарица
,
тај
адмирал
,
тај
ђенерал
,
тај
офинцир
,
пушак
,
топ
,
лумбарда
,
ђаво
,
сотона
!
...
сила
јесам
тај
...
—
Шта
?
Шта
ја
јесам
сав
тај
?
—
викнути
Бошка
и
скочити
са
столица
...
—
Хајд
ти
стати
на
вод
,
а
ја
хтети
на
сух
,
па
да
видити
ко
хтети
ко
потопити
...
Знаш
ли
ти
,
болан
,
да
хтети
он
Русија
десети
дан
у
Цариград
...
Алекса
се
засмијати
.
—
какав
Цариград
,
чојек
?
—
дочекати
подругљиво
.
—
зар
не
знати
,
да
јесам
тај
турски
?
—
сведно
.
Русија
хтети
за
инад
у
Цариград
!
—
узвикнути
Бошка
јаче
.
—
Дође
она
тамо
,
па
шта
хтети
онда
?
Алекса
уздахнути
.
—
Шта
хтети
?
—
запитати
тужно
.
—
Превариће
она
оба
Шваба
и
ето
ти
шта
хтети
.
—
не
преварити
он
више
!
—
дочекати
Бошка
и
,
звизнути
,
одмахнути
рука
,
као
да
велим
:
„
проћи
јесам
тај
“
.
—
он
се
више
не
вјеровати
!
—
Превариће
он
,
—
одговорити
Алекса
упорно
,
потпуно
увјерити
о
неприкосновеност
свој
мишљење
.
—
стар
јесам
онај
алчак
!
...
он
јесам
преварити
и
пријести
,
тај
јесам
он
,
на
правда
вишњи
бог
,
претеслимити
ми
,
к'о
метиљав
ован
...
—
Шути
,
бог
ти
,
шта
ти
знати
?
—
окосити
се
Бошка
.
—
какав
ја
јесам
тај
пулитика
?
Алекса
он
мрко
погледати
.
—
А
шта
ти
знати
?
—
викнути
.
—
Ко
јесам
ја
ти
?
—
ја
јесам
паметан
чојек
,
јер
паметно
говорити
,
—
одговорити
Бошка
достојанствено
.
—
ти
јесам
будала
!
Бошков
лице
почети
се
растезати
као
да
се
кезити
на
ко
;
десно
око
заиграти
он
.
—
ти
ја
рећи
да
јесам
будала
?
ти
!
—
узвикнути
бијесно
.
—
А
зар
имати
више
будалити
од
ти
?
као
по
команда
сав
гостити
оставити
свој
сто
и
опколити
она
.
Пушећи
и
смјешкати
се
гледати
јесам
она
,
необично
уживати
у
њихов
свађа
,
као
што
многи
уживати
у
бој
пијевац
.
—
у
читав
твој
фамилија
сав
јесам
будалити
,
—
дочекати
Алекса
,
осокољен
долазак
гост
:
—
у
читав
фамилија
,
бре
!
дај
ја
споменути
један
паметан
чојек
из
твој
племе
,
па
да
он
се
поклонити
к'о
светац
...
—
светац
нек
јесам
слава
и
милост
,
а
ти
магарећи
глава
!
—
викнути
Бошка
.
—
да
јесам
тај
паметан
чојек
тај
бити
...
ти
бити
...
—
...
свој
кућа
уредити
,
—
дочекати
неко
из
гомила
.
—
...
свој
бити
кућа
уредити
!
—
дрекнути
Бошка
јаче
.
—
и
не
бити
...
не
бити
...
—
...
не
бити
пустити
шћер
да
ашиковати
с
офинцир
,
—
опет
хтети
онај
.
—
...
и
неби
пустити
шћер
да
ашиковати
с
офинцир
,
—
прихватити
Бошка
ватрен
.
—
у
ти
ашиковати
и
шћер
и
жена
!
—
узвикнути
Алекса
и
скочити
са
столица
,
подигнути
новина
,
који
јесам
он
се
прилијепити
за
тур
од
чакшире
.
—
у
ти
ашиковати
сав
...
—
...
и
мати
јесам
ашиковати
,
—
поново
се
уплести
онај
из
гомила
.
—
...
и
мати
ти
јесам
ашиковати
!
—
потврдити
Алекса
.
—
Чија
мати
?
—
твој
?
обојица
прихватити
за
столица
као
да
хтети
се
потући
,
те
сиромах
Пера
читав
три
корак
одскочити
у
страна
и
дрхтати
приступити
механџија
.
—
растављати
она
,
брата
,
јер
хтети
крв
пасти
,
—
промуцати
.
—
овај
јесам
биједа
један
...
—
Ништа
јесам
овај
,
—
одговорити
механџија
хладно
и
не
освртати
се
на
граја
.
—
они
читати
новина
и
сваки
се
седмица
по
једном
поинадити
...
—
ама
побити
се
,
ако
бог
знати
,
—
упасти
Пера
.
—
зар
она
не
видити
столица
у
рука
?
—
Ништа
бит
’
хтети
,
—
опет
дочекати
механџија
.
—
Помириће
се
они
брже
и
опет
хтети
читати
...
не
моћи
они
један
без
други
...
—
А
ја
,
брата
,
не
моћи
метати
оваки
свијет
,
—
рећи
Пера
,
још
једнако
узбуђен
.
—
људи
се
инадити
,
шћер
ашиковати
с
официр
...
брука
један
!
...
и
,
забринути
,
отићи
из
механа
.
Враћајући
се
у
хотел
,
Пера
,
на
чаршија
,
опазити
Данило
,
гдје
се
помијешати
у
гомила
дјечурлија
,
па
се
с
она
препирати
и
разговарати
.
Међа
сав
Данило
јесам
бити
најкрупњи
и
живо
јесам
нешто
доказивати
,
млатарати
рука
и
окретати
се
час
на
један
час
на
други
страна
,
док
јесам
дјеца
бекељити
он
се
иза
леђа
и
старати
се
,
да
он
за
тур
од
чакшире
прикачити
некакав
чудноват
реп
:
од
изрецкан
хартија
и
стар
крпетина
.
—
А
шта
ти
ту
радити
?
—
прекорити
он
Пера
приближивати
се
.
—
зар
ти
јесам
тај
мјесто
?
—
Па
куд
хтети
?
—
запитати
Данило
набусито
.
—
Хоћу
ли
у
вод
јали
у
гора
?
—
А
што
јесам
у
хотел
,
код
Јефтан
?
—
Јефтан
јесам
болестан
,
—
одговорити
Данило
мирније
,
—
па
не
моћи
с
он
.
перо
поблијед
.
—
Јефтан
болестан
?
—
отегнути
пригушено
.
—
болестан
богме
,
—
потврдити
Данило
,
окретати
се
и
гледати
:
чекати
ли
он
још
дјеца
.
—
ја
јесам
каз'о
да
јесам
болестан
и
да
не
хтети
никуд
излазити
.
Каз'о
јесам
и
да
он
ники
не
улазити
.
—
ни
ја
?
—
отегнути
Пера
.
—
ни
ти
.
перо
се
замислити
.
—
А
јесам
ли
долазити
доктор
?
—
запитати
шапатом
.
—
јесам
.
—
јесам
он
ники
ни
звати
?
—
јесам
.
—
Па
зар
да
ми
друг
умрети
у
пут
?
—
узвикнути
Пера
готово
декламовати
.
—
зар
он
да
умрети
?
Несретниче
,
зар
јесам
моћи
одма
да
наћи
доктор
?
па
се
окренути
и
опет
хитно
поћи
уз
чаршија
.
доктор
јесам
становати
готово
на
крај
касаба
.
бити
тај
човјек
странац
,
погурен
,
стар
,
са
дуг
просјед
брада
,
и
од
пушење
,
чађав
брк
.
српски
јесам
разумијевати
понешто
,
али
говорити
јесам
знати
.
он
јесам
управо
имати
неки
сав
језик
,
у
који
јесам
бити
помијешати
чешки
,
њемачки
и
неколико
српски
ријеч
,
због
шта
се
највише
и
свиђати
касабалија
,
од
који
јесам
неки
,
паметан
,
и
научити
тај
језик
и
почешће
се
служити
он
.
доктор
јесам
баш
устицати
шешир
на
глава
и
спремати
се
да
поћи
некуда
,
кад
усплахирани
Пера
утрчати
у
соб
и
још
са
врата
повикати
:
—
помагати
,
господин
,
ако
бог
знати
!
—
Цо
хћеш
?
—
запитати
зачуђен
доктор
,
уступати
пред
он
.
—
Цо
?
перо
скинути
капа
и
понизно
се
наклонити
.
—
болестан
ја
пријатељ
,
господин
,
—
тужно
проговорити
.
—
болестан
јесам
пун
,
а
ја
јесам
странка
,
и
ники
он
други
не
моћи
излијечити
осим
ви
.
—
хм
?
...
но
гут
!
...
—
Осијек
доктор
и
поћи
пред
он
.
—
Видиме
...
Шнел
...
кад
јесам
стигнути
у
хотел
,
Пера
потрчати
уза
степеница
,
па
,
сачекати
он
пред
врата
Јефтанов
соб
,
сав
снага
гурнути
у
она
и
отворити
она
.
—
Извол
...
—
викнути
,
али
на
половица
ријеч
застати
и
остати
онако
растворен
уста
,
блесаст
гледати
у
соб
.
Зина
и
доктор
.
дуго
јесам
обојица
,
ништа
не
говорити
,
стајати
на
врата
и
гледати
Јефтан
,
како
сједи
на
постеља
,
десни
рука
грлити
стас
лијеп
собарица
,
који
јесам
бити
нешто
лакше
одјевен
,
а
лијев
јесам
држати
за
подвољак
.
пред
она
,
на
столица
,
руменити
се
велик
боца
вино
,
два
чаша
и
три
чинија
„
мезе
“
.
—
Цо
тај
јесам
?
—
пријекорно
запитати
доктор
,
окретати
се
Пера
.
—
Во
ист
полесно
?
перо
нијем
,
укочити
,
не
одговорити
ништа
.
само
показати
прст
на
Јефтан
,
а
глава
окренути
у
страна
.
—
ви
ист
?
—-
запитати
доктор
,
ступати
у
соб
.
—
какав
полесно
?
Јефтан
познати
,
да
он
се
сад
пред
Пера
јесам
шалити
,
па
лагано
извући
рука
који
јесам
обмотавати
стас
лијеп
Швабица
и
,
направити
мученички
лице
,
стењати
показати
на
прса
...
—
Нихтс
...
—
рећи
доктор
осмјехивати
се
,
пошто
он
јесам
добро
прегледати
.
—
То
завтра
бити
ганц
гут
.
па
,
примити
од
Пера
награда
,
изаћи
из
соб
.
—
ама
јесам
ли
ја
казати
,
да
ја
ники
не
улазити
у
соб
?
—
планути
Јефтан
,
чим
се
доктор
удаљити
.
—
како
јесам
се
ти
смјети
усудити
,
да
ја
доћи
?
—
ја
јесам
знати
да
имати
неко
с
ти
,
—
промуцати
Пера
постидити
.
—
Данило
ја
рећи
,
да
јесам
болестан
.
—
ја
и
јесам
болестан
,
—
дочекати
Јефтан
жалостив
глас
,
—
и
ти
јесам
ја
оставити
болестан
,
па
отиш'о
у
чаршија
...
ја
поћи
за
ти
на
далек
пут
,
а
ти
ја
оставити
...
да
ја
јесам
бити
овај
женски
глава
,
који
ја
донети
вино
и
протра
ја
по
прса
,
умрети
бити
...
ето
,
јесам
се
имати
,
јадница
,
када
ни
обући
љуцки
,
дворити
ја
.
перо
обор
глава
и
почети
се
чешкати
.
Бијаше
он
,
као
да
он
јесам
неко
полити
хладан
вод
...
стид
он
,
стид
од
сам
себе
,
да
тако
изневјерити
други
и
пријатељ
!
...
стид
он
и
од
Швабица
...
-
—
опростити
,
—
прошаптати
,
као
кажњен
дијета
,
—
а
ја
јесам
пош'о
да
распитивати
за
ђевојка
...
ама
ништа
!
...
Ашикују
са
официр
...
требати
одма
да
иђемо
даље
...
Јефтан
опустити
рука
низ
кревет
и
клон
глава
на
јастук
,
као
тежак
болесник
.
—
А
имати
ли
срце
,
да
ја
болестан
звати
?
—
застењати
.
—-Ја
не
моћи
ићи
...
ја
хтети
овђе
остат
’
седам
дан
,
док
добро
оздравити
,
па
одма
кућа
...
—
А
ја
?
—
јаукнути
Пера
.
—
Шта
хтети
ја
?
—
ето
ти
Данило
,
па
с
он
хајде
,
—
одговорити
Јефтан
.
—
паметан
јесам
он
,
а
и
ти
јесам
сад
паметан
.
ја
јесам
ти
показати
како
се
путовати
,
па
хајде
јесам
...
перо
се
прислонити
леђа
уза
зид
и
уздахнути
.
—
сав
ја
се
чинити
,
да
хтети
ја
се
некакав
несрећа
десити
ако
поћи
сам
,
—
рећи
.
—
какав
несрећа
?
—
брекнути
Јефтан
и
нагло
се
исправити
.
—
Што
се
ја
јесам
десити
несрећа
?
ти
само
поћи
,
па
се
не
бојити
.
и
пружити
он
рука
у
опроштај
,
а
Пера
јесам
чврсто
стиснути
,
стегнути
и
—
излетити
из
соб
.
пред
врата
застати
и
бризнути
у
плач
.
X
.
сусрет
са
стар
познаник
у
варош
м
...
.
.
Пошто
јесам
стегнути
јуначки
срце
свој
и
јесам
се
кренути
на
пут
,
стигнути
Пера
,
након
два
дан
,
у
чувен
варош
м
...
.
.
и
одсједе
у
велик
и
славан
хотел
„
код
Балкан
"
.
овдје
већ
јесам
затећи
ни
млада
,
ни
лијеп
собарица
,
што
он
јесам
врло
обрадовати
,
јер
се
бити
почети
прибојавати
,
да
он
наскоро
и
Данило
не
оставити
.
некакав
нарумењен
усиђелица
указати
се
пред
он
и
,
љубазно
се
осмјехивати
,
показати
он
соб
,
Пера
,
старати
се
да
што
мање
време
изгубити
,
честито
и
не
погледати
на
она
,
него
се
одмах
почети
чистити
и
уређивати
.
Очешља
се
лијепо
и
раздијелити
кос
по
средина
,
пустити
да
он
два
бич
пасти
управо
по
обрва
,
загладити
солуфи
,
уфитиљити
брк
,
уштинути
се
за
образ
,
да
он
изгледати
румен
,
и
изаћи
.
Пође
главном
улица
.
Увуче
рука
у
џеп
и
почети
зазјавати
,
гледати
у
велик
двокатница
и
трокатница
и
пазити
:
не
бити
ли
гдје
год
стимати
ма
какав
дјевојка
,
који
бити
он
се
свиђела
.
Поче
застајкивати
и
испред
многи
излог
,
пред
дућан
,
не
освртати
се
на
тај
,
што
јесам
он
пролазник
сваки
час
,
често
и
врло
немилостиво
,
гурати
и
чак
он
стајати
на
нога
...
гледати
јесам
и
чудити
се
сав
,
мучити
се
,
да
јесам
себе
одгоненути
:
нашто
оволик
гунгула
и
зашто
сав
јесам
мирно
као
у
његов
касаба
?
—Јеси
ли
ти
,
Пера
?
—
изненада
дрекнути
неко
гурнути
он
рука
у
ребро
,
а
тежак
рука
нечији
спустити
он
се
на
рам
.
—
оклен
ти
,
болан
?
перо
се
осврнути
и
измахнути
рука
,
као
да
бити
неко
у
земља
да
сатјерати
.
и
заиграти
он
брада
,
а
очи
се
зацаклити
.
Очас
препознати
Благоје
Маринчић
,
свој
давнашњи
познаник
и
бивши
писар
у
његов
касаба
;
омиљен
Благоје
писар
,
који
јесам
моћи
са
сваки
лијепо
живити
и
,
нарочито
од
сељак
,
примати
разнети
поклон
,
топло
обећавати
,
да
хтети
свако
„
бити
наклонити
и
пред
сав
власт
штитити
он
интерес
“
...
—
о
,
брата
,
као
да
ја
тај
бог
послати
!
—
викнути
обрадовати
Пера
и
почети
он
грлити
.
—
о
,
брата
сладак
и
лијепити
,
добро
ли
ја
доћи
!
е
чисто
ти
хтјети
умријети
у
овај
гунгула
.
Благоје
застати
и
заплакати
од
радост
.
Баш
он
сузити
полетити
низ
образ
.
—
о
Пера
мој
како
јесам
ја
!
—
узвикнути
на
сав
глас
,
да
јесам
се
многи
пролазник
морати
осврнути
и
зачудити
она
погледати
.
—
како
у
лијеп
,
красан
,
мио
и
никад
незаборављен
ваш
касаба
?
Шта
се
тамо
радити
?
—
не
радити
се
ништа
,
—
одговорити
Пера
весело
,
раздрагати
Благојев
похвала
касаба
,
—
ама
се
живити
.
сав
живити
!
—
Добра
јесам
,
кад
се
и
живит
’
моћи
,
—
дочекати
Благоје
звиждукати
.
—
Добра
јесам
тај
.
ево
ни
ја
не
радити
ништа
,
а
живити
лијепо
.
перо
исколачити
очи
.
—
А
зар
не
писати
?
—
запитати
.
—
баталити
јесам
тај
,
—
безбрижно
одговорити
Благоје
и
опет
почети
звиждукати
.
обиједити
ја
,
да
јесам
красти
суцки
биљег
,
па
ја
ухавсили
и
оћерати
из
служба
...
не
трпити
,
мој
Пера
,
поштен
чојек
,
па
тај
јесам
...
—
А
шта
јесам
потље
радити
?
—
дочекати
заинтересован
Пера
.
—
зар
јесам
мог'о
наћи
послати
?
—
опет
јесам
бити
у
хавс
...
обиједити
ја
,
да
јесам
заварати
некакав
ђевојка
,
измамити
она
пар
,
па
јесам
оставити
...
Суђено
ја
да
страдати
,
к'о
што
јесам
и
Исус
страд'о
...
и
још
јаче
обгрлити
Пера
и
привући
он
себе
.
—
А
јесам
ли
вечер'о
?
—
запитати
он
.
—
јесам
,
—
одговорити
Пера
.
—
не
знати
куд
хтети
.
—
А
гладан
јесам
?
—
Прилично
.
—
Па
вечерати
заједно
!
—
весело
кликнути
Благоје
.
—
знати
ја
,
ђе
имати
добра
и
јела
и
пиће
.
Пушћи
ти
само
ја
,
па
ни
зашто
не
бринути
!
перо
се
пустити
.
обојица
се
упутити
некакав
узак
и
прљав
сокак
,
проћи
кроз
двије-три
авлија
,
провући
се
испод
некакав
грдан
капија
,
док
најпошље
не
изаћи
у
велик
и
простран
,
необично
освијетљен
,
башта
,
који
јесам
бити
препун
свакојак
,
мали
и
велик
,
господа
.
Благоје
довести
блесаст
Пера
(
јер
јесам
сад
заиста
,
опазити
овако
друштво
,
блесаст
изгледати
)
за
један
омањи
сто
и
ту
он
,
као
какав
дијета
,
посадити
на
столица
.
—
Сједи
ти
и
само
гледати
,
—
рећи
,
куцати
штап
о
празан
чаша
и
разгледати
људи
и
жена
за
осталим
сто
.
—
Само
гледати
и
шутати
,
а
имати
свега
.
—
Was
wunschen
Sie
?
—
запитати
она
млад
,
вижљаст
келнер
,
који
као
да
испод
земља
васкрснути
,
и
гледати
она
не
баш
пријатељски
.
—
Was
haben
Sie
zum
Essen
?
—
запитати
Благоје
мргодити
се
и
као
гунђати
нешто
.
—
Waas
?
келнер
,
ништа
не
говорити
,
извадити
јеловница
и
пружити
он
јесам
.
—
хм
,
хм
,
—
мрмљати
Благоје
,
поглед
прелијетајући
карта
.
—
хм
...
bringen
Sie
mir
zweimal
Gansebraten
mit
Erdapfelsalat
,
und
zweimal
Forelle
und
...
haben
Sie
auch
Pilsner
Bier
?
—
Jawohl
,
bitte
...
—
Bringen
Sie
zwei
Krugel
...
Пошто
келнер
отрчати
,
Благоје
се
окренути
Пера
.
—
ето
,
лијепо
јесам
,
—
рећи
,
—
кад
чојек
имати
познанство
у
туђ
свијет
,
међу
туђ
људи
,
па
кад
не
морати
гладоват
’
...
да
ти
јесам
ја
,
ти
бити
овђе
зло
проћи
...
—
Баш
и
волити
што
јесам
ти
наш'о
,
—
дочекати
Пера
одушевљено
,
—
него
да
ја
ко
сто
дукат
дати
...
драго
ја
,
к'о
да
јесам
отац
рођеног
наш'о
...
након
дуже
почивка
келнер
донети
јела
,
на
који
се
обојица
наклопити
.
Нарочито
Благоје
као
да
јесам
имати
ванредан
апетит
.
сав
јесам
чистити
испред
себе
попут
тродневни
гладница
.
ни
мрвица
јесам
остављати
.
купити
јесам
све
и
гутати
хитно
,
не
гледати
ни
на
ко
и
,
очигледно
,
жалити
,
што
и
рибљи
кости
јесам
моћи
појести
.
—
Bringen
Sie
noch
Zigaretten
und
...
und
feinsten
Wein
...
Verstehen
Sie
?
—
наручити
,
пошто
се
мало
заситити
.
—
aber
schnell
!
—
Bitte
schon
...
Gleich
...
за
час
она
се
на
сто
заруменити
овећа
боца
изврстан
вино
.
Благоје
синути
очи
кад
он
угледати
.
Наточи
у
чаша
и
,
са
особит
задовољство
,
посматрати
,
како
по
површина
искакати
мали
искрица
.
и
док
јесам
војник
музика
,
у
врх
башта
,
свирати
,
он
се
лагано
љуљушкати
на
столица
,
пушити
и
пијуцкати
.
—
колико
мислити
остати
овђе
код
ми
?
—
запитати
изненадно
Пера
.
—
Нећеш
зар
брзо
крећати
?
—
неколико
дан
,
—
одговорити
Пера
.
—
ако
пос'о
свршити
,
поћи
хтети
пријести
...
—
онда
ти
ја
у
сав
стајати
на
расположење
,
—
живо
дочекати
Благоје
.
—
ти
се
само
на
ја
ослонити
...
само
на
ја
!
.
.
ако
имати
посао
на
суд
,
у
чаршија
,
гдје
хтети
,
ја
хтети
све
свршити
...
тај
јесам
мој
пос'о
...
ја
само
дочекивати
странац
и
чинити
она
услуга
...
Ћара
никакав
не
тражити
,
нити
ја
требати
,
јер
ја
живити
к'о
ага
...
—
ја
хтети
свакако
требати
,
—
рећи
Пера
,
отезати
и
као
размишљати
.
—
у
ја
јесам
крупан
пос'о
...
—
Што
крупњи
,
добар
јесам
!
—
упасти
Благоје
смијешити
се
.
—
ама
само
моћи
радит
’
без
ја
...
Овђе
јесам
сав
сам
лопов
,
па
хтети
ти
преварити
за
ситница
,
ако
ти
не
водити
познат
чојек
као
ја
...
и
Благоје
почети
низати
примјер
за
примјер
:
како
јесам
многи
странка
,
не
имати
познанство
,
оглобљен
и
поробљен
онако
„
на
божји
вјера
“
...
но
Пера
он
више
јесам
слушати
.
удаљен
музика
као
да
он
јесам
успављивати
,
тај
јесам
почети
отезати
трепавица
и
страшно
зијевати
,
испуштати
при
тај
чудноват
глас
,
да
јесам
се
многи
гост
,
иза
други
сто
,
почети
мргодити
и
псовати
он
.
—
Zahlen
!
—
викнути
Благоје
прекидати
причање
и
као
са
презрење
гледати
Пера
,
—
Zahlen
бре
!
келнер
доћи
.
Срачуна
колико
обојица
имати
платити
и
пружити
карта
.
—
Дај
новац
,
Пера
,
—
викнути
Благоје
пипати
се
по
џеп
.
—
ти
платити
за
обојица
,
јер
ја
немати
ситнеж
...
—
Платићу
,
платити
,
—
рећи
Пера
,
једнако
зијевати
...
—
ама
овај
вечерати
наопако
скуп
,
—
додати
,
пошто
јесам
почети
бројати
новац
.
кад
јесам
изаћи
на
чаршија
,
Благоје
застати
.
—
у
који
доба
да
доћи
сјутра
по
ти
?
—
запитати
.
—
рано
...
у
шест
сат
—
одговорити
Пера
.
—
и
моћи
закаснити
.
Растадоше
се
обојица
,
потпуно
задовољан
.
Благоје
задовољан
ради
добар
вечера
,
а
Пера
задовољан
што
јесам
у
туђ
мјесто
наћи
оваки
пријатељ
.
XИ
.
Благоје
налазити
за
Пера
дјевојка
.
—
А
,
бог
ти
,
ђе
јесам
ви
овђе
ђевојка
?
—
запитати
Пера
Благоје
,
кад
јесам
се
,
други
јутро
,
састати
и
изаћи
на
улица
.
—
ја
још
ни
један
јесам
виђети
.
—
Биће
да
сад
спавати
,
—-
одговорити
Благоје
мирно
.
—
уморан
па
се
одмарати
.
—
А
синоћ
?
—
Синоћ
јесам
куњати
.
перо
поћи
неколико
корачај
,
па
застати
.
ухватити
Благоје
за
крај
од
прслук
и
погледати
он
права
у
очи
.
—
ја
хтети
тај
нешто
крупан
запитати
,
—
рећи
,
—
ама
тако
крупан
да
бити
ти
моћи
кап
ударити
кад
бити
изненада
чути
.
Благоје
се
укрутити
као
војник
и
салутирати
.
—
Befehlen
!
...
ја
слушати
сваки
питање
и
сваки
заповијест
,
—
дочекати
.
—
Знаш
ли
тај
овђе
какав
ђевојка
?
—
прошаптати
Пера
,
пажљиво
се
освртати
на
сав
страна
да
он
ко
не
бити
чути
.
—
Ђевојку
знати
ли
,
ама
честит
и
поштен
?
—
запитати
јаче
.
Благоје
испасти
цигар
из
зуб
и
прснути
у
смијех
.
—
знати
шта
хтети
!
—
викнути
из
сав
глас
,
поигравати
пред
он
.
—
ха
,
ха
,
ха
жена
бити
хтјети
!
јесам
ли
жена
?
е
тај
ваљати
и
тај
тај
јесам
паметно
!
К'о
да
јесам
ја
пит'о
тако
ти
јесам
паметно
...
—
полахко
,
полахко
,
не
викати
толико
!
—
упад
преплашен
Пера
,
дати
он
знак
и
рука
и
очи
да
престати
.
—
Кажи
ја
само
и
тихо
ја
казати
:
знати
ли
ђевојка
?
—
Па
тај
јесам
,
брата
,
готов
и
свршен
ствар
,
—
опет
хтети
Благоје
весело
.
—
То
јесам
сав
готово
!
...
хајде
да
пити
!
.
.
—
ама
казати
ти
ја
...
—
готово
јесам
,
велим
ти
...
хајде
да
пити
!
и
силом
угурати
Пера
у
близ
гостионица
и
оборити
он
на
столица
.
затим
опет
почети
играти
око
сто
,
почети
звиждукати
и
пјевати
.
наредити
и
доручак
и
пива
и
поново
се
окренути
Пера
.
—
ја
знати
кршан
пун
,
—
рећи
,
састављати
три
прст
и
љубити
она
.
—
да
она
појести
од
милина
!
...
ти
тај
оставити
само
ја
.
—
А
име
,
име
ја
казати
,
—
зациганчити
Пера
привлачити
он
себе
.
—
и
име
да
знати
.
—
Анђа
,
ако
хтети
.
тај
јесам
лијеп
име
,
—
одговорити
Благоје
.
перо
отпрсну
и
направити
лице
,
као
да
јесам
појести
љут
паприка
.
—
не
ваљати
,
—
рећи
,
—
Ђурђа
!
—
Још
грђе
.
Љубица
!
перо
напукнути
усна
и
цмокнути
она
као
да
се
љубити
с
ко
.
—
ох
,
ох
,
тај
јесам
слатко
!
—-
дочекати
намигивати
.
—
То
ваљати
!
—
Добра
,
осјећи
Благоје
и
уозбиљити
се
.
—
Љубица
јесам
кршан
,
добар
и
носити
ти
пет
хиљада
мираз
.
перо
,
од
чудо
,
скочити
са
столица
и
сав
се
искривити
.
—
мираз
?
носити
и
мираз
?
—
запитати
.
—
и
мираз
,
—
нагласити
Благоје
јаче
.
—
она
јесам
шћети
газда
Ђура
Ашчић
.
Кршан
и
богат
чојек
!
перо
он
дрпнути
за
рукав
и
,
од
нестрпљење
,
почети
тапкати
нога
,
као
да
збијати
слама
.
—
Хајд
,
да
јесам
гледати
!
—
викнути
.
—
Хајд
,
по
бог
брата
,
да
јесам
само
очи
видити
.
—
јок
,
—
осјећи
Благоје
отргнути
се
.
—
платити
трошак
овђе
,
па
пустити
ја
да
ти
гладити
ствар
...
само
ја
пустити
!
ти
знати
,
да
хтети
ја
све
уредити
к'о
што
ваљати
.
—
ама
ја
хтети
да
видити
,
—
дрекнути
Пера
опет
.
—
куповати
се
телити
па
се
и
оно
гледати
а
камо
ли
жена
.
Благоје
се
намргодити
.
—
кад
ја
не
вјеровати
,
онда
и
немати
послати
с
ти
,
—
осјећи
и
као
поћи
из
гостионица
.
—
Мислиш
ти
што
јесам
ја
синоћ
платити
вече
и
овај
доручак
,
да
хтети
ја
трпити
да
ја
тако
у
лице
говорити
...
јесам
ја
к'о
ти
мислити
...
перо
се
укипити
.
—
А
шта
јесам
тај
ружан
рек'о
?
—
запитати
зачуђен
.
—
То
ја
знати
,
—
окосити
се
Благоје
.
—
него
,
ако
хтети
,
оставити
сав
ја
,
па
да
уредити
.
ако
јесам
не
видити
сад
,
виђети
послати
,
па
доста
ти
јесам
...
и
како
бити
бити
да
јесам
никако
не
видити
?
.
.
ја
баш
хтети
да
јесам
видити
...
перо
се
мало
замислити
,
па
најпошље
слегнути
раме
.
—
Добра
,
брата
.
Баш
ти
и
уредити
,
—
рећи
.
—
кад
немати
Јефтан
уређивати
ја
ти
.
вјеровати
ти
к'о
отац
свој
...
кад
се
вратити
у
хотел
,
затећи
Данило
,
гдје
он
јесам
и
оставити
:
сјести
на
кревет
,
објесити
нога
па
климатати
она
и
плакати
.
Очи
он
се
закрвавити
,
образ
помодрити
,
а
каљав
суза
циједити
се
низ
брада
.
—
Што
плакати
?
—
запитати
изненадити
Пера
,
а
у
срце
он
нешто
штрецнути
,
као
да
јесам
слутити
несрећа
.
—
Шта
ти
јесам
?
—
мислити
се
колико
јесам
утећи
од
кућа
,
—
одговорити
Данило
жалостив
но
,
не
утирати
суза
.
—
имати
сто
конак
да
јесам
утећи
!
—
Па
шта
ти
јесам
,
магарац
;
какав
јесам
тај
чудо
?
—
дочекати
Пера
весео
,
готово
смијући
се
.
—
имати
,
брата
,
још
људи
који
путовати
...
зар
јесам
ја
мимо
свијет
к'о
отпадник
какав
?
.
.
и
зар
јесам
ја
један
међед
,
па
да
немати
свој
памет
и
не
знати
шта
радити
?
—
ама
ја
се
зажелити
кућа
,
—
упасти
Данило
.
—
Вратићеш
се
.
Данило
се
поново
расплакати
.
—
ех
,
с
тај
ја
и
плакати
,
—
викнути
,
—
што
ја
се
чинити
,
да
се
не
враћати
више
,
ако
поћерати
к'о
што
јесам
почети
.
перо
не
знати
шта
бити
одговорити
,
него
и
он
сједе
на
кревет
и
,
објесити
нога
,
почети
климатати
она
.
прислонити
чела
уз
прозор
,
па
као
да
размишљати
нешто
...
готово
да
и
он
заплакати
заједно
са
Данило
!
...
јесам
шал
удаљити
се
,
јесам
самцит
,
толико
од
кућа
и
доћи
у
туђ
свијет
,
гдје
он
се
свашта
моћи
десити
...
и
шта
бити
с
он
бити
,
ако
бити
се
,
Божа
сачувати
,
разбољети
или
испасти
из
кола
и
нога
сломити
?
...
Шта
бити
бити
?
...
—
Свршено
јесам
!
Свршено
јесам
!
—
након
непун
сахат
заграјати
Благоје
,
утрчати
у
соб
,
па
почети
грлити
Пера
и
љубити
у
оба
образ
.
—
Честитам
ти
,
мој
Пера
,
а
свршен
јесам
да
не
моћи
љепше
.
Пера
се
посјекоше
нога
и
у
сав
тијело
нестати
он
снага
.
прислонити
се
уза
зид
и
забленути
почети
мјерити
Благоје
.
—
ама
шта
тај
?
—
запитати
као
без
свијест
.
—
како
тај
?
—
Па
испросити
јесам
и
уредити
све
,
—
викнути
Благоје
весело
и
опет
поћи
да
он
љубити
.
—
ти
јесам
ја
рек'о
да
уредити
и
ја
јесам
све
уредити
.
Имаш
пунац
газда
,
пуница
газдиница
,
ђевојка
са
пет
хиљада
мираз
.
куд
хтети
љевши
?
Чак
јесам
и
ја
лијепо
,
и
ја
јесам
на
ћар
...
.
перо
поглед
у
зачуђен
Данило
као
да
бити
у
он
да
заискати
савјет
.
—
ама
што
тако
брзо
?
—
запитати
.
—
какав
јесам
прешати
бити
?
—
Гвожђе
се
ковати
док
јесам
вруће
,
—
рећи
Благоје
поцупкивати
.
—
јесам
она
тај
сам
просилац
...
она
људи
просити
имати
двадесет
година
,
па
вазда
добар
муштерија
.
да
јесам
видити
колико
сам
мука
им'о
док
јесам
каз'о
како
јесам
ваљан
и
богат
и
све
...
—
ама
ја
јесам
виђети
...
—
Па
каз'о
јесам
да
хтети
виђети
,
—
прекинути
он
Благоје
љутит
.
—
ти
хтети
отићи
са
ја
,
да
потврдити
просидба
и
видити
ђевојка
.
лијепо
све
да
уредити
,
па
одма
сјутра
на
вјенчање
.
перо
он
погледати
попријеко
,
готово
крвнички
.
—
А
што
сјутра
?
—
запитати
набусит
.
—
јесам
ли
ја
,
брата
,
један
телеграф
?
какав
јесам
тај
брзина
?
—
Што
брже
,
тај
боље
,
—
одговорити
Благоје
и
почети
звиждукати
.
сав
се
данас
брже
радити
.
Брже
се
јести
,
брже
се
пити
,
брже
се
живити
...
перо
јесам
стајати
као
утући
.
нити
јесам
знати
мислити
,
ни
још
шта
говорити
...
сав
он
се
чинити
као
неки
сан
и
као
да
све
овај
,
што
видити
и
чути
,
јесам
могућно
...
он
да
испросити
ђевојка
,
који
никад
јесам
видјео
?
...
и
дјевојка
да
поћи
за
он
,
а
никад
он
јесам
видјети
?
.
.
какав
хтети
тај
ђавољи
свадба
бити
?
...
какав
јесам
тај
дјевојка
?
—
Хајд
да
се
пити
!
—
дрекнути
Благоје
,
не
допуштати
он
да
и
даље
размишљати
.
—
да
пити
,
да
се
веселити
,
а
бити
време
кад
хтети
размишљати
и
туговати
...
и
узити
он
под
рука
и
силом
повести
у
гостионица
.
XИИ
.
Перин
просидба
.
незгода
у
полиција
.
у
гостионица
сједио
јесам
Пера
мрачан
и
суморан
;
ћутао
јесам
и
само
испијати
чаша
за
чаша
.
Дошло
он
да
пити
,
много
да
пити
,
само
да
што
мање
моћи
размишљати
.
и
доћи
он
да
Благоје
ударити
чаша
у
глава
,
само
малко
да
он
ударити
,
ништа
више
него
да
он
мозак
пролити
.
—
ни
цар
ја
тај
не
дозвољавати
!
—
дрекнути
уједанпут
и
скочити
иза
сто
оборити
три
столица
.
препад
и
Благоје
и
остати
гост
,
који
он
усплахирено
погледати
.
—
не
дозвољавати
и
не
дозвољавати
—
викнути
,
бјешње
и
почети
ударати
рука
о
сто
.
—
А
шта
не
дозвољавати
?
—
запитати
Благоје
тих
,
мек
глас
,
као
да
разговарати
са
ћудљив
болесник
.
—
Шта
не
дозвољавати
,
брата
?
—
не
дозвољавати
да
просити
ђевојка
,
а
да
јесам
не
видити
,
—
осјећи
Пера
изазивачки
.
Благоје
испити
чаша
и
отра
брк
.
—
Па
ако
хтети
да
јесам
видити
,
ники
ти
не
бранити
,
—
рећи
мирно
,
утишавати
он
.
—
хајдемо
одмах
...
само
платити
трошак
,
па
да
иђемо
.
перо
завући
рука
у
џеп
и
крупан
новац
оставити
на
сто
.
не
хтјети
ни
кусурати
чекати
.
зграбити
Благоје
за
рам
и
дрмнути
он
.
—
Хајд
!
—
викнути
.
обојица
поћи
.
јесам
дуго
ићи
,
па
се
наћи
пред
омањи
кућа
,
са
једном
бескрајно
дугачак
и
необичан
прљав
авлија
,
по
који
јесам
лежати
здрав
и
разлупан
бачва
,
дрво
,
обручеви
,
сјекира
,
и
чепркати
безбројан
кокош
,
пијевац
,
пилић
.
Двије-три
патак
брчкати
јесам
се
у
овећој
локва
,
на
средина
авлија
,
а
недалеко
од
она
,
испод
прастар
,
кљаст
дуд
,
весело
гроктати
ваљати
се
двоје
свињчад
.
из
авлија
уљећи
,
кроз
онизак
врата
,
у
мрачан
кућа
,
који
,
и
ако
по
дан
,
бити
мимо
обично
расвијетлити
,
јер
јесам
поред
врата
шкиљити
један
фењер
,
а
на
крив
степеница
горила
јесам
два
омањи
лампа
.
при
дно
степеница
дочекати
она
јесам
домаћин
.
гојазан
,
дебео
човјек
,
са
округао
као
пун
мјесец
,
више
модар
него
црвен
,
лице
,
дебео
и
обао
,
сличан
чарапа
,
нос
и
са
испупчен
трбух
,
стајати
јесам
смијешити
се
и
оба
рука
ширити
према
гост
.
—
хе
,
хе
,
брата
сладак
,
окаснити
јесам
ја
,
—
проговорити
некакав
страшно
дебео
глас
,
вртети
глава
и
мигати
ситан
,
јастребаст
очи
.
—
А
ја
ви
одавно
чекати
.
—
овај
ти
јесам
зет
,
—
упасти
Благоје
указивати
на
Пера
.
—
он
јесам
и
закаснити
док
се
уредити
,
јер
се
у
пунац
не
долазити
неуређен
.
нос
у
стар
као
да
доћи
још
дебео
,
крњав
зуб
указати
се
.
он
испустити
некакав
уздах
и
,
пријести
него
што
јесам
Пера
моћи
што
изговорити
,
загрлити
он
и
притиснути
на
прса
.
—
нек
ви
јесам
сретан
ђечица
!
—
узвикнути
потресен
,
као
да
хтети
тај
час
проплакати
.
—
бог
ви
дати
сваки
срећа
из
свој
пун
кеса
и
чув'о
ви
од
зло
и
напасти
сваки
.
и
почети
јаглук
трљати
очи
,
као
да
већ
трти
суза
.
А
Пера
тај
разоружати
,
те
одмах
занијеми
.
Што
јесам
хтјети
рећи
и
протестовати
против
овај
чудан
просидба
,
сад
већ
јесам
моћи
...
и
шта
бити
сад
протествовати
кад
јесам
ствар
готов
и
кад
већ
сузити
тећи
?
на
врх
степеница
дочекати
она
велик
чудо
.
тај
јесам
стајати
домаћица
,
ознојен
,
задихан
,
раздрљен
,
са
крупан
црвен
пјега
на
лице
и
чир
на
чела
.
Читаве
степеница
испунити
себе
,
закрчити
пролаз
,
а
степен
се
чисто
повијати
под
тежина
она
.
Угледавши
зет
она
не
могаде
проговорити
.
зинути
према
он
,
пружити
рука
и
почети
некако
чудно
стењати
и
привлачити
он
.
Поче
он
и
љубити
и
тепати
он
.
—
благо
ја
,
како
јесам
ја
златан
—
застењати
најпошље
,
уводити
он
у
соб
.
—
сретан
јесам
ја
,
кад
јесам
таки
зет
дочекати
.
у
соба
сјести
Пера
у
прочеље
,
а
домаћин
и
домаћица
опколити
он
са
оба
страна
.
обоје
он
се
окренути
и
,
очевидно
,
уживати
у
он
.
старати
он
,
од
милина
,
почети
и
по
кос
гладити
,
а
стар
се
само
смјешкати
и
пипати
он
одијело
,
ваљда
да
се
увјерити
:
јесам
ли
добар
чоха
или
јесам
?
—
А
шта
ти
радити
,
зет
?
какав
ти
јесам
,
да
рећи
заниманије
?
—
запитати
изненада
,
положити
рука
на
кољено
и
пипкати
прст
као
по
клавир
.
—
јесам
ли
трговац
,
касапин
,
који
ли
јесам
вјера
?
—
ја
трговати
,
—
одговорити
Пера
достојанствено
.
—
А
продавати
ли
вино
?
—
јок
.
стар
дубоко
уздахнути
.
—
Штета
,
—
рећи
,
—
црн
штета
!
.
.
да
продавати
и
куповати
,
моћи
бити
одма
пазарити
.
у
ја
,
знати
,
имати
свакакав
вино
:
најприје
од
десет
година
,
па
све
до
пет
...
имати
и
нов
,
па
како
ко
бегенисати
.
мрко
јесам
и
лијепо
,
па
да
умрети
кад
попити
чаша
...
—
красно
вино
!
—
потврдити
Благоје
опљуцнути
поред
себе
.
—
ја
јесам
он
пити
и
пити
бити
он
вазда
.
да
ја
и
сад
ко
понудити
,
не
бити
рећи
„
хтети
“
.
—
јесам
ли
?
-
запитати
стар
весело
,
а
прст
он
још
живље
заиграти
.
—
јесам
ли
красно
?
Љевшега
а
јефтин
немати
у
земља
.
Никола
Бубало
причати
свијет
да
јесам
његов
боље
.
А
лагати
!
.
.
он
само
причати
,
јер
и
не
знати
ништа
друго
него
причати
.
он
,
чак
,
сипати
и
вод
у
вино
!
.
.
продати
лани
сељак
вино
,
па
кад
јесам
људи
отворити
бачвица
,
из
она
испасти
риба
...
права
мали
риба
!
.
А
,
ето
,
читав
свијет
знати
,
да
у
прав
вино
нем
риба
.
она
јесам
,
да
рећи
,
бог
одредити
вод
,
а
јесам
вино
;
с
тај
се
и
велим
:
»
к'о
риба
брез
вод
«
а
не
велим
се
:
»
к'о
риба
брез
вино
«
...
Домаћица
,
под
који
јесам
непрестано
столица
пуцкати
,
не
моћи
сачекати
док
стар
договор
.
—
А
јесам
ли
далеко
ваш
касаба
?
—
запитати
.
—
далеко
богме
,
—
дочекати
Пера
брзо
.
—
имати
ту
неколико
конак
.
—
То
јесам
необично
,
—
уздахнути
старати
,
отирати
се
јаглук
око
уста
.
—
како
хтети
ја
да
свој
дијета
не
видити
сваки
дан
?
Научила
на
она
,
па
ако
ја
јесам
вазда
пред
очи
,
доћи
ја
да
помахнитати
...
А
сад
—
да
отићи
тако
далеко
...
—
А
чути
,
зет
,
—
наставити
стар
врпољити
се
и
непрестано
погледивати
у
жена
,
као
да
велим
:
хтети
ли
једном
свршити
?
—
ако
имати
муштерија
у
ваш
касаба
,
уловити
ја
ко
.
Кажи
,
нек
се
од
ја
не
боја
пријевара
.
ја
водити
никад
не
сипати
.
ја
знати
шта
јесам
вод
и
да
јесам
други
вод
,
а
други
вино
.
А
мој
вино
моћи
на
изложба
ако
хтети
у
Стамбол
...
—
А
и
она
хтети
бити
необично
,
—
опет
упад
домаћица
још
се
ближе
примицати
Пера
и
миловати
он
.
—
Ниђе
ники
познати
,
па
да
се
с
она
разговорити
и
проговорити
.
ако
јесам
ти
не
разговорити
,
ко
хтети
други
?
.
.
А
тај
моћи
бити
тврд
срце
и
моћи
с
она
ружан
.
Још
јесам
дијета
,
па
хтети
се
научити
свеме
.
полахко
ти
с
она
.
—
А
и
бачва
јесам
чист
,
јесам
бухљив
...
стар
поглед
на
врата
и
одмах
прекинути
реченица
.
мален
,
танак
,
сухоњав
дјевојка
,
дугуљаст
врата
,
избуљен
зелен
очи
,
крњав
зуб
(
због
шта
јесам
вазда
и
успијати
губица
)
смјежуран
кожа
,
набијелити
,
помолити
се
на
врата
носити
слатко
и
вод
.
—
јесам
ли
ви
овај
сестра
?
—
шапатом
запитати
Пера
домаћица
,
гледати
у
придошлица
.
—
Ко
јесам
овај
?
—
То
јесам
,
—
одговорити
старати
осмјехивати
се
,
—
тај
ти
јесам
суђеница
...
Пера
испасти
цигар
из
рука
и
почети
се
димити
на
ћилим
.
Очи
он
се
помутити
,
усна
поблиједеше
,
кос
се
накостријешити
.
Поплашено
поглед
по
сав
и
као
да
хтјети
скочити
и
бјежати
од
сав
свијет
.
у
исти
час
он
дјевојка
поднети
слатко
под
нос
.
он
прихватити
.
прихватити
,
а
не
смједе
ни
да
јесам
погледати
ни
да
што
рећи
.
—
ето
се
сад
нагледати
,
—
рећи
домаћица
плачеван
,
мек
глас
лако
гурати
и
у
један
и
у
други
.
—
и
моћи
се
стидити
,
кад
ви
јесам
бог
намијенити
један
други
.
—
А
бачва
јесам
бухљив
,
—
опет
хтети
стар
и
очепити
жена
нога
,
што
јесам
важити
као
опомена
,
да
он
се
не
мијешати
у
разговор
.
—
у
бухљив
бачва
одма
се
вино
покварити
,
па
се
усирћетити
,
па
не
ваљати
ништа
...
А
у
ја
све
чисто
...
—
оставити
,
бог
ти
,
твој
вино
,
—
прекорити
он
жена
,
који
као
да
јесам
много
пазити
на
његов
опомена
.
—
Данас
да
говорити
о
вино
,
к'о
да
не
знати
о
други
...
—
А
што
не
бити
говорити
?
—
осјећи
стар
осорно
.
—
не
говорити
јабана
него
свој
зет
,
а
зет
требати
да
ја
слушати
...
Нећу
он
,
зар
,
ја
учити
како
хтети
управљати
жена
,
к'о
што
он
ти
учити
...
Домаћица
се
као
наћи
увриједити
.
—
А
што
он
не
бити
учити
?
—
запитати
.
—
млад
јесам
он
,
па
још
не
знати
како
се
кућа
кућа
...
обојити
јесам
млад
к'о
кап
,
па
требати
да
она
ја
стар
поучити
.
од
сав
овај
разговор
Пера
ништа
чути
јесам
.
као
у
црквен
звоник
,
тако
јесам
у
његов
глава
звонити
,
звиждати
,
пиштало
...
образ
јесам
он
час
блиједити
,
час
руменити
,
и
мрк
поглед
гледати
јесам
све
око
себе
.
Дошло
он
бити
да
устати
,
да
узети
столица
,
па
да
добро
изударати
и
пунац
и
пуница
и
суђеница
,
све
да
потући
,
па
да
онда
трчати
куд
он
нога
носити
.
Дошло
да
се
посвађати
,
да
се
поинадити
макар
с
ко
.
он
изненадно
скочити
и
зовнути
Благоје
.
—
да
се
иђе
,
—
рећи
опор
.
—
Доста
јесам
сједница
!
—
куд
хтети
,
зет
?
куда
хтети
?
—
салетише
он
са
оба
страна
и
пунац
и
пуница
.
—
какав
јесам
тај
пос'о
?
зар
тако
ваљати
?
—
оставити
ја
.
имати
посао
.
—
осјећи
Пера
бјежати
од
она
.
—
Пос'о
јесам
пос'о
и
он
јесам
прек
!
—
таки
ли
јесам
ја
пријатељ
?
—
љутит
запитати
Благоје
пред
врата
.
—
овај
ли
јесам
ја
срећа
наш'о
?
—
А
што
?
—
зачудити
се
Благоје
.
—
Ђевојка
јесам
кршан
и
добар
,
а
и
мираз
носити
.
—
не
требати
ја
антика
,
—
дочекати
Пера
стискати
шака
и
подносити
он
она
под
нос
.
—
јесам
ја
,
на
прилика
,
један
музејум
па
да
тај
купити
.
ако
ја
затребати
што
из
Карађорђев
време
,
ја
хтети
узети
пушак
јали
хаљина
,
а
хтети
жена
.
па
,
окренути
се
и
не
рећи
ни
збогом
,
јесам
отићи
у
хотел
.
Дошавши
у
соб
,
одмах
спустити
завјесити
,
истјерати
Данило
и
легати
у
постеља
.
мислити
јесам
да
хтети
,
ако
мало
заспати
,
макар
и
на
који
сахат
заборавити
свој
заручница
...
узалуд
!
.
.
Мучио
се
ништа
мање
,
него
ли
у
кућа
Јовин
стриц
,
кад
јесам
он
онај
буха
опколити
...
склопити
јесам
очи
,
али
сан
никако
да
се
спустити
,
јер
јесам
још
једнако
гледати
слика
њезин
,
са
дуг
врат
,
смјежуран
лице
,
зелен
очи
и
крњав
зуб
...
и
једнако
он
се
чинити
,
као
да
он
гледати
и
смјешкати
се
на
он
...
—
Што
ја
бог
да
казнити
и
да
ја
јесам
удијелити
за
жена
?
—
јекнути
жалостивно
.
—
јесам
ни
ја
отпадник
од
вјера
.
јесам
ни
ја
разапињо
Исус
,
па
опет
ја
,
ето
,
стигнути
казна
и
послати
ја
куга
на
врат
.
да
јесам
бити
кршан
,
не
бити
чекати
на
ја
,
да
доћи
из
девети
касаба
и
да
јесам
водити
...
и
Благоје
,
никакав
чојек
,
који
јесам
платити
ручак
и
вечера
,
да
ја
тако
преварити
!
...
Грдећи
Благоје
једва
јесам
некако
заспати
.
и
снијевати
јесам
један
чудан
сан
.
као
ноћ
јесам
,
мјесечина
обасјан
.
пред
он
као
пукнути
широк
језеро
,
огледало
мјесец
и
звијезда
.
око
језеро
,
са
оба
страна
,
наднијети
се
златнолист
врба
и
свој
дугачак
,
танак
,
повијен
грана
купати
у
вода
.
испод
њихов
грана
купати
се
лабуд
.
Шест
гиздав
,
бијел
лабуд
,
са
поносито
исправљен
врат
и
као
неки
круна
на
глава
...
и
као
куп
се
и
он
у
језеро
.
.
купати
се
лијепо
у
хладан
,
мирисан
вода
,
пливати
и
осјећати
,
како
он
талас
запљускивати
и
драгати
одати
сав
страна
...
и
као
вјетар
прохладан
да
попухивати
,
миловати
он
по
образ
и
лагодити
.
и
тај
вјетар
доносити
,
из
далек
,
некакав
пјесма
,
звонак
и
умиљат
,
што
попут
славујски
треперити
у
ноћ
,
а
у
пјесма
као
да
он
неко
звати
,
звати
он
по
име
и
казати
да
умирити
за
он
...
он
размахнути
рука
и
издигнути
глава
,
да
видити
:
оклен
пјесма
долазити
?
...
и
опазити
,
удаљен
,
љепоту-дјевојку
,
како
се
купати
на
вал
,
на
мјесечина
.
Дугачки
,
црн
кос
распустити
по
вода
,
издигнути
бјељу
него
у
лабуд
глава
,
оба
рука
пружити
према
он
и
звати
он
себе
...
он
памет
стати
...
погледати
око
себе
,
као
да
се
бојити
да
не
звати
који
други
...
нигдје
ники
!
.
.
он
заборавити
на
сав
свијет
,
прикупити
снага
,
размахнути
и
запливати
према
она
.
хитати
,
јурити
,
а
дрхтати
од
чежња
и
напријед
спремати
пољубац
...
Стиг
она
...
Рашири
рука
,
стиснути
јесам
на
прса
,
и
,
склопити
очи
од
занос
,
пољубити
јесам
...
А
тада
се
одвојити
од
она
,
и
хтјети
она
боље
загледати
у
очи
и
лице
и
...
јао
...
он
само
угледати
дугачак
врат
свој
суђеница
.
перо
вриснути
,
скочити
са
постеља
и
—
пробудити
се
.
—
фала
бог
,
—-
промрмљати
уплашен
Данило
,
који
јесам
стајати
поред
постеља
.
—
фала
бог
кад
јесам
се
пробудити
!
—
А
ко
ти
јесам
тај
?
—
запитати
Пера
зачудити
,
угледати
крупан
,
мрк
полицајац
,
гдје
стајати
иза
Данилов
леђа
.
—
Шта
тражити
овђе
?
—
јесам
ли
ти
Пера
Карантан
?
—
запитати
полицајац
набусит
,
одгурнути
Данило
и
приближивати
се
.
—
Чекао
јесам
по
сахат
,
док
јесам
се
пробудити
.
—
ја
јесам
,
—
одговорити
Пера
хладно
.
—
ја
јесам
баш
Пера
Карантан
...
тако
ја
сав
звати
...
—
ја
јесам
наредити
да
Пера
Карантана
водити
у
полиција
,
—
рећи
полицајац
и
поносито
се
испрсити
.
перо
скрстити
рука
,
па
он
попријеко
погледати
.
—
Мен
да
водити
?
ја
?
—
запитати
готово
грубо
.
—-
Пера
Карантана
морати
водити
,
—
осјећи
полицајац
и
као
да
се
још
више
испрсити
.
перо
протра
очи
,
мислити
,
да
и
сад
снијевати
.
—
ама
да
се
јесам
преварити
?
—
запитати
опет
,
крстити
се
.
—
Шта
хтети
она
ја
?
—
ако
ти
јесам
име
Пера
Карантан
,
јесам
се
преварити
.
перо
се
замислити
.
—
ама
да
они
не
тражити
други
Пера
Карантана
?
—
запитати
.
—
да
не
тражити
какав
,
чији
јесам
отац
име
Марка
јали
Петар
?
мој
јесам
,
брата
,
бити
име
Аћим
...
—
То
јесам
мој
посао
,
—
окресати
полицајац
куцати
се
по
сабља
.
—
То
хтети
се
у
полиција
извиђети
...
сад
морати
са
ја
.
перо
се
не
смједе
даље
противити
.
Обуче
се
и
поћи
у
полиција
.
пред
себе
полицијски
комесар
морати
јесам
чекати
више
од
пол
сат
...
тај
јесам
се
,
у
широк
ходник
,
гурати
четири
до
пет
полицајац
,
врзати
се
око
два
нешто
љепше
обучен
цура
,
по
сав
прилика
онај
сумњив
понашање
,
и
избацивати
шал
,
који
се
у
књига
не
уписивати
.
на
други
страна
препирати
се
један
баба
са
некакав
дугуљаст
ђак
око
кирија
.
пребацивати
он
јесам
,
како
јесам
пун
шест
мјесец
варати
и
хтети
ништа
да
платити
.
иза
бабин
леђа
провиривати
јесам
масна
капа
некакав
просјак
и
разбијен
глава
висок
циганин
...
кад
јесам
доћи
ред
на
Пера
,
обузети
он
некакав
страх
.
ко
знати
зашто
,
али
он
јесам
волити
имати
са
власт
посао
.
јесам
она
бити
вичан
и
јесам
знати
како
се
с
она
требати
понашати
.
с
тај
се
мало
погурити
,
обор
рука
низати
се
и
,
држати
капа
под
пазухо
,
скрушен
и
понизан
уљез
у
соб
.
комесар
,
дебељкаст
,
мргодан
човјек
,
са
мјесечина
на
тјемени
и
риједак
,
јарчији
брада
,
сједио
јесам
и
писати
нешто
,
правити
се
као
да
не
видити
Пера
.
пребирати
јесам
некакав
хартија
и
мрмљати
нешто
.
—
хм
,
—
рећи
након
дуг
почивка
,
остављати
хартија
на
страна
и
одахнути
мало
.
—
ви
се
звати
Пера
Карантан
?
—
звати
молити
,
—
одговорити
Пера
и
преклонити
се
читав
половина
тијело
.
—
Баш
се
тако
звати
...
комесар
забиљежити
и
накашљати
се
.
—
ви
јесам
,
али
,
вашими
дјелами
чинити
протузаконитост
,
—
рећи
,
издигнути
и
глас
и
кажипрст
десни
рука
.
—
тер
јесам
узети
слобода
,
увредљивими
поругами
чинити
повреда
цар
...
перо
раширити
рука
као
да
он
разапињати
,
стрести
се
и
писнути
као
гуја
љут
:
—
ама
ко
ви
тај
налагати
,
ако
бог
знати
?
ко
тај
изнети
на
ја
не
бити
он
просто
ни
овај
ни
онај
свијет
?
комесар
се
насмијати
и
онај
исти
прст
куцнути
се
по
чела
.
—
ја
све
дознати
путем
истраживањах
,
—
рећи
задовољно
.
—
ја
имати
наш
људи
,
који
ми
,
али
,
сав
доставити
неизоставно
.
ви
јесам
јесам
синоћ
узети
слобода
,
да
на
јаван
,
позор
изложен
,
мјесто
казати
,
да
ви
не
дозвољавати
ни
цар
да
просити
дјевојка
.
управо
јесам
овај
упорабити
...
перо
се
сјетити
свега
што
јесам
синоћ
Благоје
рећи
,
па
задрхтати
.
—
А
видити
,
—
наставити
комесар
,
—
јесам
ли
,
али
,
тај
нарушавање
јаван
ред
и
мир
?
.
.
зар
се
моћи
допустити
такими
ријечими
наносити
повреда
владар
?
и
какав
дјевојка
рабити
?
ко
јесам
ви
дозволити
,
да
непристојними
намјерами
вријеђати
царски
дјевојка
?
перо
не
могаде
више
да
се
одржати
.
Задрхташе
он
и
нога
,
поклецнути
колити
и
он
сједе
,
управо
пасти
на
столица
...
свијест
он
се
почети
мрачити
...
соб
као
да
се
почети
окретати
,
а
комесаров
глава
поигравати
.
изгледати
он
јесам
,
да
хтети
се
читав
кућа
срушити
и
притиснути
он
.
—
изим
овај
,
—
настављати
јесам
комесар
немилостиво
,
—
ви
јесам
,
дапаче
,
и
други
сумњив
посао
испуњавати
.
ви
,
без
посао
,
путовати
по
касабами
,
разговарати
с
касабалијами
,
држати
скуп
.
Дапаче
и
по
селити
јесам
свраћати
...
мислити
,
зар
,
на
буна
или
што
слично
?
перо
опет
испустити
некакав
јаук
.
понор
глава
као
да
се
спремати
да
пасти
и
са
столица
.
—
моћи
се
правдати
и
испричавати
,
—
упасти
комесар
важно
.
—
ја
знати
сав
ви
,
сав
Влах
...
ви
вазда
мислити
о
некакав
чудами
...
у
други
народ
,
дапаче
велик
,
па
се
не
моћи
наћи
него
по
један
илити
два
бунтовник
,
а
ви
она
имати
стотину
...
—
ама
јесам
ја
бунтовник
,
—
почети
се
бранити
Пера
и
ако
муцати
.
—
ја
јесам
ја
,
а
бунтовник
јесам
бунтовник
.
комесар
одмахнути
рука
.
—
Драга
мој
,
—
рећи
,
—
ја
јесам
оправити
брзојав
у
ваш
касаба
,
да
се
информирати
о
ваш
ћудоредност
.
одговор
немати
...
А
док
одговор
не
приспјети
,
ја
ви
не
моћи
пустити
.
Дапаче
морати
ви
затворити
.
и
,
не
сачекати
да
се
Пера
одбрана
,
зазвонити
у
звонце
.
—
водити
он
у
затвор
,
—
рећи
полицајац
,
који
се
појавити
на
врата
.
XИИИ
.
перо
се
зажелити
кућа
.
Трећега
јутро
апсанџија
пустити
Пера
из
затвор
и
опет
он
повести
пред
комесар
.
—
Хајд
,
—
велим
,
—
да
чути
пошљедњи
пресуда
,
па
јали
хтети
бити
црн
јали
бијел
.
—
ама
,
по
бог
,
зар
моћи
бити
још
пресуда
?
—
запитати
Пера
замирати
од
страх
и
блиједити
.
—
зар
јесам
мало
,
што
јесам
прав-здрав
три
дан
одлеж'о
у
хавс
?
—
Видићемо
,
—
одговорити
апсанџија
узвијати
обрва
.
—
Овђе
моћи
свашта
бити
и
сав
се
моћи
десити
.
јесам
ни
први
ни
пошљедњи
ко
овако
осуђивати
...
комесар
као
да
овај
пут
бити
нешто
расположен
и
љубазан
него
први
пут
примити
Пера
.
—
на
упит
о
ваш
ћудоредност
,
добити
јесам
двојбен
одговор
,
—
рећи
,
чешкати
се
оловка
по
глава
и
гледати
некуд
у
страна
.
—
ви
јесам
некада
у
ваш
свећеник
,
тражити
некакав
крсни
лист
...
—
То
јесам
давно
бити
,
—
упасти
Пера
брзо
,
два
пут
се
поклонити
до
земља
.
—
онда
јесам
бити
пуно
млад
и
јесам
бити
паметан
к'о
сада
.
—
Ништа
за
тај
,
—
одговорити
комесар
,
давати
он
рука
знак
,
да
он
не
прекидати
у
говор
.
—
ја
,
али
,
не
смијемо
заборавити
ни
на
случајност
пријести
сто
годинах
...
тај
јесам
,
наиме
,
потребно
...
видити
,
како
овај
доликовати
против
ви
...
но
ја
ви
више
хтети
затварати
...
слободан
јесам
!
—
фала
бог
!
—
викнути
обрадовати
Пера
и
ударити
капа
о
тле
.
—
бог
ви
поживјети
,
господин
!
—
Само
овдје
не
моћи
више
имати
боравак
,
—
дочекати
комесар
јаче
.
—
Морат
,
али
,
овај
трен
одлазити
натраг
,
ако
не
желити
да
ви
протјерати
са
пратња
...
—
фала
бог
и
на
тај
,
—
опет
хтети
Пера
,
још
одушевљеније
.
—
То
јесам
баш
к'о
што
требати
...
и
,
брзо
се
окренути
,
као
на
крило
отрчати
у
хотел
.
у
хотелски
ходник
затећи
Данило
,
гдје
стајати
трештен
пијан
и
љуљати
се
час
на
један
час
на
други
страна
као
шеталица
од
сахат
.
око
он
се
окупити
собарица
и
сав
служинчад
хотелски
,
па
он
задиркивати
и
пецкати
,
грохот
се
смијући
,
ако
каткада
,
леђа
или
раме
,
јаче
ударити
о
зид
.
—
А
тај
јесам
се
напити
,
несрећа
,
—
узвикнути
Пера
опазити
он
.
—
Док
ја
бити
мемла
из
камен
у
тамница
,
ти
пити
и
веселити
се
,
а
?
—
ја
...
напити
се
од
јад
,
—
дочекати
Данило
,
покушавати
да
се
исправити
и
чвршће
стати
на
нога
,
—
ос
...
тавио
јесам
ја
...
па
од
јад
...
ако
ти
јесам
кр
...
рива
ено
тај
суд
па
ја
тужити
...
перо
се
осмјехнути
и
кврцнути
он
по
нос
.
—
Хајд
,
хајде
тражити
кола
,
магарац
,
—
рећи
он
благо
,
готово
тепати
.
—
Дошло
јесам
вријеме
,
да
се
враћати
оклен
јесам
и
доћи
...
Кући
хтети
!
и
отићи
у
соб
.
—
фала
бог
,
кад
хтети
се
вратити
,
—
рећи
јесам
себе
,
шетати
.
—
нит
’
ја
требати
жена
,
ни
ники
.
без
глава
се
не
моћи
живити
,
а
без
жена
моћи
.
па
узити
ствар
и
почети
она
савијати
и
уређивати
.
и
што
јесам
више
савијати
,
сав
он
на
срце
лакше
.
као
олово
да
он
јесам
бити
окован
,
па
се
сад
почети
топити
...
Дође
он
,
чак
,
и
да
запјевати
,
те
полако
,
тихо
,
почети
циједити
кроз
зуб
свој
стар
и
омиљен
пјесма
:
овца
чувати
Тодора
Широм
мир
до
мора
...
но
јесам
честито
ни
допјевати
задњи
ријеч
,
кад
,
кроз
ходник
,
почети
одјекивати
нечији
корак
и
као
грајати
неки
.
перо
помислити
да
хтети
опет
бити
когод
из
полиција
и
хтјети
се
сакрити
,
кад
се
врата
отворити
,
а
на
она
се
појавити
глава
Благоје
и
угојен
,
поштован
пунац
.
—
аха
!
—
викнути
Благоје
улазити
у
соб
и
трти
крупан
зној
са
чела
.
—
једва
он
једном
уловити
.
ево
ми
он
!
—
Ева
он
!
—
потврд
и
стар
,
дахтати
од
умор
.
—
А
ђе
јесам
ти
бити
?
—
запитати
,
затим
,
Пера
,
мргодити
се
и
гледати
он
оштро
.
—
А
што
питати
?
—
осјећи
Пера
,
па
се
и
он
намргодити
.
—
зар
и
ти
да
давати
рачун
?
—
А
ко
хтети
ти
питати
ако
хтети
ја
?
—
дочекати
стар
и
,
раскорачити
се
,
стати
пред
он
,
као
да
бити
се
тући
.
—
Знаш
ли
ти
ко
јесам
ти
ја
?
...
и
знати
ли
ти
шта
моћи
ја
?
...
Мислиш
ли
се
са
ја
играти
,
а
?
...
Кажи
ти
ја
,
—
дрекнути
јаче
,
—
што
купити
овај
ствар
овђе
,
а
?
...
куд
се
спремати
?
.
.
—
Дом
,
—
дрско
окресати
Пера
.
—
кад
хтети
да
знати
,
ето
ти
и
казати
...
свој
кућица
,
свој
слободица
и
ја
иђем
тамо
...
стар
се
одупријети
рука
о
кук
и
унети
он
се
у
лице
.
—
А
вјенчање
?
—
запитати
.
—
како
хтети
с
он
?
перо
се
такођер
одупријети
рука
о
кук
и
почети
се
бекељити
према
стар
.
—
не
моћи
бити
,
—
отегнути
пакосно
.
—
Мен
полиција
проћеривати
одма
,
овај
час
...
—
Невјешто
ли
ти
лагати
,
мој
Пера
,
—
умијешати
се
Благоје
и
стати
између
она
.
—
Зашто
хтети
ти
полиција
проћерати
?
—
ако
не
вјеровати
,
а
ви
питати
,
—
осјећи
Пера
,
окретати
она
леђа
.
—
ви
јесам
ја
довести
у
затвор
,
ви
ја
проћеривати
,
ви
хтети
ја
и
глава
узети
!
.
.
стар
поглед
у
Благоје
,
а
Благоје
у
стар
.
—
е
кад
јесам
тако
,
а
ја
хтети
прешјутра
повести
ђевојка
за
он
,
у
касаба
он
,
па
нек
се
тамо
вјенчати
,
—
предложити
Благоје
.
—
тако
јесам
.
нек
се
тамо
вјенчати
!
—
прихватити
стар
живо
.
—
не
дати
ја
ники
да
се
са
ја
играти
...
и
обојица
изаћи
из
соб
.
—
путовати
ти
,
игуман
,
не
мислити
се
манастир
,
—
прогунђати
Пера
,
затварати
врата
за
она
и
закључавати
она
.
—
Само
да
ја
умакнути
комесар
,
а
ви
гонити
колико
хтети
.
па
сједе
за
сто
и
написати
брзојав
Јефтан
.
долазити
у
петак
.
поздрав
пријатељ
.
перо
.
Прочита
он
још
два
пут
,
поправити
неколик
слово
и
дати
послужитељ
да
однети
.
затим
запалити
цигар
и
,
добовати
прст
у
прозор
,
очекивати
кола
.
XИВ
.
припрема
за
свечан
дочек
Пера
Карантана
.
Јефтан
,
који
јесам
још
два
дан
поред
лијеп
Швабица
боловати
,
вратити
се
у
касаба
и
почети
оздрављати
.
Човјек
,
у
свој
мука
,
бити
готово
и
заборавити
на
Пера
и
ко
знати
да
ли
бити
он
се
икако
и
сјетити
,
да
он
не
стигнути
онај
брзојав
.
—
на
мој
душа
овај
се
он
оженити
,
чим
долазити
,
—
рећи
прочитати
он
и
одмах
скочити
.
—
Оженио
се
,
поган
син
,
без
ми
!
—
викнути
весео
,
па
се
окренути
двојица
муштерија
што
бити
доћи
да
пазаривати
,
и
показати
она
врата
.
—
пазаривати
сад
у
други
,
а
ја
имати
прек
посао
,
—
рећи
и
отрчати
из
дућан
.
—
Оженио
се
Пера
!
—
довикнути
Јова
издигнути
брзојав
изнад
глава
и
махати
он
као
барјак
.
—
јесам
он
бити
пут
џаба
.
Наш'о
јесам
што
јесам
тражити
!
—
Баш
?
—
запитати
Јова
не
вјеровати
.
—
јесам
ли
истина
?
—
Баш
,
—
потврдити
Јефтан
,
бацати
он
брзојав
пред
нога
.
—
да
се
јесам
оженити
,
не
бити
се
ни
вратити
,
нит
’
бити
јављати
да
долазити
и
„
да
поздравити
пријатељ
“
.
тај
ти
се
само
казати
!
—
е
,
баш
јесам
лијепо
!
—
рећи
Јова
,
пошто
јесам
и
он
прочитати
.
—
Међер
и
Пера
каткад
знати
шта
радити
.
Јефтан
сједе
на
један
сандук
и
позвати
Јов
да
сјести
код
он
.
—
ама
ја
требати
и
да
он
дочекати
,
—
рећи
.
—
какав
бити
бити
пријатељ
,
кад
он
не
бити
дочекати
?
—
без
дочек
не
ваљати
,
—
одобрити
и
Јова
.
—
Вечерас
хтети
се
и
посавјетовати
о
тај
...
сав
да
доћи
у
ја
,
—
опет
хтети
Јефтан
.
—
и
доћи
хтети
!
Чим
се
смркнути
,
окупити
се
сав
:
Јова
,
Обрен
и
Јефтан
.
сав
веселити
и
смјешкати
се
један
на
други
,
као
да
јесам
какав
побједа
однијети
.
Посједаше
око
округао
сто
,
—
око
сто
,
преко
који
Јефтановица
сваки
вече
позивати
некакав
дух
и
разговарати
се
с
она
,
—
метнути
вино
предати
се
и
почети
пита
.
—
ви
знати
,
браћа
,
—
почети
Јефтан
озбиљно
,
малко
уобљен
глас
,
—
да
јесам
у
ми
адет
,
да
свачији
сват
лијепо
дочекати
и
да
пред
она
изаћи
...
А
Пера
јесам
наш
јаран
;
доста
јесам
со
и
хљеб
с
ми
појести
...
он
свакако
требати
боље
дочекати
него
други
.
Додуше
,
он
немати
сват
,
него
долазити
јесам
са
млада
и
...
—
А
који
ли
он
јесам
млад
?
—
упасти
Обрен
.
—
ми
се
не
тицати
који
јесам
ни
чији
јесам
,
—
осјећи
Јефтан
набусито
,
—
тај
јесам
његов
ствар
...
он
долазити
јесам
са
млада
и
Данило
и
нем
сват
.
ама
тај
не
сметати
!
.
.
ја
хтети
он
бити
сват
!
—
Хоћемо
,
—
заграјати
и
остати
и
куцнути
се
чаша
.
—
ја
хтети
он
бити
сват
!
—
Окупићемо
још
наш
људи
,
па
,
неки
на
кола
а
неко
на
коњ
,
поћи
на
сусрет
...
—
Хоћемо
!
.
.
Јова
устати
и
дати
Јефтан
знак
,
да
и
он
жети
говорити
.
Јефтан
застати
.
—
ја
мислити
,
—
почети
Јова
,
—
да
свадба
без
барјак
никако
не
ваљати
.
ви
наћи
барјак
,
а
ја
хтети
бити
барјактар
,
па
,
вала
,
да
се
не
постидити
ни
сам
Бошка
Југовић
.
—
и
чутура
требати
,
—
бржебоље
упасти
Обрен
.
—
она
требати
напунити
вино
и
понијети
за
пут
...
—
и
један
требати
лијеп
здравица
да
он
дочекати
,
—
наставити
Јова
не
слушати
Обрен
.
—
ако
учитељ
не
бити
криво
,
он
да
замолити
.
он
јесам
учити
,
па
знати
да
веза
...
—
ја
бити
замолити
још
ко
,
—
уплести
се
Обрен
,
који
јесам
и
јесам
волити
здравица
држати
.
—
неки
бити
барем
десетак
здравица
...
Јефтан
превући
рука
преко
брк
,
па
ударити
по
сто
.
—
не
требати
толико
!
—
викнути
.
—
јесам
он
један
министар
па
да
он
се
држати
десет
здравица
.
и
владика
бити
много
бити
...
доста
јесам
он
и
учитељевати
.
сав
се
сложити
.
Узеше
дивит
и
хартија
,
те
заједнички
написати
учитељ
писма
,
у
који
учтиво
замолити
»
да
се
потрудити
,
ако
он
јесам
тешко
,
и
да
доћи
,
ако
моћи
,
да
она
послушати
нешто
,
ако
бити
хотио
«
...
писма
послати
у
механа
,
упућивати
момак
,
да
хтети
он
ту
сигурно
наћи
.
—
требати
и
од
женскадија
неки
да
поћи
,
—
опет
предложити
Јефтан
,
пошто
јесам
момак
отићи
.
—
прав
друштво
ни
прав
теферич
немати
без
женскадија
.
—
То
требати
,
—
потврдити
и
Јова
.
—
Ева
,
да
опростити
,
ја
хтети
водити
свој
жена
,
тај
Јефтан
свој
,
а
ти
Обрен
свој
...
—
Хоћемо
.
—
А
да
бити
права
весеље
,
неки
и
Стака
поћи
,
—
опет
хтети
Јова
.
—
Удовице
јесам
,
ама
без
она
и
без
њезин
пјесма
сав
хтети
бити
мртво
...
Додуше
она
се
још
мало
љутити
на
Пера
,
ама
Обрен
,
ако
хтети
,
моћи
јесам
наговорити
да
поћи
...
.
Читав
сахат
провести
јесам
у
савјетовање
,
док
,
једва
једном
,
доћи
и
учитељ
.
дугуљаст
,
болешљив
младић
,
упао
прси
и
узак
,
кукаст
раме
,
вјечно
огрнут
иберцигер
,
лагано
уљести
у
соб
,
и
поздравити
све
,
сједе
у
крај
.
—
Учитељу
,
јављати
ти
радостан
вијест
,
да
се
оженити
наш
друг
Пера
Карантан
,
—
почети
Јефтан
устајати
са
столица
и
исправљати
се
.
—
ја
јесам
ти
зовнути
,
да
ти
јавити
,
да
он
долазити
у
петак
...
Учитељ
,
зачуђен
,
искривити
се
на
столица
и
погледати
он
тупо
,
као
да
питати
:
а
шта
се
тај
ја
тицати
?
—
Честитам
,
—
испустити
кроз
нос
,
учтиво
се
наклонити
,
пошто
се
мало
прибрати
.
—
То
ја
јесам
мило
.
Јефтан
он
пружити
рука
,
тај
се
руковати
.
—
А
ја
хтети
да
он
лијепо
дочекати
к'о
други
и
пријатељ
,
—
рећи
.
—
Хоћемо
,
бивати
,
да
он
изаћи
на
сусрет
скуп
,
па
јесам
зовнути
ти
,
да
он
ти
испред
ми
поздравити
један
здравица
.
тај
јесам
чојек
паметан
,
школован
,
учен
,
па
знати
и
умити
...
и
како
бити
бити
да
проћи
овај
весеље
без
ти
?
Учитељ
се
осмјехнути
и
,
од
радост
,
наклонити
се
опет
.
видјети
се
,
да
јесам
он
Јефтанов
ријеч
погодити
у
осетљив
жица
,
јер
он
ни
у
шта
јесам
толико
уживати
,
колико
кад
он
човјек
понудити
чаша
добар
вино
и
кад
он
рећи
да
јесам
паметан
.
—
ја
,
по
могућство
сила
,
радо
хтети
се
увијек
одазвати
позив
омладина
,
—
дочекати
одмах
,
заваљивати
шешир
на
затиљак
—
ја
јесам
вазда
рад
,
да
свој
сила
припомоћи
напредак
српство
.
Јефтан
обор
глава
и
,
као
постиђен
дијета
,
почети
се
чешкати
по
обрва
.
—
ама
молити
ти
,
учитељ
,
—
рећи
,
—
да
одма
написати
,
па
да
напријед
чути
шта
хтети
говорити
...
тај
јесам
...
знати
...
да
не
бити
бити
какав
неприлика
.
Учитељ
презриво
одмахнути
рука
и
куцнути
се
по
чела
.
—
у
ја
јесам
сав
овдје
записан
!
—
викнути
и
узити
чаша
вино
.
—
Драга
женик
и
невјеста
!
—
дрекнути
из
сав
глас
.
—
ја
мио
друг
и
поштовалац
ваш
,
чији
братски
груда
горе
топлом
љубав
према
ви
,
узимати
учешће
у
ваш
весеље
и
ступати
пред
ви
,
да
ви
пружити
изразити
наш
одушевљење
,
нада
наш
,
молитва
наш
,
за
дугољетан
ваш
живот
,
зачињен
слога
међусобан
,
опојен
мирис
љубав
,
да
читав
народ
српски
од
Адрија
до
Балкан
,
од
Ситница
до
Морача
,
Дрина
,
Тиса
,
Врбас
,
Сава
и
Цетина
,
видити
корист
од
ваш
брак
;
да
сретно
бити
по
ваш
дом
и
српски
род
.
Живили
!
—
е
умити
он
,
учитељ
,
говорити
к'о
ники
,
—
рећи
Јефтан
потрести
,
бришући
суза
.
—
халал
он
вјера
ко
ти
таки
родити
и
на
ми
намјерити
!
па
,
сав
раздраган
,
изаћи
из
кућа
и
кренути
се
,
да
и
осталим
касабалија
испричати
знаменит
новост
.
XВ
.
Свечани
дочек
Пера
Карантана
.
пред
велик
Будровчевом
механа
,
што
јесам
непун
два
сахат
удаљити
од
касаба
,
подигнути
јесам
пријатељ
Перин
широк
хладница
од
сам
дубов
и
буков
грана
и
окитити
јесам
цвијеће
и
барјачић
.
под
голем
кубе
њезин
пружати
се
дугачак
сто
,
препун
јела
,
пиће
и
сваки
ђаконија
,
а
око
он
јесам
,
са
један
и
са
други
страна
,
сједило
до
тридесеторо
чељад
,
што
мушко
што
женски
.
наравно
,
да
јесам
ту
бити
сав
три
Перин
јаран
,
заједно
са
учитељ
,
удовица
Стака
и
толики
други
.
сав
јесам
нешто
међусобно
шапутати
и
намигивати
,
сав
јесам
бити
некако
веселити
,
а
на
лице
она
се
огледати
радозналост
,
да
час
пријести
видити
ту
лијеп
невјеста
.
неки
постати
и
нестрпељив
чекати
.
Јефтан
јесам
четири
пут
излазити
на
тесто
,
прислањати
ухо
земља
и
ослушкивати
:
чути
ли
се
барем
какав
тутањ
?
и
почети
се
љутити
.
Почео
,
чак
,
по
обичај
,
гунђати
и
проклињати
све
,
почети
од
младожења
,
па
завршивати
сам
себе
.
Учитељ
јесам
,
опет
,
на
други
страна
,
поучавати
свијет
,
како
да
се
понашати
при
дочек
.
—
ви
само
ја
пустити
напријед
,
—
говорити
неуморно
,
—
и
стати
за
ја
.
кад
ја
приступити
и
изговорити
здравица
и
када
викнути
:
„
живити
“
,
онда
и
ви
викнути
и
дигнути
граја
...
Учитељ
се
бити
толико
заговорити
,
да
јесам
чак
заборавити
и
на
вино
и
тек
и
кад
неко
,
у
страна
,
испасти
пушак
,
он
се
тргнути
и
прекинути
поучавање
.
—
ето
он
!
—
викнути
онај
што
јесам
опалити
,
пунити
пушак
поново
.
—
ето
он
!
—
ето
он
!
—
завикати
још
неко
.
сав
скочити
и
погледати
уз
широк
,
кривудав
тесто
,
на
који
се
,
у
даљина
,
издизати
и
ширити
бјеличаст
,
провидан
облак
.
кроз
облак
јесам
се
лијепо
моћи
распознати
некакав
кола
.
—
он
јесам
!
—
узвикнути
.
—
јесам
!
—
Јес
’
,
—
дочекати
Јова
махати
јаглук
.
—
Ена
Данило
ђе
сједи
код
колар
!
сав
наврвише
на
тесто
и
почети
се
гурати
.
неко
стати
учитељ
на
нога
,
Обрен
неко
обор
капа
.
Прште
негдје
и
нечији
боца
.
—
Учитељу
пазити
!
—
дрекнути
Јефтан
,
провирати
се
напријед
.
—
не
зацрнити
ми
образ
!
—
јао
,
очепити
јесам
ја
!
—
хукати
учитељ
скакучући
на
један
нога
.
—
Очепили
,
па
бости
...
—
сведно
...
ти
само
пазити
!
кола
се
приближити
и
веселити
Данило
почети
поздрављати
окупљен
свјетина
и
капа
и
оба
рука
.
—
Жениче
и
невјеста
,
—
узвикнути
учитељ
пријести
,
него
јесам
се
кола
и
зауставити
и
високо
издигнути
изнад
глава
чутура
,
који
он
додати
.
—
ја
најмити
...
и
стати
.
Стадоше
сав
и
укочити
се
.
Почеше
забленути
гледати
један
у
други
,
као
да
се
питати
:
шта
јесам
овај
?
А
и
Пера
се
забленути
,
па
нити
знати
:
хтети
ли
изаћи
,
или
хтети
остати
у
кола
?
згурити
се
у
крај
,
па
нијемо
и
тупо
гледати
свој
касабалија
,
а
касабалија
гледати
он
.
Тишина
.
—
А
камо
тај
жена
?
—
једва
се
прибрати
Јефтан
да
запитати
,
приближивати
он
се
и
хватати
он
за
рука
.
—
камо
жена
?
—
Која
жена
?
—
блесаст
запитати
Пера
.
—
о
какав
ја
жена
говорити
?
—
Па
јесам
ли
се
оженити
,
болан
?
—
готово
цикнути
Јефтан
и
снажно
он
стегнути
прст
,
да
умало
јесам
јаукнути
.
—
јесам
се
оженити
,
—
застењати
Пера
,
крити
очи
од
сав
свијет
.
—
Ко
ви
јесам
тај
каз'о
?
Јефтан
,
блијед
попут
крпа
,
истегнути
он
из
кола
и
повући
у
страна
.
—
Што
обрукати
’
вако
и
себе
и
ја
?
—
запитати
,
бјесомучно
дрмати
он
.
—
Што
не
казати
да
се
јесам
вјенч'о
,
црн
тај
образ
сад
и
вавијек
!
перо
зинути
.
—
А
ко
ти
јесам
каз'о
да
јесам
се
вјенчати
?
—
отегнути
.
—
Незнаш
ти
на
какав
јесам
белај
ограјис'о
...
—
А
јесам
ни
испросити
?
—
То
,
духати
ја
,
не
знати
,
—
одговорити
Пера
и
мученички
уздахнути
.
—
Кажу
да
јесам
испросити
,
а
ја
не
знати
.
Хоћаху
ја
привјенчати
један
стародреван
,
па
бог
дати
те
ја
проћерати
и
не
узети
јесам
.
бојити
се
само
да
ја
не
уфатити
,
јер
јесам
ја
запријетити
,
да
хтети
ја
јесам
довести
амо
на
вјенчање
...
Јефтан
синути
лице
и
,
од
радост
,
умало
он
не
загрлити
.
—
А
хтети
ли
да
ти
ја
курталисати
?
—
запитати
.
—
Послушај
ја
,
па
се
не
бојити
ники
!
—
Курталиши
ако
јесам
пријатељ
и
брат
!
—
јекнути
Пера
,
па
се
савити
око
он
,
као
руж
око
бор
.
—
не
знати
тај
какав
јесам
она
...
Јефтан
он
лагано
одгурнути
.
—
јесам
ли
лијеп
од
Стака
?
—
запитати
.
—
бре
Стака
јесам
горски
вила
!
—
дочекати
Пера
брзо
.
—
она
јесам
к'о
зарђао
пар
,
а
Стака
к'о
жут
дукат
!
...
волити
бити
са
Стака
хљеб
јести
него
с
она
халва
...
—
Добра
,
—
викнути
Јефтан
тапшати
он
по
раме
.
—
са
Стака
хтети
он
баш
и
јести
!
.
.
одма
хтети
јесам
испросити
,
па
неки
у
касаба
уљести
к'о
твој
невјеста
...
брука
бити
бити
,
да
уљести
без
млад
!
.
.
данас
хтети
и
у
црква
и
добро
платити
поп
,
па
нек
одма
вјенчати
...
перо
слегнути
раме
...
—
Што
ти
казати
,
казати
и
ја
.
само
да
ја
она
биједа
на
врат
не
доћи
,
—
рећи
.
—
кад
бити
ја
с
онај
вјенчати
,
одма
бити
скочити
у
вод
...
—
е
видити
ли
ви
објешењак
!
—
кроза
смијех
викнути
Јефтан
,
поново
се
враћати
друштво
и
вући
Пера
за
себе
.
—
Ишао
јесам
по
толики
мјесто
,
гледати
толики
ђевојка
и
...
знати
ли
зашто
?
—
Зашто
?
Зашто
?
—
заграјати
готово
сав
,
очекивати
нешто
необично
,
нешто
чудно
,
што
бити
само
Пера
моћи
учинити
.
—
Ишао
јесам
зато
,
да
видити
:
имати
ли
икакав
ђевојка
лијеп
,
од
наш
красан
удовица
Стака
?
—
охо
!
—
викнути
неко
.
—
То
јесам
ни
махнито
!
—
и
сад
велим
да
од
Стака
ники
лијеп
немати
!
—
наставити
Јефтан
некако
заносно
,
—
и
он
јесам
,
браћа
,
пред
сав
ми
просити
...
сав
ахнути
и
погледати
у
Стака
,
а
Стака
,
постиђен
,
гледати
само
у
црн
земља
и
зелен
трава
.
—
сретан
!
—
викнути
Јова
и
почети
точити
вино
.
—
сретан
!
—
заграјати
сав
...
Пушке
запуцати
.
А
учитељ
почети
здравица
...
XВИ
.
Свршетак
.
мјесто
да
ви
причати
о
тај
:
како
јесам
живити
Пера
Карантан
и
његов
Стака
,
доносити
само
одломак
његов
писма
,
што
он
јесам
писати
један
пријатељ
:
„
...
.
.
и
ако
желити
чути
за
наш
здравље
,
ја
јесам
фала
бог
добро
и
здраво
,
к'о
што
и
ти
исто
пријатељски
желити
...
и
ако
желити
чути
за
наш
задовољство
,
ја
јесам
задовољан
к'о
ники
на
свијет
.
мој
Стака
,
бог
она
добро
дати
,
добра
ја
јесам
и
весео
,
исто
к'о
да
ја
јесам
бог
у
крошња
с
небо
бацити
,
да
ја
обеселити
за
мој
добар
дјело
.
кад
јесам
преко
дан
у
дућан
,
једва
чекати
да
се
смркнути
,
јербо
кад
се
свеме
свијет
смркнути
,
ја
се
сванути
и
ја
мој
Стака
чекати
на
врата
,
па
рука
ширити
,
у
лице
ја
љубити
.
и
кад
уљећи
у
соб
,
а
она
ја
сјести
на
крило
,
па
ја
чупати
брк
,
љубити
ја
и
миловати
,
па
се
играти
и
шалити
к'о
ђеца
...
ја
ти
не
знати
ништа
друго
казати
,
него
да
се
ни
са
цар
не
бити
промијенити
и
сада
викати
из
сав
грло
:
куку
онај
,
ко
јесам
оженити
!
“
Држимо
,
да
овај
не
требати
никакав
коментар
.
