и
.
Прижегло
јесењи
сунце
.
по
бреза
,
што
јесам
крај
пут
отомбољити
свој
танак
и
необичан
дуг
прутаст
гранчица
,
понамештати
се
дугореп
сврака
и
по
неки
врана
,
опустити
крило
,
отворити
кљун
,
па
само
дактати
.
трава
се
осушити
,
па
из
она
бити
и
треперити
она
врело
измаглица
,
што
се
виђати
обично
усред
лет
.
сав
јесам
ваздух
она
испунити
,
и
она
ви
,
улазити
у
плућа
,
давити
и
гушити
свој
врео
невидљив
прашина
.
једва
чекати
да
угледати
на
ливада
какав
моћан
грм
с
разбацан
далеко
у
страна
грана
,
под
који
хтети
наћи
довољно
хладовина
и
одмор
...
пут
,
што
водити
од
железнички
станица
к
општина
орловичкој
,
кретати
се
тром
и
уморан
један
путник
.
Још
из
далек
,
по
цео
његов
фигура
,
познати
да
јесам
тај
нешто
необично
,
а
кад
ви
се
приближити
,
изгледати
ви
његов
необичност
веома
чудноват
.
Ена
он
,
стати
у
хлад
под
један
бреза
.
сврака
закрештати
,
прхнути
и
попадати
на
оближњи
дрвеће
.
Путник
стати
,
скинути
с
глава
прашњав
шешир
с
опуштен
обод
,
извадити
из
џеп
прљав
марама
и
обрис
она
ознојити
чела
,
са
ко
падати
крупан
капља
зној
.
овако
уморан
,
обући
у
неки
прљав
,
затворен
бој
,
панталоне
и
капут
,
са
црн
широк
пруга
озго
на
низак
,
стајати
он
посматрати
село
,
који
се
,
окићен
воћњак
,
пружити
по
други
кос
,
а
свој
ширина
допирати
до
ливада
.
Чобанчад
,
видети
путник
у
варошки
одело
,
поћи
к
он
,
али
прићи
близу
,
стати
.
и
они
се
зачудити
необичан
изглед
његов
.
Беше
тај
човек
од
свој
двадесет
и
пет
и
шест
година
,
црн
густ
обрастао
брада
,
који
се
од
половина
на
низак
преливати
у
затвореножут
бој
;
висок
и
отегнут
чела
,
дуг
спљоштен
образ
,
црножутих
страшљив
очи
,
који
ретко
,
врло
ретко
,
гледати
човек
права
,
но
већином
стајати
под
оборен
капак
.
цео
лице
он
имати
израз
заплашити
,
дуго
гонити
,
уморен
звер
,
који
се
одједном
наћи
међу
свој
,
ну
ипак
се
окретати
око
себе
бојажљив
.
Пажљив
посматрач
опазити
из
очи
он
права
сањалачки
душа
,
који
живити
више
машта
но
разум
.
тело
он
бити
несразмерно
развити
:
рука
дугачак
,
допирати
до
колено
,
нога
кратак
са
наврнут
стопала
унутра
;
цео
он
стас
бити
неприродан
накривити
у
страна
.
Путник
се
још
једаред
обазрети
на
село
,
па
онда
бацити
на
земља
неки
вунен
струка
са
свој
леђа
и
сести
на
она
.
тек
тада
,
опазити
чобан
,
који
он
пажљиво
посматрати
.
он
подигнути
глава
и
махнути
рука
на
она
:
—
еј
,
мора
...
одити
овамо
!
деца
се
згледати
;
по
неки
се
засмејати
гласно
,
заклонити
глава
за
леђа
другарева
...
—
имати
ли
који
ђак
међу
ви
?
—
Ева
...
овај
,
пружити
деца
прст
на
један
.
—
ода
,
ђак
,
овамо
;
ода
,
ја
јесам
учитељ
.
деца
се
зачудити
.
видети
се
да
јесам
сав
друго
очекивати
,
само
не
тај
,
да
хтети
она
се
овај
прљав
,
крив
путник
приказати
као
учитељ
.
опет
се
неки
засмејати
,
а
један
довикнути
:
—
Бијеш
ли
тај
ђак
?
—
бити
неваљалац
,
а
добар
деца
волити
,
одговорити
учитељ
и
скренути
очи
на
ђак
,
који
он
прилазити
.
његов
озбиљан
одговор
уверити
деца
да
јесам
тај
доиста
учитељ
,
па
се
бојажљив
уклонити
на
ливада
.
—
Жив
бити
,
рећи
он
ђак
,
који
он
прићи
рука
.
јесам
ли
овај
Орловица
?
—
јесте
,
господин
.
—
да
ли
јесам
школа
далеко
одавде
?
дете
се
обрнути
к
село
,
пружити
рука
на
један
од
близ
зграда
и
рећи
:
—
Ена
јесам
,
ви'ш
она
...
с
висок
оџак
.
Путник
распитати
дечко
још
о
многи
други
ствар
,
који
јесам
он
интересовати
;
тако
сазнати
да
јесам
новопостављен
учитељица
већ
приспети
,
да
јесам
одборник
са
кмет
данас
код
школа
,
да
одређивати
учитељица
квартирину
,
пошто
она
немати
стан
у
школски
зграда
.
Чувши
тај
,
путник
се
дигнути
и
пожурити
к
школа
,
да
бити
застати
школски
одбор
на
окуп
.
»
Учитељица
немати
стан
у
школски
зграда
«
понављати
он
детињи
реч
,
корачати
лагано
и
несигурно
свој
кратак
нога
.
он
и
јесам
не
знати
зашто
он
баш
тај
мисао
застати
у
глава
,
он
не
помишљати
ни
на
шта
други
,
али
тек
осећати
,
да
бити
он
много
пријатније
бити
,
кад
бити
и
учитељица
становати
у
школа
.
»
овако
...
незгодно
:
сам
обојити
!
«
после
стати
да
мислити
о
школски
одбор
и
осетити
да
он
обузимати
његов
обичан
бојажљивост
.
бити
он
тај
непријатан
;
он
се
намрштити
и
убрзати
корак
.
»
кад
хтети
ја
тај
једном
проћи
!
уздахнути
он
.
Шта
јесам
они
,
обичан
сељак
!
...
Шта
имати
да
се
ту
...
али
знати
да
хтети
задрхтати
кад
она
угледати
.
само
да
не
бити
она
ту
,
док
се
мало
свикнути
на
људи
,
па
после
хтети
лако
...
«
»
Рекоше
да
јесам
много
леп
и
млад
...
сад
права
из
школа
помислити
он
и
подигнути
напред
свој
велик
сањив
очи
.
Беше
већ
ући
у
село
,
па
гледати
да
не
изгубити
из
вид
школа
,
који
се
,
са
свој
висок
димњак
издизати
мало
у
страна
од
сеоски
пут
.
одједаред
залајати
један
псето
и
искочити
из
двориште
,
за
он
појурити
други
,
па
трећи
и
око
уморан
учитељ
подигнути
се
читав
урнебес
.
он
,
сиромах
,
и
онако
бити
збунити
,
чим
опазити
радознао
женски
лице
који
он
посматрати
,
а
сад
већ
заборавити
и
на
свој
глава
...
Срећом
наићи
на
он
неки
момак
,
који
растерати
пас
и
прићи
он
с
онај
обичан
израз
лице
,
с
који
дочекивати
сваки
непознат
намерник
.
—
Шко
...
школа
где
јесам
?
промуцати
учитељ
оборен
очи
,
освртати
се
око
себе
бојажљив
.
—
Школа
!
рећи
момак
као
чудити
се
што
овакав
путник
питати
за
школа
.
ево
јесам
,
брата
...
права
на
овај
капија
.
Путник
он
не
саслушати
даље
,
но
окренути
права
вратница
и
отворити
она
ући
у
школски
двориште
.
пред
школа
седити
,
на
један
клупа
,
неколико
сељакати
и
мало
по
даље
,
на
висок
столица
,
један
лепо
оденути
женски
чељаде
.
Чим
се
гост
појавити
на
вратница
,
они
испред
школа
поиздизаше
глава
,
и
што
она
се
овај
више
примицати
,
њихов
лице
постајати
сав
зачуђен
.
»
какав
ли
јесам
овај
чудо
?
«
као
да
се
питати
њихов
лице
,
али
они
ћутаху
док
она
се
путник
не
приближити
.
он
заклецати
нога
,
стати
да
бацати
поглед
у
страна
и
,
ни
јесам
не
знати
како
,
прићи
леп
млад
девојка
,
скинути
шешир
и
не
гледити
јесам
промрмљати
врло
брзо
:
—
Гојко
Савић
,
учитељ
.
—
А
...
отегнути
и
збунити
се
изненађен
девојка
.
ви
јесам
,
дакле
...
и
ја
јесам
овде
поставити
...
Љубица
Петровићев
.
—
Ена
,
зар
тај
нов
учитељ
!
викнути
неко
иза
њихов
леђа
.
Учитељ
се
окренути
и
прелетети
ока
сав
лице
климнути
глава
и
промрмљати
:
—
како
јесам
?
...
—
е
,
па
добро
ми
дош'о
,
господин
,
рећи
један
крупан
дежмекаст
сељак
,
прилазити
учитељ
и
пружати
он
рука
.
знати
ја
јесам
преседник
,
а
овај
ми
јесам
школски
одбор
.
Учитељ
промрмљати
нешто
у
себе
,
што
јесам
личити
на
звук
:
—
А-а-а
...
за
председник
се
дигнути
један
танак
сувоњав
младић
,
жутити
завијен
брчић
,
зелен
очи
,
над
који
јесам
накривити
црн
мекан
шешир
.
цео
његов
држање
одавати
обичан
сеоски
левента
,
који
не
радити
тежак
посао
,
а
живити
боље
од
сељак
.
вазда
јесам
одевен
као
да
хтети
на
сабор
,
пухати
дуван
господски
на
муштикла
»
од
пена
«
,
носити
чешће
ципела
и
куповни
штап
.
Чим
се
Гојко
представити
као
учитељ
,
на
лице
овај
сељак
опазити
се
жив
радост
,
који
он
јесам
ни
сакривати
.
Прилазећи
учитељ
,
он
претходно
скренути
учитељичин
поглед
на
себе
,
осмехнути
се
на
она
весело
и
учтиво
,
као
сваки
нов
познаник
,
који
се
жети
што
боље
препоручити
.
његов
поглед
као
да
говорити
:
»
ето
ти
...
сам
видити
да
ми
околност
зближивати
.
«
затим
пружити
рука
учитељ
и
таман
да
проговорити
(
бити
већ
развући
усна
у
ироничан
осмех
)
,
а
председник
продужити
:
—
овај
јесам
општински
зло
...
знати
—
ћата
.
Учитељ
још
више
обор
глава
,
намрштити
се
и
пружити
рука
.
Ћата
опет
хтети
нешто
рећи
,
али
се
некако
при
руковање
запетљати
,
па
се
ћутети
вратити
на
свој
место
.
Учитељ
се
руковати
са
одборник
и
таман
да
се
измакнути
,
а
председник
он
сврнути
пажња
на
један
сувоњав
чичица
,
који
држати
висок
столица
и
чекати
ред
да
се
поздрав
са
учитељ
.
—
овај
ви
јесам
вамилијаз
,
а
моћи
ви
и
кувати
.
он
јесам
господин
-Драгољубу
,
што
отићи
сад
од
ми
,
све
готовити
.
Учитељ
бацити
струка
на
столица
,
посадити
се
на
она
уморно
и
стати
брисати
знојав
дица
.
сав
опет
поседати
и
настати
кратак
ћутање
.
сав
гледати
учитељ
,
а
он
,
да
бити
ма
шта
радио
,
продужити
брисати
се
и
онамо
где
јесам
сав
бити
суво
.
кмет
се
искашљати
,
онако
из
учтивост
,
тек
нек
се
што
год
казати
,
да
се
не
ћутети
,
а
одборник
он
понајлак
помагати
.
најзад
се
кмет
почешати
иза
ухо
,
а
тај
јесам
већ
значити
да
хтети
се
ћутање
прекинути
.
—
ехе
,
ја
...
доћи
и
ви
.
само
,
простити
,
јесам
понети
какав
објавицу
са
себе
?
рећи
кмет
и
лице
он
добити
неки
полузваничан
,
пола
учтив
израз
.
Учитељ
,
спреман
за
овај
појава
,
који
се
други
врло
ретко
дешавати
,
извадити
из
капут
један
хартија
и
пружити
јесам
кмет
.
Ћата
прихватити
,
развити
и
прочитати
гласно
објава
,
који
се
Гојко
Савић
,
привремен
учитељ
и
управитељ
школа
орловичке
,
упућивати
на
свој
дужност
.
опет
се
продужити
разговор
.
Учитељ
опазити
да
он
другарица
непрестано
ћутети
,
па
стати
мислити
како
бити
она
проговорити
који
реч
.
прво
се
усудити
да
јесам
погледати
,
јер
мало
пре
тај
јесам
смести
учинити
.
Подиже
очи
на
она
и
—
проћи
он
пријатан
језа
свега
...
онаки
очи
он
још
не
видити
;
бити
тај
црн
сјајан
очи
,
из
који
вечито
бити
жив
огањ
.
и
кад
цео
лице
добити
притворан
скроман
израз
,
овај
живити
очи
говорити
друкчије
,
весео
,
ђаволаст
...
и
кад
какав
свенуо
старац
погледати
у
овај
чудан
очи
,
развући
он
се
брк
у
страна
и
он
зачудити
махна
глава
и
у
себе
прошаптати
:
»
Часни
јесам
убити
!
«
...
глава
она
бити
обрасти
густ
црн
кос
,
а
,
лице
веома
развијен
,
кошчат
,
због
шта
не
силазити
са
он
сталан
израз
грубост
,
али
он
ипак
не
уништавати
општи
утисак
примамљивост
.
стас
она
бити
лепо
развити
,
али
јесам
она
сам
кварити
његов
изглед
свој
вечито
погурен
леђа
.
Гојко
се
сусрести
са
њен
јасан
светао
поглед
и
обор
очи
.
Баш
јесам
бити
у
памет
склопити
цео
реченица
који
јесам
мислити
да
она
се
обратити
,
али
сад
заборавити
све
,
па
се
стати
нервозно
окретати
око
себе
.
председник
прекинути
ћутање
:
—
Па
ето
,
господин
,
ја
почети
да
се
погађати
са
учитељица
за
квартирину
.
она
јесам
погодити
соб
код
овај
Јанка
за
четири
динар
месечно
,
а
ја
она
давати
још
по
два
динар
,
те
свега
шест
.
—
молити
ви
,
прекинути
он
учитељитца
,
моћи
јесам
ја
моћи
бити
наћи
стан
и
џабе
,
па
зар
онда
и
ви
да
ја
не
платити
ништа
?
ја
имати
по
закон
права
на
добро
озидати
два
соб
,
кујна
,
подрум
и
дан
орање
земља
...
ви
ја
тај
набавити
,
па
ја
ви
не
тражити
ни
пар
.
—
тако
јесам
,
тако
јесам
,
убрзати
обрадован
учитељ
,
што
он
се
да
тај
прилика
да
она
ма
шта
рећи
.
—
ама
чекати
,
господин
,
стати
кмет
извијати
слатко
и
речито
.
грехота
јесам
да
она
глобити
наш
село
,
кад
ја
и
’
наки
јесам
тражити
два
учитељ
.
како
ми
јесам
до
сад
моћи
један
отаљавати
!
...
е
али
ревизор
летос
договорити
се
са
пређашњи
одбор
—
а
ја
јесам
,
знати
од
скори
изабран
—
па
тако
...
—
сиротиња
јесам
,
господин
...
немати
се
од
куд
.
Дација
јесам
велик
,
подавити
ми
,
продужити
један
одборник
.
Чудим
се
како
хтети
и
толико
спечалити
.
Отпоче
се
права
вашарски
погађање
,
најпре
молба
и
леп
,
па
кад
тај
не
помоћи
,
одбор
ударити
у
претња
.
—
неки
ти
плаћати
,
брата
,
ко
ти
јесам
тражити
и
поставити
,
а
ја
нити
јесам
ти
тражити
нити
ми
требати
,
узвикнути
један
одборник
.
тада
учитељица
,
који
јесам
доћи
пре
три
дан
и
упознати
се
са
главним
околност
,
саопштити
Гојко
да
ни
он
немати
стан
,
него
хтети
морати
становати
у
један
собичак
,
што
јесам
подигнути
у
двориште
школски
.
.
Пређашњи
јесам
учитељ
,
рећи
он
она
,
примати
накнада
у
десет
динар
месечно
за
стан
и
башта
.
Гојко
отићи
те
разгледати
сав
нов
стан
,
па
се
вратити
са
одлучан
захтев
:
да
се
он
одредити
накнада
у
десет
,
а
учитељица
двадесет
динар
месечно
.
настати
прав
лом
.
клетва
,
претња
,
па
богме
по
мало
и
псовка
,
онако
кроз
зуб
,
сав
се
тај
просути
пред
овај
двоје
јадник
,
који
доћи
да
заложити
сав
свој
снага
за
добра
и
напредак
орловачке
омладина
.
али
сав
имати
крај
,
па
и
овај
погодба
.
Наредише
да
учитељица
примати
дванаест
динар
месечно
а
учитељ
четрдесет
динар
одсек
на
година
.
Заведоше
решење
у
протокол
,
договорити
се
да
се
сутра
извршити
упис
нов
ученик
у
први
разред
,
па
се
одборник
разићи
.
Баш
тада
ући
у
двориште
кола
са
учитељев
ствар
.
Учитељица
застати
у
недоумица
:
ваљало
јесам
прозборити
још
који
реч
са
нов
друга
,
али
се
он
сувише
ревносно
занети
око
свој
ствар
,
те
и
она
отићи
.
Чича
Стојан
,
школски
послужитељ
,
скидати
ствар
с
кола
,
објашњавати
нешто
учитељ
:
моћи
ти
она
,
братити
,
низ
длака
:
они
хтети
ти
ом
’
зуб
.
него
тај
она
први
показати
зуб
.
јесам
с
’
вид'о
наш
учитељка
како
јесам
жустар
!
...
тако
јесам
тај
,
братити
мој
!
...
зуб
тај
лола
!
А
гле
,
немати
душек
!
Ништа
,
наћи
хтети
чича
Стојан
сенца
...
мирисати
ка
душа
да
заспати
к'о
јање
.
Јес
’
братић
!
...
ИИ
.
»
А
како
јесам
он
ја
замишљати
!
«
говорити
учитељица
у
себе
,
враћати
се
свој
стан
.
Разочарана
јесам
у
сав
свој
претпоставка
и
нада
,
који
јесам
сновати
још
у
школски
клупа
.
Божа
мој
,
како
јесам
се
тај
све
сјајно
замишљати
!
...
знати
већ
шта
моћи
мислити
здраво
и
весело
шеснаестогодишњи
девојче
.
и
село
она
јесам
у
тај
сан
изгледати
друкчије
,
светао
,
и
људи
јесам
бити
мек
,
добар
,
послушан
...
сав
се
тај
пред
она
угибати
,
сав
јесам
сматрати
за
велик
срећа
на
који
се
она
осмехнути
,
сав
се
тај
радовати
,
што
она
јесам
она
усрећити
свој
долазак
...
А
онај
,
гле
:
у
мало
јесам
не
одјурити
.
»
јесам
ти
,
вео
,
ни
звати
«
...
»
Па
он
бар
да
јесам
друкчији
!
«
...
да
јесам
онакав
,
како
јесам
она
замишљати
свој
нежењен
колега
,
не
бити
она
тешко
падати
остати
незгода
.
тај
она
јесам
одрасти
у
сиротиња
:
отац
она
у
један
оближњи
село
шпекулисати
,
продаја
сељанин
со
и
опанак
,
куповати
од
она
кожа
јагњећи
,
вуна
,
воће
и
сав
друго
што
имати
доста
муштерија
у
варош
а
не
захтевати
велик
капитал
.
тако
се
с
мука
школовати
у
Београд
,
па
сад
доћи
овде
,
да
не
бити
отац
на
терет
,
а
богме
и
да
потражити
свој
срећа
...
толики
учитељица
удати
,
управо
све
у
цео
срез
,
сав
јесам
са
учитељ
.
па
како
лепо
живити
!
и
она
јесам
,
ето
,
мислити
да
хтети
и
она
тај
судбина
стигнути
одмах
први
година
,
али
видити
се
јесам
судити
.
Буд
јесам
такав
,
па
још
привремен
!
...
али
не
марити
;
видити
се
да
хтети
бити
мек
од
восак
:
она
хтети
моћи
поступати
по
свој
воља
;
он
она
бар
хтети
бити
на
сметња
.
—
Честитам
,
госпођица
,
нов
друство
,
викнути
неко
иза
њен
леђа
.
А
,
жесток
посао
!
Младић
и
по
!
она
се
осврнути
и
спазити
ћата
где
она
се
примицати
.
бити
она
врло
непријатан
:
она
јесам
већ
опазити
неки
његов
значајан
поглед
и
хтети
јесам
одмах
удаљити
он
сасвим
од
себе
,
али
се
сетити
очев
савет
:
да
јесам
ћата
велик
сила
у
општина
и
да
требати
увек
са
он
лепо
поступати
.
она
јесам
сад
разумети
о
који
ћата
говорити
,
али
одмах
помислити
:
хтети
ли
бити
и
незгодно
и
опасно
,
да
он
пустити
на
така
близина
к
себе
,
а
још
више
она
пасти
тешко
,
него
се
овај
простак
подсмевати
њен
други
,
те
он
одговорити
доста
опор
:
—
не
знати
шта
ви
говорити
.
—
ехе
...
па
онај
крив
.
Ваш
нов
учитељ
...
—
не
моћи
сав
људи
бити
фин
и
углађен
:
неки
јесам
бог
дати
намет
,
а
неко
,
место
памет
,
зализан
глава
...
рећи
она
иронично
,
не
прикривати
свој
мисао
,
па
убрзати
корак
тај
ћата
почети
изостајати
.
»
ако
ја
се
још
и
овај
наврсти
на
глава
,
имати
мука
.
ту
ја
ники
не
помоћи
:
одмах
хтети
појурити
у
министарство
тужба
,
достава
...
Хај-хај
да
горак
хлеб
!
...
али
опет
ваљда
хтети
бог
помоћ
.
јесам
ја
ни
први
ни
последњи
на
овај
пут
...
али
он
...
ух
,
сав
бити
друго
лако
,
само
да
јесам
он
друкчији
.
«
тако
мислити
стигнути
у
сав
стан
.
Беше
тај
прост
сеоски
кућа
са
један
велик
соб
и
»
кућа
"
,
а
према
велик
соба
бити
преградити
један
мања
,
који
јесам
укућанин
звати
оџаклија
,
и
ако
у
она
не
бити
оџак
.
овај
оџаклија
заузети
јесам
Љубица
и
већ
уредити
у
она
сав
скроман
намештај
:
ногари
са
нов
сеоски
постеља
—
шареница
и
губер
;
сто
,
један
плетен
столица
,
ковчег
са
рубина
,
на
прозор
бео
платнен
завеса
;
на
дувар
обешен
цео
гардероба
и
покрити
чист
застирач
.
Чим
ући
у
соб
,
девојка
се
скинути
,
па
обући
један
шарен
сеоски
сукња
,
на
леђа
метнути
јелек
,
па
изићи
да
справити
себе
што
за
вече
.
...
А
Гојко
посматрати
како
се
чича
Стојан
превијати
око
његов
постеља
,
како
јесам
лепо
разредити
меко
миришљав
сена
,
прострети
преко
он
поњава
,
па
сад
тапкати
рука
озго
и
гледати
хтети
ли
се
наћи
какав
трн
или
дебео
стабљика
,
да
не
жуљити
ноћу
господин
.
Радећи
тај
,
чича
једнако
објашњавати
сав
покрет
,
а
по
неки
пут
бацити
оштар
»
примедба
«
на
данашњи
догађај
.
—
е
,
тај
јесам
се
ту
згунторила
...
хтети
тако
,
братити
,
да
ја
ноћас
жуљити
господин
.
јок
.
уморан
човек
,
путовати
цео
дан
,
па
требати
лепо
да
се
одморити
.
тако
јесам
тај
,
братити
мој
!
...
Четири
банак
за
цео
година
!
и
тај
јесам
људи
,
лолчине
један
.
знати
да
хтети
од
народ
покупити
сав
дванаест
,
као
за
господин
Драгољуб
...
е
,
трнић
,
хтети
тако
.
па
шта
хтети
кад
ти
ноћас
,
братити
,
боцнути
тако
мој
господин
...
Чек-чек
,
наћи
хтети
ти
ја
.
хе
мој
братити
,
ако
чича
Стојан
не
видити
добро
,
моћи
онај
рука
да
ти
напипати
...
хе
,
али
она
он
јесам
дати
ни
опепелити
:
зубат
бити
,
па
одмах
за
очи
.
»
Шта
ви
ту
,
велим
она
он
,
мучити
овај
јадан
старац
.
како
хтети
,
казати
,
да
живити
човек
са
дванаест
динар
месечно
,
побојати
се
бог
!
«
те
тај
они
,
братити
мој
,
лепо
ја
попети
на
четири
рубља
.
сад
кад
бити
ти
умести
,
моћи
бити
се
још
по
рубља
искамчити
...
А
ви'ш
овај
се
даска
извитоперити
,
па
се
клацкати
.
не
марити
,
наћи
хтети
чича
иверчица
,
па
хтети
подметнути
;
тако
јесам
тај
,
братити
мој
!
...
—
Можеш
ли
спремити
што
за
вече
?
прекинути
он
учитељ
дуг
монолог
.
—
за
вече
?
како
не
,
што
год
хтети
,
братити
!
...
само
не
знати
шта
бити
.
—
ја
имати
хлеб
,
донети
јесам
са
ствар
,
а
ти
набавити
који
јаје
,
па
хтети
вечерати
.
—
хм
,
до
сад
јесам
куповати
од
Смиљка
,
по
седам
за
грош
.
Даће
ваљад
’
и
сад
тако
...
—
Ева
тај
грош
,
па
купити
и
спрема
.
Чича
изићи
весео
,
а
Гојко
се
спустити
и
легати
на
свој
нов
постеља
...
»
и
овде
оно
исто
!
исти
запрега
,
исти
посао
,
па
исти
и
људи
...
и
овде
смањивати
додатак
,
чим
опазити
да
јесам
човек
мек
.
али
ето
и
она
зло
проћи
,
а
јесам
баш
тако
мек
,
умести
добро
да
говорити
.
бадава
,
морати
тако
да
ићи
,
кад
јесам
бацити
на
милост
овај
безјак
!
...
Срећа
тај
држава
давати
плата
;
онако
бити
се
липсати
од
глад
...
«
»
Још
ништа
не
видети
,
ни
какав
јесам
учионица
,
ни
колико
имати
ђак
...
да
ли
јесам
спремити
све
што
требати
за
отварање
први
разред
?
...
како
ли
хтети
она
...
ах
,
шта
ја
све
око
она
,
кад
она
и
не
мислити
на
ја
;
тај
јесам
баш
добро
видети
...
како
ја
јесам
гледати
...
као
да
јесам
...
како
хтети
рећи
...
ћорав
или
сакат
.
Мор
,
знати
ја
:
да
ја
јесам
само
привремен
,
да
ви'ш
како
бити
облетати
.
А
овако
,
баш
ја
јесам
тешко
.
ето
,
свршити
јесам
више
од
она
:
она
из
основни
школа
права
у
инштитут
,
па
за
шест
година
готов
,
а
ја
—
четири
гимназија
,
цео
учитељски
школа
,
и
само
још
да
ја
бити
издржати
учитељски
испит
,
па
дивота
!
ал
’
ето
!
...
ал
’
опет
,
зар
не
бити
баш
она
моћи
навикнути
на
ја
!
навика
јесам
велик
чињеница
,
тако
учити
у
психологија
.
па
за
први
време
ја
не
бити
што
друго
ни
очекивати
...
«
»
А
после
,
Божа
мој
,
кад
бити
се
залегнути
љубав
,
она
права
љубав
,
што
јесам
песник
певати
,
што
сав
свет
о
она
говорити
...
па
ја
и
она
—
муж
и
жена
!
...
разумети
се
већ
:
ја
јесам
постати
сталан
,
положити
практичан
испит
,
па
гледати
ко
јесам
срећан
од
ја
!
хе
,
али
...
«
и
мисао
његов
отићи
далеко
,
веома
»
далеко
«
...
он
почети
да
се
смешити
,
очи
он
се
засветлити
радостан
сјај
,
рука
се
расклапати
и
склапати
,
као
да
привлачити
ко
,
горњи
усна
се
,
заједно
с
брк
,
нервозно
трзати
.
он
бити
сав
,
са
цео
свој
душа
,
у
други
,
леп
свет
,
у
сјајан
положај
,
који
потпуно
одговарати
његов
тајни
жеља
и
помисао
...
дуго
јесам
време
проћи
тако
.
смркнути
се
одавно
.
врата
шкрипнути
.
Гојко
скочити
.
—
ехе
,
братити
мој
,
казати
ја
она
:
дати
ти
ја
,
Смиљка
!
јок
,
велим
она
.
Мор
дати
ја
,
луд
жена
,
па
макар
се
сав
ноћ
вући
по
кућа
.
не
дати
ти
,
казати
она
,
па
да
јесам
још
толики
...
и
држати
бре
,
и
повући
и
потегнути
,
док
једва
дати
још
један
.
тако
добити
осам
за
грош
!
...
ИИИ
.
Учитељица
се
журно
приближавати
школа
.
Учинило
она
се
да
се
одоцнити
,
и
ако
тек
бити
сунце
огрејати
.
данас
јесам
ићи
са
чист
и
ведар
душа
,
са
онај
исти
сјајан
идеалан
мисао
,
који
се
највише
бавити
у
школа
.
срце
она
бити
препун
милина
и
неки
јак
младачки
жудња
за
рад
...
бујан
младост
врити
,
живот
,
пун
сила
и
одушевљење
,
кипити
и
тражити
где
да
излити
свој
сувишан
снага
.
отуд
толики
воља
за
рад
.
нестати
јучерањи
себичан
мисао
;
душа
оживити
нов
живот
,
као
и
овај
сунце
,
што
огрејати
благ
подмлађен
светлост
.
ко
се
не
сећати
с
какав
јесам
осећање
ићи
први
пут
на
свој
нов
дужност
!
;
...
колико
јесам
ту
помешати
милина
са
неки
полусмешном
збиља
и
важност
.
Друкчије
и
не
бивати
:
права
из
школски
клупа
,
испод
родитељски
и
школски
туторство
,
одједном
постајати
господин
,
који
имати
под
свој
туторство
многи
млад
дух
.
груда
се
надимати
од
жудња
,
срце
куцати
јак
и
весео
,
а
ти
у
себе
узвикивати
:
камо
рад
?
дати
да
се
радити
!
...
Улазећи
у
школски
двориште
,
Љубица
опазити
како
се
Гојко
нешто
устумарати
пред
свој
кућица
.
она
помислити
да
се
тај
и
он
журити
за
посао
.
Међутим
Гојко
јесам
до
сад
спокојно
шетати
по
трава
,
и
тек
кад
јесам
она
спазити
,
почети
јесам
немирно
тумарати
,
као
да
јесам
у
неки
посао
.
она
он
прићи
слободно
,
као
да
јесам
стар
познаник
и
смешити
се
поздравити
он
:
—
Добра
јутро
!
како
у
нов
стан
?
—
Добра
јутро
желити
.
Тхе
...
кад
јесам
боље
...
—
Вида
се
да
ја
јесам
за
село
:
требати
,
са
она
бити
друкчији
.
Гојко
се
усудити
да
јесам
погледати
,
али
се
одмах
тргнути
и
обор
очи
,
јер
осетити
на
себе
њен
ватрен
поглед
.
—
Видећете
,
наставити
она
,
у
школа
немати
ништа
:
у
први
разред
ни
табла
,
ни
рачунаљка
,
ни
сто
,
просто
ништа
.
—
код
ја
ни
мапа
,
ни
метарски
мера
,
ни
слика
...
али
ја
јесам
најгоре
за
мапа
:
не
знати
како
хтети
без
она
.
—
цртати
на
табла
.
—
То
већ
и
онако
морати
...
поједини
округ
,
али
опет
не
ићи
тај
тако
...
без
цео
мапа
.
—
ја
хтети
замислити
да
јесам
међу
дивљак
,
па
хтети
се
домишљати
од
сваки
рука
,
рећи
она
и
заценути
се
од
смех
.
Гојко
обузети
пријатан
топлина
:
мило
он
што
она
сам
везивати
свој
судбина
за
његов
,
па
и
он
развући
уста
у
широк
весео
смех
.
погледати
јесам
и
бити
он
веома
по
воља
њен
весело
,
насмејати
лице
.
»
о
,
па
ја
хтети
овде
лепо
и
весело
,
живети
«
помислити
он
,
али
не
смети
исказати
свој
мисао
гласно
.
—
јесам
ли
одавно
учитељ
?
запитати
она
и
погледати
он
некако
ђаволаст
жмиркати
.
он
смотрити
тај
поглед
па
се
још
више
збунити
,
али
ипак
одговорити
:
—
три
година
,
овај
јесам
сад
четврти
.
—
јесам
ваљад
’
испит
положити
,
тај
јесам
још
привремен
?
Гојко
поцрвенити
и
најволети
бити
да
моћи
тај
час
у
земља
пропаст
.
сад
он
бити
тегобан
тај
положај
,
због
ко
јесам
и
иначе
трпети
доста
.
—
јесам
...
болест
ја
смести
.
до
година
хтети
имати
права
да
се
јавити
на
практичан
испит
.
—
где
ви
јесам
чича
Стојан
?
обрнути
она
разговор
,
видети
да
он
тај
падати
тешко
.
како
ви
се
чинити
?
—
Смешан
чича
.
не
знати
само
да
ли
хтети
моћи
радити
.
—
Ширет
велик
,
одговорити
он
и
предахнути
,
као
да
свалити
с
плећа
велик
терет
.
отићи
да
купити
што
за
ручак
...
после
хтети
моћи
,
кад
почети
рад
.
—
јесам
ли
гледати
учионица
?
Колицна
јесам
мој
,
а
кмет
спремити
педесет
ђак
.
Неће
моћ
сав
стати
.
—
Стаће
...
моћи
и
више
,
одговорити
он
и
насмејати
се
.
—
знати
,
али
тај
не
ваљати
;
не
одговарати
захтев
хигијена
ни
наука
...
—
Ха-ха-ха
...
насмејати
се
Гојко
гласно
.
у
Орловици
,
а
и
по
осталим
село
,
још
немати
ни
појам
о
хигијена
.
требати
власт
да
она
научити
...
без
сила
не
ићи
...
Уђоше
у
школа
,
прво
у
Гојков
учионица
.
соб
бити
простран
,
али
рђаво
окренути
,
те
не
допирати
унутра
довољно
светлост
.
скамија
стар
,
радити
још
пре
двадесет
пет
година
;
сваки
се
искривити
,
раскламитала
...
Љубица
сести
на
предњи
клупа
и
одмах
се
разлегати
шкрипање
,
пуцкање
сув
даска
.
—
охо
,
имати
добар
музика
на
предавање
,
рећи
она
и
дигнути
се
са
клупа
.
ух
,
мрачно
,
незгодно
!
...
у
таки
соба
не
мити
ја
се
никакав
рад
.
—
Ваша
јесам
много
светао
и
весео
.
—
јесте
;
хајдемо
сад
тамо
.
Изиђоше
обојити
и
проћи
кроз
велик
простран
ходник
,
ући
у
мања
,
светло
,
лепо
окречен
собица
.
Љубица
ићи
напред
поскакивати
,
а
кад
отворити
врата
од
свој
учионица
насмејати
се
весело
и
стати
певуцкати
неки
песмица
.
пред
школа
се
зачути
разговор
;
поред
прозор
промакнути
по
неки
стар
ђак
.
људи
почети
долазити
.
после
пол
час
заседа
цео
школски
одбор
у
школа
и
почети
да
уписивати
нов
ђак
.
у
ходник
и
двориште
пун
људи
и
жена
и
свако
држати
за
рука
по
један
малишан
.
председник
први
упис
свој
син
и
један
синовац
,
један
одборник
упис
свој
дете
и
затим
чича
Стојан
стати
да
позивати
један
по
један
родитељ
унутра
.
Уђе
један
сед
старац
,
погрбљен
,
безуб
,
замагљен
очи
,
увести
један
вижљаст
заплашен
дечко
,
који
зверати
по
соба
као
дивљак
.
—
Помаже
ви
бог
!
поздрав
се
старац
,
скинути
капа
и
наслонити
се
оба
рука
на
дугачак
штап
,
који
он
допирати
до
сам
брада
.
Шта
јесам
тај
,
кмет
Ћира
,
и
ви
људи
!
Прошлог
љето
пустити
ја
овај
дете
да
ја
надгледати
овако
стар
и
да
ја
што
послушати
,
а
сад
он
опет
тражити
.
не
грешити
се
,
људи
!
—
таки
јесам
закон
,
чича
Вуксан
,
одговорити
он
председник
,
тако
морати
да
бити
.
до
сад
се
уписивати
сваки
година
само
по
десетина
нов
ђак
,
па
се
јесам
ни
узимати
деца
из
инокосан
кућа
,
а
сад
ми
требати
нов
педесет
.
ево
учитељица
,
видити
,
па
она
тражити
ђак
...
—
носити
ти
,
Вуксан
,
за
тај
пешкеш
твој
синовац
,
стар
кмет
,
рећи
један
одборник
.
он
јесам
тај
запети
да
просветити
наш
село
,
те
ми
натоварити
на
врат
два
учитељ
.
старац
се
узврпољити
,
уздахнути
дубоко
,
као
да
он
откидати
парче
жив
тело
,
па
кроз
плач
прошушка
:
—
овај
ја
јесам
унук
једина
потпора
;
тај
јесам
ја
и
очи
и
рука
,
па
да
ја
он
узети
.
—
Дета
нек
остати
,
а
тај
чича
ићи
кућа
,
рећи
кмет
и
махнути
рука
на
Стојан
.
Гојко
непрестано
превртати
уписница
,
разгледати
потпис
разних
ревизор
и
кад
наићи
на
по
неки
слаб
оцена
,
намрштити
се
и
превући
рука
преко
дуг
чела
,
као
да
одгонити
какав
напаст
од
себе
.
кад
кмет
свршити
преговори
с
родитељ
дечји
,
он
записати
у
уписница
име
и
презиме
детињи
и
други
што
требати
,
па
опет
стати
да
превртати
.
А
Љубица
се
наслонити
на
прозор
па
посматрати
деца
,
који
хтети
бити
предмет
њен
рад
и
старање
.
свако
се
приљубити
уз
отац
или
мајка
,
па
ни
мрднути
даље
,
као
да
се
плашити
какав
велик
напасти
.
тек
по
неки
слободан
одвојити
се
уз
стар
ђак
и
слушати
шта
они
говорити
о
нов
учитељ
.
Љубица
прићи
к
сто
и
нагнути
се
Гојко
:
—
ја
изићи
мало
међу
деца
,
а
ви
гледати
ту
:
ако
наићи
какав
кретенаст
,
моћи
он
уписивати
,
шапнути
он
она
.
—
ето
...
видити
како
тај
ићи
,
одговорити
она
он
,
гледати
јесам
права
у
очи
,
јер
она
разгледати
уписница
.
Гледаћемо
...
она
изићи
у
двориште
.
Пролазећи
кроз
ходник
,
смишљати
јесам
како
хтети
да
викнути
деца
,
да
она
окупити
око
себе
,
али
чим
стати
у
двориште
,
опколити
јесам
жена
са
деца
.
она
поцрвенити
и
збунити
се
,
а
жена
почети
запевати
:
стати
богорадити
да
она
исписати
дете
,
јер
јесам
инокосан
,
па
она
немати
ко
помагати
у
рад
.
неки
се
заклињати
да
она
јесам
тај
дете
једина
мушки
глава
и
свечар
у
кућа
...
»
Шта
јесам
тај
...
шта
хтети
овај
жена
?
...
да
ли
ја
тај
добро
чути
!
па
овде
готово
сав
доводити
деца
под
морање
.
јесам
ли
тај
тај
српски
жудња
за
просвета
,
за
»
други
очи
«
,
о
шта
се
тако
лепо
говорити
у
народни
пословица
?
...
јадница
!
«
...
Беше
она
жао
овај
глуп
ширет
—
жена
,
јер
она
не
познавати
њихов
стање
ни
намера
.
она
она
одговорити
пријатељски
:
—
Ваши
људи
тамо
уписивати
...
они
ви
знати
најбоље
,
па
она
и
молити
.
она
ступити
међу
гомилица
ђак
,
који
оставити
игра
и
окупити
се
око
она
.
хтети
се
понашати
са
она
другарски
,
пријатељски
,
али
осетити
да
она
њен
урођен
грубост
хтети
тај
допустити
.
толико
се
кидати
због
тај
свој
зао
особина
,
који
она
сметати
и
као
девојка
,
а
већ
у
толико
више
као
васпитачица
.
Паштила
се
да
се
навикнути
на
леп
опхођење
,
на
милостива
,
пријатан
реч
,
али
при
најмањој
неповољност
,
она
ипак
планути
и
испољити
јасно
свој
простачки
грубост
.
—
играти
се
,
деца
!
...
Шта
јесам
се
тај
играти
?
—
Крпигуза
,
одговорити
један
смео
дечак
.
—
зар
не
знати
лончић
?
—
То
јесам
за
онај
из
први
разред
,
а
ја
’
вако
...
крпигуза
,
јарац
,
вино
и
тако
...
—
јесам
ли
ви
учити
пређашњи
господин
који
игра
?
—
јок
,
он
само
у
школа
...
—
Што
лагати
,
бре
,
прекинути
овај
други
малишан
:
зар
јесам
са
он
сиграли
мета
на
Вилин
Коса
,
кад
јесам
оно
ићи
?
—
То
јесам
’
наки
...
кад
ми
јесам
водити
у
поље
,
а
јесам
ми
нарочито
учити
.
.
Љубица
јесам
мислити
да
почети
са
она
који
игра
,
да
заметнути
шал
и
смех
,
желети
јесам
да
се
упознати
са
тај
дечица
,
да
се
зближити
са
она
.
знати
јесам
начин
који
се
тај
најбоље
постигнути
и
ићи
међу
деца
мислити
јесам
одмах
почети
игра
,
али
ето
,
нешто
она
охладити
намера
;
она
сам
не
знати
од
куд
тај
доћи
:
тек
одједном
јесам
подузети
хладовина
и
учинити
она
се
да
немати
смисао
сад
тај
почињати
.
Рећи
хтети
она
се
да
хтети
нарочито
да
се
показати
пред
људи
.
неки
,
имати
време
и
за
тај
,
кад
она
остати
сам
са
свој
малишан
.
али
ипак
морати
себе
признати
,
да
јесам
највише
охладити
одговор
онај
дечко
,
који
рећи
да
јесам
лончић
за
мали
деца
,
а
не
за
онолики
ђак
.
она
се
опет
вратити
жена
,
где
бити
гомилица
новоуписаних
малишан
.
одједном
јесам
обузети
милина
гледати
овај
нејак
деца
,
који
се
поверавати
њен
брига
;
она
бити
она
све
одједном
изгрлити
и
ижљубити
,
тако
она
постати
близак
и
драг
овај
мали
дивљачић
.
она
помиловати
по
глава
неки
слободан
ђачић
;
један
се
измакнути
испод
њен
рука
и
стати
се
плашљиво
прибијати
уз
мати
.
она
се
намрштити
и
грубо
проговорити
:
Што
бежати
?
хтети
ти
појести
.
—
Дивљачно
јесам
,
госпођа
,
много
,
стати
он
правдати
његов
мати
.
јесам
ни
излазити
међу
људи
.
таман
рећи
:
да
ја
бити
од
помоћ
,
а
оно
...
Љубица
се
окренути
и
разгледати
по
двориште
ући
у
школа
.
»
сав
један
исто
«
,
помислити
она
пролазити
поред
сто
,
за
који
се
вршити
упис
и
слушати
преклињање
један
млад
човек
и
молба
да
он
се
дете
не
узимати
у
школа
,
јер
тај
он
јесам
стар
,
па
јесам
таман
стигнути
за
послуга
.
»
куд
год
се
окренути
,
свуд
се
школа
сматрати
као
некакав
робија
или
војачина
.
и
ту
се
ти
надавати
повољан
успех
у
рад
!
«
мислити
она
,
стојећи
пред
прљав
испрскалом
школски
табла
,
који
јесам
некад
бити
сав
црн
,
али
јесам
јесам
деца
,
мокар
крпа
,
у
ток
дуг
година
,
тако
изрибати
,
да
се
црнило
виђати
само
по
крај
.
»
Међутим
имати
доста
место
где
сам
сељанин
молити
за
нов
одељење
и
сам
радо
доводити
деца
у
школа
,
тај
јесам
слушати
.
па
што
јесам
овде
овако
?
«
Приђе
она
Гојко
,
па
прво
лизнути
прст
језик
и
превући
он
преко
табла
,
потом
се
насмешити
и
гледати
опет
у
табла
,
запитати
јесам
:
—
како
ви
се
допадати
нов
ђак
?
—
Дивљака
.
као
да
јесам
до
сад
видети
човек
.
али
шта
јесам
овај
тај
ники
не
доводити
деца
од
свој
воља
?
—
Научени
јесам
.
до
сад
јесам
учитељ
уписивати
само
по
десетина
нов
,
тек
да
имати
и
први
разред
...
па
се
свет
научити
тако
...
до
година
хтети
бити
лакше
;
а
сад
уписивати
и
онај
деца
,
који
јесам
пре
два
година
требати
бити
уписан
.
кмет
зовнути
Гојко
,
а
она
продужити
гледати
на
прозор
.
Чича
Стојан
нешто
тумарати
по
двориште
,
викати
узгред
на
несташан
деца
,
који
он
пореметити
досадањи
мир
и
усамљеност
.
—
Шта
ли
јесам
сањати
ноћас
,
братити
?
рећи
узгред
један
малишан
.
ако
јесам
сањати
да
тај
бува
пецати
,
бити
батинати
.
тако
јесам
тај
,
братити
мој
!
...
упис
се
већ
завршивати
.
деца
се
наређивати
да
сутра
доћи
сав
у
школа
.
Гојко
и
Љубица
се
договорити
да
после
подне
прегледати
са
кмет
учионица
и
да
саставити
списак
свити
потребан
ствар
,
који
се
морати
одмах
набавити
.
Ив
.
—
прво
хтети
код
госпођица
,
рећи
ћата
Богосав
,
који
јесам
доћи
с
кмет
да
он
помоћи
саставити
списак
,
како
он
рећи
,
а
у
сам
ствар
:
да
мало
напари
очи
на
леп
учитељица
.
—
код
она
јесам
нов
школа
,
па
требати
прегледати
и
записати
сав
што
јесам
потребно
да
се
набавити
.
Гојко
ићи
напред
,
намрштити
и
узнемирити
;
обузети
он
некакав
нерасположење
,
чим
јесам
угледати
Богосава
.
Чуди
он
се
:
шта
хтети
он
овде
,
кад
се
он
школски
ствар
ни
мало
не
тицати
,
а
знати
да
школски
одбор
имати
деловођа
—
он
,
Гојко
.
он
он
чак
сматрати
за
толико
прост
и
неотесан
,
да
и
не
гледати
у
он
какав
конкурент
пред
Љубица
,
али
тек
он
јесам
криво
кад
год
он
видити
,
а
нарочито
кад
стати
да
се
увијати
око
учитељица
.
—
Зашто
јесам
израдити
сто
и
табла
,
кад
јесам
радити
скамија
?
запитати
Љубица
кмет
.
—
Израђено
јесам
тај
све
,
сутра
хтети
се
донети
.
јесам
моћи
све
од
једном
да
дигнути
,
рећи
кмет
.
—
прирез
јесам
бити
покупљен
,
допунити
он
Богосав
.
знати
,
мука
јесам
са
тај
прирез
:
свет
немати
а
овамо
требати
.
тако
хтети
бити
и
с
ваш
квартирином
.
—
богме
ја
хтети
да
ја
се
тачно
квартирина
издавати
,
а
ви
набављати
од
куд
знати
,
рећи
Љубица
одсечно
и
мало
поцрвенити
од
љутња
.
—
здравље
,
Божа
!
лако
хтети
,
лако
хтети
за
тај
,
рећи
кмет
,
гледати
окречен
дувар
.
—
прво
записати
рачунаљка
;
без
она
не
моћи
ништа
радити
,
а
требати
ја
кроз
месец
дан
.
—
Рачунаља
...
а
шта
он
јесам
тај
?
питати
јесам
кмет
,
као
бајаги
зачуђен
.
Љубица
он
објаснити
;
рећи
и
колико
хтети
коштати
.
—
бог
с
ти
,
госпођа
,
што
хтети
ми
тај
!
Кажи
ти
ђак
нек
ти
донети
по
торбица
орај
(
сад
се
баш
крљуштају
и
много
јесам
лепити
за
јела
)
,
па
рачунати
са
она
колико
год
хтети
.
—
господин
Драгољуб
јесам
,
уплести
се
Богосав
,
сек'о
прутић
,
па
она
пуно
наређати
по
астал
...
неки
он
се
ломити
,
а
неки
остајати
цео
.
са
она
јесам
он
једнако
рачунати
.
—
Мор
,
знати
ли
онај
ономлањски
,
Светислава
.
узити
од
ја
велик
кромпир
(
а
бити
ја
родити
и
раскрупњати
се
за
прича
)
па
наређати
на
штап
ко
врабац
...
дати
јесам
он
пун
џак
...
Мор
довити
се
човек
у
нужда
,
још
како
!
—
ја
јесам
невоља
да
се
тако
довијати
,
одсећи
се
Љубица
.
од
ја
хтети
на
испит
да
се
захтевати
сто
чудо
,
а
ја
од
ви
захтевати
сав
школски
потреба
.
—
сиротиња
јесам
,
госпођа
,
стати
кмет
увијати
полуиронично
,
смејати
се
у
себе
и
чудити
се
смелост
овај
девојче
.
’
натема
јесам
...
помислити
он
,
а
ви'ш
овај
не
умести
ни
да
обелити
!
«
не
моћи
народ
да
издржати
оволики
терет
...
—
А
ви
затворити
школа
.
јавити
министар
да
не
моћи
издржавати
школски
прирез
,
па
нек
ви
затворити
обадва
школа
.
—
е
,
мој
госпођа
,
ко
бити
онда
смести
жив
изићи
капетан
пред
очи
!
тако
редом
разгледати
сав
шта
бити
као
требати
набавити
за
први
разред
,
па
прећи
код
Гојко
.
за
његов
мапа
опет
бити
доста
говор
,
и
ако
кмет
признати
,
да
он
јесам
»
левизор
«
због
мапа
начинити
»
премедбу
«
и
да
он
јесам
капетан
строго
наредити
да
још
летос
мапа
набавити
.
ипак
он
покушавати
не
бити
ли
се
тај
моћи
и
овај
година
проћи
без
мапа
.
Највише
он
јесам
у
тај
уверење
држати
овај
околност
:
—
како
јесам
господин
Драгољуб
цео
година
радио
без
мапа
,
па
опет
добити
петица
!
и
за
децималан
мера
он
наћи
згодан
одговор
:
—
Мор
,
шта
хтети
ти
онолики
цимента
?
гледати
у
брезовичкој
школа
вамилијаз
сав
са
она
за'ита
вод
са
извор
,
па
испуштати
један
по
један
у
извор
и
тамо
пропасти
.
А
у
онај
велик
учитељка
купити
павлака
од
коза
.
-Јок
,
тај
ја
хтети
!
...
—
слика
,
велим
,
а
какав
тај
?
—
Курјак
,
лисица
...
хо
,
мој
брата
,
да
ти
донети
какав
хтети
кожа
,
па
к'о
жив
звере
!
...
Шта
хтети
ти
контраве
!
...
наставити
кмет
и
засмејати
се
слатко
.
—
тај
јесам
код
ми
школа
од
јуче
,
допунити
он
ћата
;
,
знати
ја
шта
школа
требати
а
шта
јесам
сувишно
.
знати
,
обрнути
се
он
учитељица
и
заустити
нешто
да
казати
,
ал
’
она
планути
и
прекинути
он
:
—
молити
ви
,
шта
хтети
ви
овде
,
ко
јесам
ви
?
...
Зашто
се
плетати
у
онај
што
не
разумети
и
што
јесам
ваш
посати
!
...
—
ја
,
знати
...
списак
потребан
ства
...
ствар
да
саставити
,
замуцати
изненађен
и
застиђен
кицош
.
Беше
поцрвенети
од
срамота
,
па
не
знати
куд
хтети
очи
.
Гојко
превалити
свој
велик
сањив
очи
,
па
не
моћи
да
се
начудити
,
а
Љубица
оштро
одговорити
:
—
Школски
одбор
имати
свој
деловођа
,
а
ви
у
школа
немати
никакав
посао
.
—
молити
опростити
...
ја
,
знати
,
’
наки
...
стати
муцати
пренеражен
ћата
.
јадан
његов
рањен
срце
!
...
на
први
љубаван
корак
морати
наићи
на
овако
унижење
...
кмет
и
ћата
отићи
,
чудити
се
белај
што
она
снаћи
,
а
учитељ
остати
још
у
школа
.
Чича
Стојан
,
чим
учитељица
изићи
из
школа
,
дочекати
јесам
весело
и
са
жив
одобравање
:
—
тако
,
братић
,
бог
ти
дати
,
тако
!
Јес
’
видети
,
господин
?
...
Кажем
ја
ви
:
по
зуб
лола
,
па
да
ви'ш
како
хтети
да
вртети
реп
.
Мор
,
права
мушки
!
она
хтети
и
за
чича
извући
још
по
рубља
.
Хоће
,
братић
,
славити
ја
!
...
—
Хајд
да
се
проћи
мало
,
обрнути
се
Љубица
Гојко
.
Још
ја
глава
врити
од
данашњи
догађај
.
Гојко
се
разведрити
лице
;
са
велик
задовољство
узити
он
један
лесковак
,
што
стајати
прислонити
уз
дувар
,
јер
се
уверити
да
он
мрзети
орловички
пас
.
па
као
прав
каваљер
фијукнути
прут
кроз
ваздух
и
смешити
се
рећи
:
—
да
понети
оружје
...
зао
јесам
она
пас
.
—
јесте
.
Јуче
ви
у
мало
не
исцепати
.
ја
гледати
кроз
тараба
како
не
умести
да
се
бранити
,
одговорити
он
она
и
заценути
се
од
смех
,
сећати
се
јучерањи
призор
:
кад
пас
салетети
јадник
са
свити
страна
,
а
он
се
само
обртати
и
бацати
нога
у
страна
,
и
ако
носити
штап
у
рука
.
—
хе
,
онај
јесам
бити
изненада
...
бити
јесам
збуњен
;
они
проћи
кроз
сеоски
сокак
,
по
ко
лежати
ситан
,
истуцан
,
лак
прашина
,
у
који
упадати
нога
до
чланак
.
около
дрвеће
бео
се
и
тамнити
од
сура
,
дебео
прашина
,
који
јесам
у
густ
слој
попадати
по
лишће
,
по
зрео
воће
,
по
стабло
и
трава
испод
он
.
Осећа
се
задати
прашина
,
помешати
са
сточан
измет
.
наједаред
сокак
се
преградити
густ
,
непровидан
,
огроман
облак
прашина
,
који
се
приближавати
шетач
.
—
ух
,
како
хтети
сад
?
викнути
Љубица
.
—
Ништа
...
проћи
хтети
,
рећи
весео
Гојко
који
јесам
бити
на
десети
небо
од
радост
:
»
изгрдити
јесам
ћата
,
а
ја
сам
звати
у
друштво
«
.
одједном
она
поклопити
облак
,
уш
она
заглухнути
од
блејање
овца
,
а
поред
њихов
нога
сновати
ошишан
,
погнут
глава
до
земља
,
сит
и
добар
овца
.
густ
сур
прашина
,
који
се
према
сунце
преливати
у
неки
црвенило
,
стати
она
штипати
за
очи
,
стати
се
увлачити
у
нос
,
у
уш
,
стати
падати
за
врат
,
на
глава
,
по
лице
,
свуда
...
једва
изићи
и
дахнути
слободно
.
али
тамо
далеко
пред
она
виђати
се
други
,
још
велик
облак
,
који
она
се
нагло
приближавати
.
они
сврнути
у
један
сокак
и
мало
затим
наћи
се
под
један
хум
,
што
се
поносно
издигнути
над
кос
,
по
који
се
пружити
село
.
Набраше
зрео
,
сочан
,
набрекао
од
једрина
шљива
,
па
се
испети
на
хум
.
поглед
са
хум
на
село
и
околина
бити
чаробан
,
заносан
.
под
она
се
зеленити
густ
зрео
воћњак
,
треперити
шаренило
по
градина
са
поврће
,
вити
се
чардаклија
по
неки
усамљен
дуња
или
шљива
,
а
из
тај
низак
зелен
густина
издвојити
се
поносно
у
висина
по
неки
брест
,
или
се
извити
танахан
јаблан
...
и
кроз
тај
једноставан
зеленило
црвенити
се
кров
кућа
,
белити
се
на
она
димњак
,
а
из
она
се
извити
далеко
и
права
у
висина
беличастосребрни
стуб
дим
,
који
се
на
овај
вечерњи
затишје
само
љуљушкати
,
док
се
на
велик
висина
не
растурити
и
разићи
по
ваздух
...
над
село
се
носити
глас
стока
који
се
враћати
с
паш
,
пас
и
деца
који
она
дочекивати
,
петлов
и
други
живина
који
се
спремати
за
легало
;
сав
се
тај
спојити
у
један
самобитан
,
нарочит
звук
,
који
се
носити
преко
воћњак
и
кућа
,
продирати
кроз
густ
облак
прашина
,
што
јесам
се
по
негде
подигнути
,
па
се
према
сунце
преливати
и
светлити
неки
љубичаст
боја
—
носити
се
тај
вечерњи
звук
и
брујити
далеко
ширина
,
чак
тамо
до
крај
потес
,
куда
вијуга
,
зелен
долина
,
сребрнаст
уска-речица
...
А
тамо
даље
,
иза
потес
,
докле
ти
год
око
допирати
,
пружити
се
час
таласаст
час
раван
поље
,
по
који
јесам
наизменце
разасути
потес
,
село
и
шум
,
и
тако
све
до
крај
видокруг
.
по
потес
се
жутити
пожњевен
стрњика
,
или
се
зеленити
подотављене
ливада
по
снизак
лука
,
или
се
црн
преоран
и
засејан
њива
...
изнад
село
се
,
тамо
у
даљина
подигнути
танак
пробојан
измаглица
,
а
тамо
још
даље
се
,
у
густ
магла
,
горд
и
величанствено
дизати
моћан
огроман
планина
,
делити
се
у
сав
више
и
све
даље
круг
,
који
јесам
умотати
у
сав
густ
тама
,
док
се
тако
у
тај
непровидан
тама
сасвим
не
изгубити
из
очи
...
и
све
тај
што
се
пружати
пред
очи
наш
дошљак
обасјати
јесам
румен
сунце
последњи
зрак
свој
залазак
,
прснути
јесам
ватрен
светлост
по
тај
недогледан
пространство
и
обојити
он
чудан
,
разним
боја
,
те
сав
треперити
,
сијати
се
и
прелив
под
јасан
небесан
свод
,
који
се
,
и
јесам
осветлити
жарки
румен
светлост
,
наднети
над
овај
китњаст
пространство
,
па
он
,
као
онај
свемоћан
дух
,
задихати
свој
величанствен
бескрајан
вечност
...
Љубица
и
Гојко
стајати
нем
,
зачудити
пред
овај
редак
призор
,
очи
она
лутати
с
један
крај
на
други
,
а
по
лице
се
разлити
усхићен
чуђење
.
обојити
осећати
како
она
се
дух
отресати
овај
свакодневан
ситничарство
,
па
тежити
некуд
даље
и
више
,
тамо
у
недоглед
,
онај
бескрајан
вечан
истина
...
—
о
,
како
јесам
дивно
!
узвикнути
Љубица
после
дуг
ћутање
и
посматрање
.
—
овде
требати
често
да
излазити
са
деца
.
—
јесте
...
да
...
нарочито
јесам
ја
за
земљопис
...
—
Хоћете
шљива
?
рећи
она
после
дуг
ћутање
и
гледање
,
па
он
пружити
из
рука
неколик
комад
.
—
А
,
хвала
!
...
рећи
он
,
па
узити
шљива
,
и
ако
јесам
и
јесам
доста
набрати
и
носити
она
у
џеп
.
али
зар
да
се
не
користити
овај
прилика
и
не
узети
права
из
њен
рука
зрео
плод
?
о
,
какав
топлота
осетити
у
њен
рука
,
како
јесам
мек
,
како
ли
нежан
они
једрити
пуначак
длан
!
...
и
тај
он
осетити
само
за
један
миг
,
док
узити
шљива
са
њен
рука
.
ну
Гојко
наћи
да
требати
и
он
што
рећи
,
да
јесам
незгодно
овај
дуг
ћутање
,
па
се
обрнути
сапутник
:
—
видити
тамо
далеко
...
тамо
хеј
,
где
се
савијати
свод
небесан
,
видити
у
густ
магла
дугачак
планински
венац
...
од
тај
венац
дизати
се
ближе
овамо
снизак
брдо
и
хум
.
под
она
тећи
мој
шуман
Морава
...
—
А
,
ви
јесам
Моравац
.
?
—
да
,
одговорити
он
,
а
из
очи
он
нестати
онај
сањивост
,
па
бити
из
она
живити
јасан
огањ
.
он
бити
веома
задовољан
,
што
он
овако
лепо
испасти
овај
неколико
реч
.
Љубица
он
погледати
пажљиво
.
»
тај
он
јесам
красан
човек
,
добричина
,
рећи
она
у
себе
,
али
шта
хтети
он
кад
јесам
овакав
,
јадник
.
но
ништа
,
бар
хтети
са
тај
страна
бити
миран
,
јер
и
она
имати
свакојак
.
«
—
извинити
,
молити
ви
,
али
знати
:
ми
новак
сав
интересовати
,
обрнути
он
се
она
,
гледати
у
земља
.
—
какав
јесам
оцена
добити
до
сад
?
—
сав
одличан
,
одговорити
он
онај
благ
тон
у
који
немати
ни
мало
хвалисавост
.
Љубица
он
погледати
са
нем
поштовање
.
—
да
ли
јесам
много
тешко
постигнути
такав
успех
?
—
Па
јесам
лако
...
требати
радити
непрестано
и
с
воља
.
А
са
сам
први
разред
требати
свакад
постигнути
одличан
успех
;
тај
јесам
много
тешко
.
—
То
значити
да
ја
до
година
на
испит
требати
да
добити
петица
?
—
Па
...
требати
бити
...
рећи
он
,
смешити
се
и
гледати
у
далек
планински
венац
.
—
Гледаћемо
да
добити
...
ја
хтети
ви
бити
на
услуга
свакад
,
кад
ви
зажелити
.
—
хвала
ви
у
напред
.
ја
овај
година
јесам
ни
практиковати
школски
рад
:
наставник
ми
имати
неки
многи
хонорар
,
па
јесам
ни
имати
кад
да
ми
водити
у
вежбаоница
.
—
То
јесам
рђаво
,
врло
незгодно
!
...
рећи
он
мрштити
се
.
Вежбање
последњи
година
вредити
бити
ви
више
од
сав
шестогодишњи
теорија
...
пустити
деца
тако
у
свет
!
...
наставити
он
готово
више
у
себе
и
на
лице
он
заиграти
љутња
.
—
ха
,
па
ја
хтети
да
омркнути
овде
,
узвикнути
она
,
видети
да
јесам
сунце
заћи
.
они
се
упутити
низ
брдо
,
говорити
о
посао
који
она
сутра
очекивати
.
В
.
тек
јесам
сунце
изгрејати
,
а
двориште
се
напунити
ђак
.
Гојко
и
Љубица
одвојити
свако
свој
деца
,
па
одмах
,
ту
на
двориште
,
почети
разговор
са
она
.
обојити
се
само
упознавати
са
деца
,
распитивати
она
о
њихов
кућа
,
о
родитељ
,
о
тај
како
јесам
провести
лето
.
Љубичин
ђак
већина
јесам
до
сад
чувати
овца
и
говеда
,
а
међу
Гојков
бити
она
јесам
који
јесам
и
копати
,
пластити
,
налагати
снопље
...
Љубица
се
разговарати
,
али
се
чешће
мрштити
:
по
неки
малишан
окренути
глава
и
гледати
шта
радити
они
у
други
гомила
.
неки
се
окренути
сав
к
тај
гомила
,
завук'о
прстић
у
нос
,
па
гледати
зачудити
овај
нов
и
необичан
за
он
призор
.
Љубица
се
учинити
да
се
овде
не
моћи
деца
навикнути
ред
(
а
она
тај
хтети
постигнути
одмах
први
дан
)
,
па
она
увести
у
школа
.
одредити
место
сваки
дете
,
казати
она
како
се
звати
њихов
седиште
и
таман
почети
да
она
казивати
како
се
улазити
у
школа
,
како
се
седити
и
понашати
у
она
,
а
напољу
се
разлегати
песма
:
»
Паун
пасти
,
трава
расти
;
пајо
,
паун
...
"
деца
поискакати
из
клупа
као
јарић
,
па
се
окупити
око
прозор
,
а
неки
бити
поумити
и
да
изићи
напоље
.
у
први
време
и
Љубица
стати
зачудити
и
посматрати
како
се
вити
и
талас
велик
дечји
кола
,
а
у
средина
стајати
Гојко
сасвим
друкчији
,
достојанствен
,
па
показивати
нешто
један
дечко
,
који
јесам
сести
у
средина
кола
.
»
бог
он
видети
,
кад
она
пре
научити
песма
!
помислити
Љубица
.
—
Вида
се
да
јесам
јесам
знати
до
сад
:
ено
још
она
учити
како
се
тај
игра
«
.
затим
се
окренути
свој
несташко
и
строг
тон
вратити
она
на
свој
место
.
деца
се
уплашити
од
њен
строг
израз
и
тон
,
па
се
свако
укрутити
,
гледати
јесам
права
у
очи
и
не
трептати
.
она
видити
да
јесам
погрешити
,
али
осетити
да
не
вредити
сад
исправљати
погрешка
,
пошто
хтети
до
подне
учинити
још
неколико
,
можда
и
велик
;
—
она
тај
знати
.
—
како
се
звати
ти
,
мали
,
што
се
једнако
обртати
?
запитати
она
један
ђак
,
који
она
пасти
у
очи
као
несташан
.
сав
деца
из
тај
круг
,
у
који
јесам
она
гледати
,
стати
бојажљив
погледати
час
на
она
час
један
на
други
,
чудити
се
ко
се
тај
она
обрнути
.
—
ти
,
мали
,
ти
...
ти
!
пружити
она
рука
на
опажен
несташко
и
гледати
он
строг
јасан
поглед
.
—
јесам
л
’
ја
?
рећи
малишан
седећи
и
даље
и
гледати
зачуђен
поглед
час
десно
час
лево
око
себе
.
његов
поглед
као
да
хтети
рећи
:
»
ама
варати
се
ти
,
бити
да
јесам
тај
који
други
што
год
погрешно
;
а
видити
,
ја
седити
миран
ка
светац
.
«
—
устати
!
...
викнути
она
оштро
,
па
се
одмах
затим
тргнути
и
узити
благ
тон
.
—
кад
год
ја
што
казати
који
ђак
,
он
одмах
требати
да
устати
,
па
да
ја
стојећи
одговарати
.
досадити
она
се
овај
напрегнутост
мозак
;
овај
што
се
непрекидно
морати
мислити
.
она
извести
деца
на
двориште
,
пустити
она
да
се
протрчати
а
сам
се
стати
брисати
марама
и
дувати
усна
,
као
да
јесам
неки
велик
терет
носити
.
и
Гојко
пустити
свој
ђак
,
па
она
прићи
,
смешити
се
:
—
Шта
...
не
ићи
ви
све
као
подмазан
?
—
Ман
’
те
се
...
кад
бити
знати
да
хтети
овако
ићи
цео
година
,
бацити
бити
све
још
сад
.
—
хе
...
а
јесам
још
ништа
ни
почети
.
полако
!
...
сваки
јесам
почетак
тежак
.
—
Али
,
молити
ви
,
ко
моћи
да
се
не
љутити
кад
видити
овако
мало
дете
,
а
препрести
и
ширет
к'о
и
чича
Стојан
.
ја
он
опомињати
што
јесам
немирно
,
а
оно
се
освртати
на
друг
,
као
да
и
оно
тражити
ко
јесам
тај
немиран
.
—
Ха-ха-ха
...
па
тај
јесам
обичан
појава
у
школа
;
тај
већ
не
смести
никако
да
ви
љутити
,
јер
хтети
ви
се
понављати
онолико
пута
колико
имати
час
рад
у
школа
.
—
Мор
,
братити
!
...
наставити
Стојан
са
кућњи
праг
.
—
замахнути
на
псето
,
онај
хтети
се
крити
да
он
не
ударити
,
а
некмо
ли
дете
.
тако
јесам
,
братити
мој
!
—
Оно
видити
да
ја
хтети
да
он
ударити
,
па
што
се
крити
!
—
хе
,
братити
,
кад
бити
оно
знати
шта
ти
мислити
.
него
оно
к'о
велим
:
дати
да
бацити
кривица
на
други
,
ако
се
моћи
;
боље
нека
бридети
туђ
леђа
него
мој
.
А
за
ја
што
велим
,
госпођа
,
—
грешити
се
много
:
ја
јесам
ти
један
пуки
простачина
и
не
знати
ти
за
политика
баш
ни
мало
.
ја
,
братити
мој
,
само
знати
да
слушати
мој
господа
и
да
она
бити
веран
,
а
ја
хтети
бити
рђаво
од
њихан
страна
.
тако
јесам
тај
,
братити
мој
.
Гојко
и
Љубица
се
згледати
и
насмејати
.
после
подне
таман
почети
рад
,
а
ући
Стојан
и
јавити
с
праг
:
—
Ева
ићи
учитељ
брезовички
.
Изиђоше
обојити
,
мало
изненадити
а
и
збунити
:
у
село
јесам
посета
врло
редак
,
па
зато
оне
вазда
изазивати
неки
нервозан
бојазан
што
се
реметити
овај
сталан
тишина
,
на
који
се
човек
навикнути
.
на
вратница
ући
висок
,
плав
,
сувоњав
младић
у
кратак
капутић
и
накривљен
мек
шешир
на
глава
.
Иђаше
кицошки
,
некако
подигравати
у
ход
,
исправљен
глава
а
погнут
леђа
унапред
.
одмах
се
моћи
опазити
да
јесам
тај
отресит
,
жив
,
окретан
младић
.
Још
с
половина
двориште
он
проговорити
:
—
Кажем
ја
:
јесам
се
он
моћи
променити
—
Гојко
као
Гојко
,
остати
»
млад
«
!
,
к'о
што
јесам
и
у
школа
бити
...
дакле
нов
колега
!
Част
ја
јесам
...
Велимир
Крстић
...
и
он
се
учтиво
руковати
са
Љубица
.
за
тај
време
Гојко
весело
узвикнути
:
—
Веља
,
бог
ја
!
...
ја
гледати
,
па
чисто
не
веровати
.
они
се
обојица
загрлити
и
пољубити
.
—
ја
се
чудити
јуче
о
који
тај
мој
кмет
говорити
:
хтети
да
ја
купити
десетни
мера
зато
,
што
брезовичка
учитељка
скупљати
скоруп
у
велик
цимента
,
а
са
мањима
фамулус
захват
вод
...
—
гле
тај
паксијана
како
ја
опорочавати
мој
очигледан
настава
,
насмејати
се
гост
,
па
се
обрнути
Љубица
.
—
како
ви
се
свидети
прво
место
,
јесам
л
’
прво
?
—
да
,
сад
почињати
.
—
колега
хтети
имати
добар
,
за
тај
ви
јамчити
.
ја
јесам
он
у
школа
звати
млада
,
јер
се
сав
неки
белај
стидити
...
Ена
он
,
видити
,
зацрвенети
се
па
обарати
очи
.
Још
да
он
јесам
овај
густ
брадурина
—
зло
!
—
Шта
хтети
сад
,
шта
да
ти
частити
?
рећи
Гојко
нудити
он
у
исти
време
столица
,
који
јесам
Стојан
изнети
.
—
ја
јесам
тај
бећар
,
додати
он
гледати
Љубица
преко
очи
.
—
А
што
гледати
госпођица
,
насмејати
се
гост
,
кад
ти
она
не
моћи
зао
помоћ
.
сав
троје
се
насмејати
и
ућутати
.
—
Па
где
јесам
,
болан
,
до
сад
,
дед
’
причати
:
где
јесам
бити
,
шта
јесам
радио
?
обрнути
се
Веља
Гојко
.
—
Мор
...
шта
ја
!
овај
ја
јесам
трећи
место
,
него
од
куд
ти
овде
,
кад
јесам
бити
у
Подриње
?
кад
се
пре
оженити
и
чак
стећи
коза
!
—
Знаш
...
наш
послати
!
и
ја
јесам
овај
трећи
место
.
само
ја
необично
што
ја
сад
не
преместити
:
научити
јесам
већ
да
радити
сваки
година
у
други
школа
,
па
ја
тај
изглед
као
правило
,
а
овај
сад
изузетак
...
А
кад
јесам
се
оженити
?
—
уз
пут
,
брата
,
бродити
с
Дрина
на
Тимок
,
уграбити
један
девојче
...
Наша
учитељски
посао
!
сав
радити
узгред
:
и
женити
се
,
и
сарањивати
деца
,
и
кућити
,
и
раскућавамо
,
и
умирати
,
све
онако
узгред
,
уз
пут
...
Љубица
он
уплашено
погледати
.
—
јесам
ваљда
баш
тако
свуда
?
...
тај
бити
бити
страшно
зло
.
—
е
,
госпођица
,
ви
јесам
тек
изићи
из
школски
клупа
,
а
ја
знати
како
се
у
скамија
идеалисати
.
полако
...
бити
време
да
све
видити
и
да
се
у
сав
разочарати
.
—
Али
за
бог
,
ваљ'да
ники
не
дирати
онај
који
се
не
мешати
у
политика
?
—
А
зар
мислити
да
се
овај
грешан
колега
мешати
,
па
ипак
он
јесам
овај
трећи
место
за
три
година
.
јесам
ли
,
Гојко
?
—
Па
тај
ја
знати
:
какав
јесам
бити
у
школа
,
такав
јесам
и
остати
.
А
ти
сигурно
јесам
постати
миран
?
—
ја
—
још
луд
!
ко
хтети
да
умирити
овај
вечито
чергарење
,
овај
терање
без
кривица
и
ред
!
...
Мор
,
шта
ту
!
...
знати
ли
да
чак
осећати
неки
задовољство
кад
потрпати
у
канат
свој
прња
,
па
озго
усести
са
жена
и
дете
,
а
за
душема
привезати
коза
,
па
терати
!
...
А
ви
се
,
видити
,
не
допадати
такав
уживање
?
Ништа
,
удати
се
за
Гојко
,
он
јесам
миран
човек
;
ваљда
хтети
се
овде
станити
стално
—
рећи
гост
и
лукав
поглед
на
нов
колега
.
Љубица
,
изненадити
овај
смелост
,
поцрвенити
,
али
не
смети
показати
знак
љутња
,
да
не
увредити
овако
отресит
гост
;
а
Гојко
,
видети
овај
нагло
црвенити
на
Љубичин
лице
,
обор
очи
,
али
он
лице
засијати
велик
радост
.
»
ето
,
казати
ја
:
само
полако
,
па
ко
знати
шта
још
моћи
бити
!
...
«
помислити
он
и
погледати
крадом
Веља
,
па
опазити
на
себе
његов
поглед
,
махнути
он
глава
као
претити
.
Љубица
одједном
,
после
овај
злослут
реч
Вељин
о
тежак
учитељски
живот
,
обузети
неки
плашња
,
у
душа
се
увући
неки
суморност
,
и
она
задрхтати
.
»
Шта
овај
они
говорити
само
о
зао
,
кад
јесам
свет
тако
леп
,
сунце
тако
топло
и
весело
грејати
,
срце
у
груди
тако
живо
куцати
и
све
,
сав
јесам
удесити
за
лепо
пријатан
живљење
!
...
зар
ја
да
не
проћи
добро
,
и
мој
будућност
зар
да
не
бити
сјајан
?
...
тај
ја
јесам
млад
,
леп
...
ја
морати
бити
срећан
!
«
и
пред
њен
очи
пролетати
сјајан
,
диван
слика
замишљен
будућност
,
она
се
смешити
тај
сладак
санак
и
у
исти
време
чути
како
она
се
друг
громко
и
весело
смејати
.
»
какав
зло
,
мислити
она
даље
:
само
тек
да
се
тако
казати
.
забринут
и
оптерећен
зао
људи
не
смејати
се
тако
весело
,
а
он
смех
не
силазити
са
уста
.
мора
,
славан
јесам
живот
,
слатко
јесам
живети
!
...
—
Па
не
хвалити
се
,
госпођица
,
почетак
у
рад
.
збиља
,
како
ићи
?
данас
јесам
почети
.
—
љутити
јесам
се
много
.
јесам
још
...
(
она
поумити
да
казати
:
дорасти
)
навикнути
на
тај
посао
.
Велимир
она
стати
говорити
о
тај
почетан
посао
.
говорити
јесам
таки
сигурност
и
разумевање
,
као
да
јесам
десетина
година
провести
на
тај
рад
.
Реч
он
бити
течан
,
жив
и
одушевљен
још
приличан
доза
идеализам
,
који
се
код
почетник
дуго
задржавати
,
над
,
ко
се
они
смејати
и
ако
јесам
он
прожмати
и
запојити
.
за
тај
време
Гојко
нешто
живо
преговарати
са
Стојан
у
свој
собица
и
после
кратак
време
јавити
се
,
као
резултат
преговори
,
велик
чаша
,
пун
бистар
хладан
вод
на
рапав
,
прљав
и
сув
рука
фамулусовој
;
у
други
држати
међу
прст
парац
шећер
,
и
тај
све
с
велик
пажња
поднети
гост
.
—
Извол'те
и
прошћавати
...
ја
јесам
ти
,
братити
,
знати
,
бећар
и
сиротиња
.
Што
јесам
дати
бог
...
бити
задовољан
!
...
—
гле
,
молити
ти
,
чудо
!
рећи
он
Велимир
,
смешити
се
.
—
А
кад
пре
добава
тај
чаша
и
шећер
из
комшилук
?
за
вод
тај
не
питати
с
тај
,
што
знати
да
јесам
имати
бесплатно
.
—
е
,
моћи
баш
тако
,
братити
.
имати
и
ја
по
нешто
,
и
ако
јесам
сиротиња
.
тако
јесам
тај
.
Гојко
развући
уста
у
широк
сладак
смех
,
а
глава
окренути
у
страна
.
и
Љубица
се
зачудити
,
кад
пре
наћи
овај
згода
за
послужење
,
а
на
Вељин
питање
и
она
се
слатко
насмејати
.
—
јесам
л
’
тај
овај
комшијски
чаша
?
обрнути
се
гост
Гојко
,
који
се
још
лупати
длан
по
колено
од
силан
смех
.
—
Наша
,
братити
,
одговорити
Стојан
за
свој
господин
.
Наша
...
школски
...
а
тај
ти
јесам
ка
да
рећи
мој
,
господинов
и
госпођин
.
ми
јесам
троје
ту
...
као
...
—
као
један
породица
,
допунити
он
учитељ
.
—
тако
,
братити
,
тако
...
хвала
јесам
господа
бог
,
који
јесам
благословити
наш
састанак
...
—
е
,
зар
већ
!
?
...
узвикнути
Веља
.
сав
прснути
у
смех
и
поскакати
са
столица
.
Гојко
се
тврдо
одлучити
да
добро
прочастити
Стојан
,
чим
примити
плата
.
Љубица
се
смејати
с
тај
што
јесам
млад
,
што
јесам
весело
живети
и
што
јесам
смех
леп
украс
младост
.
Велимир
се
смејати
и
радити
себе
,
што
бити
веома
расположен
и
нарочито
радити
Гојко
:
да
он
помоћи
намера
,
јер
јесам
већ
увидети
куд
овај
смер
.
—
е
сад
ако
хтети
да
се
мало
проћи
,
и
бар
да
ја
тај
прилика
испратити
,
рећи
гост
.
—
зар
хтети
да
ми
видити
школа
?
запитати
Љубица
као
чудити
се
.
—
бити
јесам
у
она
и
летос
о
испит
и
опет
пре
месец
дан
кад
јесам
мерити
ваш
учионица
и
поручивати
скамија
.
—
А
,
на
тај
јесам
ви
обавезан
за
онако
леп
скамија
и
други
потреба
?
рећи
Љубица
.
—
ни
најмање
.
ја
јесам
учествовати
због
друштво
,
а
и
због
ручак
,
за
који
јесам
знати
да
хтети
се
давати
после
преглед
школа
.
они
се
кренути
кроза
село
.
пут
се
водити
говор
само
о
рад
у
школа
.
Велимир
обећати
да
хтети
доћи
к
она
са
цео
свој
школа
,
па
хтети
тако
заједнички
држати
угледан
предавање
,
али
претходно
захтевати
да
обојити
отићи
к
он
у
гост
и
да
провести
заједно
цео
недељни
дан
.
Љубица
се
веома
свидети
и
овај
паметан
разговор
из
који
се
уверити
да
и
Гојко
располагати
добар
и
не
мали
искуство
у
школски
рад
;
свидети
она
се
и
овај
позив
Велимиров
и
овај
леп
шетња
преко
раван
пожњевен
поље
.
»
Шта
они
говорити
о
зао
кад
јесам
тако
пријатно
и
занимљиво
проводити
време
у
рад
са
мали
деца
!
...
помислити
она
.
—
неуман
,
незгодан
јесам
тај
вечит
борба
са
кмет
и
одбор
...
и
деца
хтети
човек
лако
да
наљутити
,
али
јесам
сав
тај
ситан
ствар
,
који
не
тровати
човечји
живот
,
не
сметати
младост
да
пливати
у
срећа
и
сан
,
да
се
веселити
живот
и
сунце
...
немати
никакав
бојазан
!
...
дати
да
се
живити
!
...
«
А
Велимир
се
нагнути
Гојко
па
он
шаптати
:
—
камо
ти
нов
,
леп
хаљина
,
несрећник
!
...
Што
се
брукати
у
тај
дроњак
!
дотерати
се
мало
,
подшишати
се
,
поткресати
тај
брадурина
...
отворити
очи
,
ако
хтети
да
поиграти
уз
месојеђе
.
Гојко
засветлети
очи
.
он
бацити
поглед
на
Љубица
,
који
ићи
напред
путања
,
па
одговорити
други
шапутати
:
—
Баш
јесам
тај
јуче
и
јесам
мислити
...
.
Гледаћу
,
чим
примити
плата
.
Знаш
,
дужан
јесам
мало
...
—
Па
кад
доћи
к
ја
,
разговарати
на
само
о
тај
.
гледати
да
доћи
још
овај
недеља
,
док
јесам
леп
време
.
—
е
сад
ми
моћи
показати
како
хтети
наћи
пут
за
ваш
школа
,
рећи
Љубица
и
стати
.
Веља
она
објаснити
куда
хтети
проћи
,
па
се
по
тај
,
проговорити
још
неколико
реч
,
руковати
и
растати
.
Гојко
и
Љубица
враћати
се
,
пун
срце
,
весео
и
задовољан
,
као
што
се
обично
враћати
кад
испратити
који
гост
,
с
ко
јесам
пријатно
провести
неколико
час
.
—
Баш
красан
човек
,
рећи
Љубица
;
—
весео
,
отворен
,
и
тако
лепо
говорити
о
наш
посао
.
—
А
,
Веља
јесам
и
у
школа
бити
веома
отресит
.
знати
да
хтети
код
он
наћи
читав
библиотека
.
тако
идући
к
село
претресати
полако
добар
страна
свој
нов
друга
и
пријатељ
.
овај
леп
вечерњи
шетња
освежити
она
и
улити
нов
снага
у
груди
,
па
осетити
да
она
се
разливати
неки
пријатан
веселост
у
срце
;
осетити
онај
познат
задовољство
од
здравље
,
с
који
се
код
младеж
вазда
јављати
неки
жудња
за
нешта
веома
светао
и
магловит
...
Беше
она
жао
да
остати
свако
за
себе
сам
,
па
ићи
заједно
не
знати
куд
хтети
;
ућутати
и
свако
мислити
за
себе
...
»
и
од
куд
јесам
баш
тако
тежак
живот
?
стати
Љубица
мислити
.
Тешко
јесам
нерадник
и
онај
који
бити
хтети
само
да
заповедати
,
а
ја
,
што
?
...
шта
имати
да
ја
бити
тешко
.
мој
деца
ја
заповедати
,
а
други
стар
морати
слушати
;
јесам
вајдити
.
сваки
имати
по
неки
стар
,
ко
слушати
,
па
тако
и
ја
...
него
јесам
тај
.
опет
они
мислити
о
нешта
други
,
о
шта
хтети
да
говорити
преда
ја
...
опазити
јесам
тај
.
али
шта
?
...
свеједно
,
ма
шта
бити
,
јесам
тако
страшно
...
А
овај
Гојко
баш
јесам
добар
човек
и
...
одличан
...
јесам
,
баш
одличан
учитељ
,
тај
казати
и
господин
Веља
.
морати
он
говорити
нек
се
јавити
за
испит
.
А
што
?
...
зар
се
ја
што
тицати
његов
ствар
?
«
—
запитати
се
она
бојажљив
,
аналисати
са
зебња
свој
осећање
,
али
се
одмах
умирити
.
некакав
ђаволаст
,
детињи
осмех
прећи
она
преко
усна
и
она
бацити
поглед
на
Гојко
,
онако
у
косо
,
не
освртати
глава
к
он
.
А
Гојко
се
погнути
,
па
мера
очи
сваки
сав
корак
.
тек
по
неки
пут
скренути
око
у
страна
,
те
више
осетити
но
углед
танахан
фигура
девојачки
уза
себе
.
и
он
се
дати
у
неки
мисао
,
од
који
он
се
густ
веђа
час
навући
и
натмурити
као
илински
облак
,
а
час
се
разведрити
и
развући
у
весео
блажен
израз
...
»
Ал
бити
тај
бити
живот
,
Божа
!
...
али
ко
смести
о
тај
мислити
...
јесам
тај
за
ја
,
за
оваки
хм
...
како
да
казати
...
повучен
,
јесам
баш
туњав
...
туњав
јесам
,
јесам
вајдити
«
.
и
он
као
са
неки
злурад
жестина
понављати
овај
израз
,
који
он
одједном
постати
тако
пластичан
и
жив
,
и
што
јесам
главни
одговарати
потпуно
—
како
он
мислити
—
његов
стање
.
»
туњав
!
заиста
јесам
.
А
што
,
зар
ја
не
бити
моћи
бити
онако
окретан
и
живахан
,
као
Веља
?
не
моћи
да
се
смирити
на
један
место
,
вртити
се
на
столица
,
играти
он
,
чинити
ја
се
,
сваки
мишић
на
тело
.
мислити
баш
да
бити
моћи
,
кад
бити
се
одлучити
.
Што
,
зар
јесам
тај
тешко
:
врд
...
врд
тамо
амо
,
па
ништа
...
.
али
не
ићи
,
бадава
,
знати
ја
себе
.
и
он
се
скоро
гласно
насмејати
,
јер
представити
себе
како
бити
изгледати
,
кад
бити
одједном
стати
облетати
око
Љубица
и
удварати
она
се
као
какав
окретан
каваљер
.
овај
он
се
мисао
,
поред
свој
смешан
страна
,
ипак
свидети
и
он
већ
замислити
себе
обучен
у
фин
одело
,
стати
замишљати
неки
нарочит
манир
,
за
који
држати
да
моћи
јако
утицати
на
девојка
.
и
одједном
,
усред
тај
сањарија
,
он
се
тргнути
.
»
Шта
јесам
овај
...
шта
овај
ја
мислити
и
чинити
?
зар
тај
ја
чинити
од
истина
...
ја
,
који
до
сад
не
смети
погледати
у
женски
!
...
Бежах
од
она
као
од
ђаво
,
као
да
хтети
ја
један
поглед
њихов
сатрти
.
Шта
јесам
овај
?
!
...
хм
...
тај
јесам
нешто
нов
,
што
до
сад
јесам
бити
,
тај
се
сад
нешто
почињати
,
морати
бити
...
али
шта
?
«
и
он
опет
стати
претресати
некакав
топле
,
пријатан
струја
,
који
потицати
отуд
од
некуд
од
срце
...
—
А
,
ево
мој
стан
,
узвикнути
Љубица
,
дигнути
глава
.
да
јесам
раније
па
да
свратити
,
али
јесам
већ
мрак
...
Гојко
се
тргнути
и
готово
одскочити
корак
натраг
.
—
како
...
не
,
не
,
молити
...
имати
време
,
други
пут
...
—
е
онда
до
виђење
.
лак
ноћ
!
рећи
она
и
климнути
глава
кокетан
,
па
се
обрнути
и
ући
кроз
вратница
у
свој
двориште
.
—
Лака
ноћ
,
рећи
он
за
она
,
прихватати
се
шеширати
и
гледати
кроз
сутон
необичан
силуета
,
који
се
удаљавати
од
он
испод
пун
китњаст
шљивов
дрво
.
—
ех
,
уздахнути
он
и
окренути
лагано
корачати
к
свој
самохран
и
невесео
стан
.
ви
.
Протекоше
још
три
дан
.
Љубица
све
више
улазити
у
посао
и
сав
се
више
одушевљавати
рад
.
истина
она
почињати
уједно
и
сам
опажати
,
а
тај
јесам
и
Гојко
напоменути
,
да
она
деца
почињати
бивати
све
више
утегнути
и
повући
,
нестајати
са
њихов
лице
онај
обичан
дечји
живост
и
она
почињати
личити
на
војник
у
фронт
.
она
знати
шта
јесам
узрок
тај
и
осећати
да
ја
моћи
ништа
учинити
да
нестати
овај
појава
.
узрок
легати
у
она
сам
,
и
он
јесам
тако
тесно
спојити
са
њен
биће
,
да
се
већ
више
не
моћи
отклонити
.
»
како
тај
,
мислити
она
,
гледати
на
Гојков
деца
:
бар
од
он
јесам
живаљ
и
окретан
,
а
гле
како
јесам
наш
деца
!
...
зар
он
са
онај
његов
пипав
мирноћа
моћи
да
створити
овакав
живот
...
гле
како
се
живо
и
весело
разговарати
!
А
ја
...
са
овако
жив
природа
,
стварати
војник
.
Чудно
!
...
али
знати
,
тај
јесам
сав
она
проклети
мој
суровост
.
Шта
хтети
,
не
моћи
друкчије
.
«
и
она
склонити
свој
дечица
за
школа
,
рећи
она
да
се
ту
играти
,
па
се
онда
полако
приближити
Гојко
.
он
стајати
међу
деца
,
па
она
говорити
нешто
живо
махати
рука
.
она
са
чуђење
посматрати
како
онај
сплетен
Гојко
стајати
пред
деца
,
како
она
живо
и
весело
причати
,
са
уста
он
никако
осмех
не
силазити
.
А
дечји
очи
,
управити
на
он
,
горе
,
горе
,
као
жеравица
...
»
Божа
како
јесам
овај
лепо
!
Што
и
ја
не
бити
моћи
овако
.
Баш
хтети
да
огледати
...
не
,
не
да
огледати
,
него
да
и
ја
окренути
овако
,
сасвим
да
окренути
...
Што
,
гле
само
како
тај
он
полако
,
смешити
се
...
зар
ја
не
бити
моћи
тако
?
...
«
Гојко
по
дечји
поглед
осетити
да
она
стајати
иза
он
,
па
одједном
прекинути
рад
и
прићи
она
,
гледати
предати
се
збуњено
,
али
он
још
у
очи
играти
она
весео
,
ватра
,
који
он
грејати
у
посао
.
—
ви
,
одмор
...
да
.
хе
,
ваш
јесам
мали
,
не
требати
се
са
она
много
журити
.
—
и
не
журити
се
.
него
гледати
ви
једнако
,
па
баш
доћи
нарочито
да
чути
...
како
тај
ви
...
некако
тај
ви
радити
друкчије
,
живље
.
—
хм
...
казати
ви
...
почети
он
отезати
,
па
у
говор
бацити
поглед
на
сокак
и
прекинути
,
занемити
.
углед
сеоски
писар
,
а
уз
он
учинити
он
се
да
промицати
поред
прошће
црвен
полицијски
капа
.
увек
јесам
он
полицајац
бити
одвратан
,
а
сад
он
се
овај
што
долазити
учинити
као
јастреб
,
који
се
залетати
у
миран
и
безбрижан
пилеж
.
и
Гојко
,
као
са
неки
предосећај
,
стати
се
нервозно
окретати
око
себе
,
као
квочка
кад
осетити
опасност
,
па
скупљати
око
себе
пилић
.
Љубица
погледати
за
његов
очи
,
па
видети
ко
долазити
,
намргодити
се
и
заузети
неки
одсудан
,
само
она
својствен
положај
ишчекивање
.
после
она
се
учинити
веома
незгодно
да
баш
тако
отворено
показати
,
како
јесам
раније
опазити
гост
,
па
она
сад
ишчекивати
.
с
тај
се
обрнути
Гојков
деца
,
па
она
стати
нешто
запиткивати
,
али
тако
неумешан
,
да
деца
одмах
опазити
због
шта
се
она
обраћати
к
она
,
па
сваки
час
погледати
у
страна
,
од
куд
се
приближавати
гостити
.
у
двориште
ући
срески
писар
у
нов
полицијски
униформа
,
који
тек
бити
прописати
.
нов
официрски
капа
накривити
на
десни
ухо
,
а
сјајан
никлован
сабља
пустити
те
се
вући
по
земља
и
звецкати
кад
ударити
о
какав
камичак
.
лице
он
младолик
,
сасвим
бео
,
нос
погрбљен
,
дугачак
,
а
брк
танак
жућкаст
;
по
образ
и
брада
израстао
редак
жућкаст
длака
,
који
се
не
опажати
на
први
поглед
.
Очи
он
плав
,
мали
,
па
необично
светлуцати
испод
меснат
капак
;
са
страна
око
очи
кожа
се
почети
брчкати
,
те
давати
цео
лице
израз
скривен
лукавство
.
са
лице
он
бити
онај
познат
надувен
тупост
,
који
јесам
својствен
многи
нешколован
представник
власт
.
он
се
приближавати
слободно
,
готово
дрзак
,
и
на
Гојков
учтив
поздрав
једва
климнути
глава
;
застати
и
саслушати
Гојко
,
који
он
се
представити
,
па
као
прав
генерал
кад
саслушати
рапорт
,
климнути
глава
и
окренути
се
учитељица
.
сеоски
ћата
се
задовољно
и
пакосно
осмејкивати
,
гледати
тај
у
збуњен
Гојко
,
који
се
одједном
некако-необично
најежити
,
увући
глава
у
раме
,
па
нервозно
звер
очи
,
час
у
Љубица
,
који
се
образ
одједном
зацрвенети
,
као
да
хтети
сад
из
она
крв
бризнути
.
Љубица
подигнути
глава
и
поглед
писар
права
у
очи
,
али
се
овај
ни
мало
не
збунити
од
тај
поглед
,
већ
она
прићи
слободно
и
онај
полицијски
породичан
тон
рећи
она
,
прилазити
:
—
Хехе
...
јесам
ли
се
наместити
?
...
Пера
Илић
,
писар
овај
срез
и
платодавац
учитељски
...
хм
.
.
да
...
чути
ја
тамо
у
срез
,
доћи
ми
после
и
акт
о
ваш
постављење
...
А
ја
овде
до
општина
,
купити
порез
,
па
ја
Богосав
рећи
да
јесам
доћи
...
дати
,
велим
да
се
упознати
.
Љубица
се
освртати
,
збунити
,
погледати
чешће
на
Гојко
,
који
се
смрзнути
ту
на
место
,
па
ни
да
мрднути
.
—
о
,
молити
...
извол'те
,
рећи
она
са
неки
мали
израз
кокетерија
.
—
ама
немати
где
да
ви
увести
.
деца
,
дати
који
столица
.
»
хм
,
па
тај
јесам
он
!
,
.
.
знати
...
и
гле
сад
шта
јесам
!
рећи
Гојко
у
себе
.
он
познати
писар
.
Сећа
он
се
добро
кад
јесам
ступити
у
први
разред
гимназија
,
заједно
са
он
,
па
видети
да
не
моћи
ни
из
један
предмет
да
истерати
велик
оцена
од
јединица
,
нестати
он
.
после
се
виђати
да
служити
код
један
адвокат
,
потом
код
секретар
у
начелство
окружни
и
одједном
се
обрнути
као
преписивач
у
исти
надлештво
.
од
тада
он
Гојко
изгубити
траг
,
и
ево
сад
он
бити
судити
да
он
видити
у
пун
сјај
господство
,
у
положај
од
који
и
јесам
по
мало
зависити
.
деца
изнети
столица
;
одједном
се
ту
наћи
и
Стојан
,
који
ћутети
наместити
столица
у
хлад
па
се
измакнути
,
гледати
писар
онако
исто
необично
,
најежити
,
као
и
Гојко
.
—
Извол'те
,
немати
сав
удобност
као
код
кућа
,
рећи
Љубица
седати
и
смешити
се
.
она
јесам
већ
ухватити
на
себе
два
значајан
поглед
писарев
,
па
јесам
одмах
обузети
она
женски
жудња
за
допадање
.
уједно
опазити
Гојков
натмурен
,
згрчен
фигура
,
па
одмах
помислити
да
он
сад
гристи
љубомора
,
те
се
са
осмех
обрнути
писар
,
погледати
лукав
,
испод
очи
,
на
Гојко
.
—
А
већ
млад
учитељица
и
у
свој
кућа
имати
велик
удобност
!
...
Ха-ха-ха
...
насмејати
се
писар
.
знати
се
добро
колико
јесам
тежак
.
А
,
Богосава
,
седити
,
рећи
он
ћата
,
који
се
слатко
смејати
одговор
његов
.
—
Голаверија
јесам
,
брата
,
сав
па
тај
тај
јесам
,
придружити
она
се
ћата
овај
фамилијаран
тон
.
љубица
план
и
намрштити
се
.
Писар
тај
спазити
,
па
се
обрнути
ћата
:
—
Баш
јесам
права
гејачки
цепаница
;
хтети
се
никад
истесати
.
Ћата
се
стати
врпољити
и
чудити
шта
јесам
тај
погрешити
,
а
писар
се
окренути
Гојко
:
—
Извол'те
,
господин
учитељ
у
друштво
!
—
захваљивати
,
морати
на
посао
.
деца
,
у
школа
!
скомандова
он
,
па
се
опет
згрчити
и
,
онако
намрштен
,
оборен
глава
,
ући
са
деца
у
школа
.
Писар
погледати
за
он
иронично
,
као
што
обично
гледати
какав
полуумнике
,
насмешити
се
и
махнути
глава
,
па
се
обрнути
учитељица
:
—
Шта
јесам
овај
...
хе-хе-хе
?
...
какав
ви
јесам
овај
колега
?
—
Одличан
учитељ
и
веома
добар
друг
,
одговорити
Љубица
озбиљно
и
одлучно
,
па
видети
да
се
писар
спремати
да
избацити
неки
пошалица
на
Гојков
рачун
,
престигнути
он
и
сам
рећи
:
истина
,
јесам
угладити
ни
...
дотерати
,
као
што
бити
требати
,
али
јесам
добар
човек
.
писар
за
тај
време
непрестано
погледати
ћата
,
док
се
овај
једва
сетити
,
па
се
одједном
дигнути
.
—
А
ми
остати
онај
дневник
онако
...
да
ићи
да
он
закључити
,
рећи
он
смешити
се
,
—
Ида
молити
ти
,
али
моћи
сумирати
без
ја
.
Причекајте
ја
и
спремити
ручак
.
—
ха
,
тај
се
већ
разумети
.
како
!
...
рећи
он
и
удати
се
са
неки
значајан
осмех
на
уста
.
Стојан
,
који
стајати
више
учитељица
,
исто
онако
најежити
и
згрчити
као
и
Гојко
,
обрнути
се
и
отићи
у
школа
,
махати
глава
неповерљив
и
шапутати
у
себе
:
»
ја
,
братити
,
тако
јесам
тај
;
видити
ја
!
...
«
Гојко
он
дочекати
на
врата
свој
учионица
,
намрштити
,
а
из
очи
он
се
читати
питање
:
»
Шта
јесам
?
«
—
Остадоше
она
двоје
сам
.
овај
кресати
ока
,
крес
,
док
се
Богосав
сетити
па
отићи
.
и
ја
се
склонити
,
братити
,
од
зло
.
не
знати
тај
какав
јесам
овај
сила
у
срез
;
и
капетан
он
се
боја
;
тако
јесам
тај
,
братити
мој
.
А
она
не
знати
,
него
...
хеј
,
што
ти
јесам
женски
глава
!
...
ама
бог
ја
,
господин
,
једнак
јесам
:
и
овај
ваш
учеван
и
онај
наш
конђаре
.
јесам
ли
она
дуг
кос
!
...
Ехеј-хеј
!
...
Међутим
на
поље
писар
отпочети
напад
,
по
сав
правило
донжуански
тактика
.
најпре
се
већ
обавестити
о
њен
родитељ
,
о
школовање
,
о
сав
,
док
се
тако
мало
упознати
и
зближити
,
па
онда
почети
по
издаље
добацивати
похвалити
њен
лепота
,
памет
,
леп
положај
који
заузимати
...
Љубица
,
који
све
више
обузимати
женски
сујета
,
попуштати
по
мало
од
онај
првашњи
збиља
,
па
се
стати
и
она
упуштати
у
разговор
,
који
јесам
водити
само
циљ
.
—
допадати
ја
се
,
знати
,
тако
са
образован
женска
...
разговор
јесам
веома
пријатан
.
о
шта
год
хтети
,
сав
ти
разумети
...
па
и
сам
да
се
поучити
шта
.
А
ни
ја
ви
јесам
баш
тако
велик
школа
учити
.
—
за
ваш
посао
и
јесам
потребан
велик
знање
.
тај
јесам
важан
практика
...
—
јесам
,
добро
јесам
рећи
.
практика
,
свет
практика
!
јесам
ја
узалуд
практиковати
дванаест
година
,
па
зато
се
сад
не
бојити
ни
један
правник
.
мој
осудно
решење
не
обарати
се
тако
лако
!
А
правник
шта
ја
знати
?
не
знати
рад
на
један
обичан
регистар
,
а
већ
онако
...
тхи
!
...
—
рећи
он
,
махнути
рука
по
ваздух
и
насмејати
се
гласно
,
па
онда
наставити
:
—
А
ви
,
тај
јесам
већ
друго
...
ви
требати
многи
школа
.
без
тај
не
моћи
да
се
ради
ваш
посати
како
ваљати
.
него
знати
шта
:
уписати
и
ја
у
први
разред
;
ја
бити
баш
волети
да
учити
код
ви
...
тако
да
седити
у
скамија
,
па
само
ви
да
гледати
и
слушати
.
Љубица
поцрвенити
изненада
,
сагнути
глава
и
погледати
он
онако
испод
очи
.
—
кад
не
бити
требати
да
се
јести
и
живити
,
одговорити
она
смешити
се
.
али
требати
зарађивати
хлеб
.
—
хлеб
?
...
поновити
он
;
какав
хлеб
!
зар
још
и
о
тај
да
се
бринути
.
рећи
само
колик
ми
сума
требати
да
безбрижно
проживети
.
све
да
ви
спремити
.
—
Ха-ха-ха
...
окренути
Љубица
у
шал
.
ко
ди
јесам
наумити
заклати
,
да
се
тако
брзо
обогатити
!
нека
,
молити
ви
:
тако
млад
,
па
да
ићи
на
робија
...
—
за
ви
јесам
слатко
и
на
смрт
поћи
,
узвикнути
он
,
смешити
се
.
тај
већ
бити
много
.
на
тако
отворен
разгор
Љубица
не
бити
навикнути
.
она
,
чедан
детињи
осећање
,
који
се
улевати
у
душа
још
мајчин
храна
,
почети
се
бунити
,
али
она
постепено
ућуткати
и
заглушити
женски
таштина
.
ипак
осећати
неки
пријатност
од
овај
смео
реч
,
и
ако
јесам
добро
знати
да
јесам
тај
само
реч
,
да
се
тај
говорити
у
други
смисао
.
ко
хтети
разумети
женски
душа
!
...
после
прећи
разговор
на
плата
.
писар
с
неки
нарочит
интонација
испричати
,
како
се
плата
врло
,
врло
неуредно
издавати
,
како
учитељ
морати
по
неколико
пута
долазити
к
он
узалуд
,
али
она
,
госпођица
Љубица
,
не
морати
се
за
тај
бринути
.
он
хтети
она
јесам
доносити
плата
,
сав
хтети
олакшица
он
она
чинити
...
затим
се
вешто
навести
разговор
на
неки
учитељ
и
један
учитељица
.
господин
Пера
отворено
изјавити
,
да
јесам
он
већ
учинити
што
требати
,
да
двојица
учитељ
бити
преместити
а
учитељица
отпуштен
.
после
овај
саопштење
,
писар
се
дигнути
.
он
наћи
да
јесам
овај
за
први
мах
као
почетак
,
доста
;
а
после
већ
,
ићи
хтети
сав
свој
ред
...
с
нарочит
намера
он
прекинути
разговор
баш
на
овај
место
...
—
камо
ви
онај
колега
,
рећи
он
,
дизати
се
.
Баш
хтети
сит
да
се
нарадити
.
Хо-хо-хо
...
Љубица
се
сад
тек
сетити
послати
,
сетити
се
да
јесам
још
давно
деца
оставица
иза
школа
,
па
о
она
ники
не
водити
рачун
.
она
се
нервозно
дигнути
и
руковати
са
писарем
,
правдати
се
узгред
:
—
ах
,
извинити
,
молити
ви
.
јадан
мој
деца
...
оставити
јесам
она
онако
.
не
знати
сад
ни
где
јесам
.
и
она
брзо
,
не
освртати
се
више
,
отићи
онамо
где
јесам
деца
оставити
.
Нарочито
јесам
пренеразити
свршетак
разговор
са
писарем
,
па
хтети
сад
одједном
да
угушити
сећање
на
он
.
с
тај
се
одмах
,
живо
,
с
неки
грозничав
журба
предати
посао
.
али
јесам
одмах
прекинути
глас
Стојанов
:
—
господин
казати
скоро
хтети
подне
...
да
пустити
деца
кућа
.
она
опазити
да
јесам
Стојан
гледати
некако
у
косо
,
некако
необичан
,
љутит
.
и
тај
она
пасти
тешко
.
отпустити
деца
кућа
,
па
застати
пред
чича
и
погледати
он
слободно
,
права
у
очи
.
—
бог
ти
,
ко
јесам
овај
...
какав
јесам
овај
писар
?
—
хе
,
братић
,
па
господин
Пера
...
знати
он
.
—
питати
ти
онако
...
какав
јесам
човек
?
он
нешто
много
претити
учитељ
.
—
Прети
ја
.
Шта
хтети
он
—
сила
јесам
велик
.
он
ти
јесам
прав
газда
у
срез
,
капетан
не
вермати
ни
оволико
...
А
зао
јесам
,
братити
мој
,
као
...
као
...
Шта
ту
,
шта
он
моћи
учитељ
!
гледати
ти
само
сав
посао
,
па
се
не
бојити
ники
.
тако
јесам
тај
,
братити
,
ја
...
А
он
учитељ
ништа
не
моћи
.
не
моћи
ништа
,
кад
ти
казати
.
тај
један
,
што
она
ворта
с
плата
,
али
тако
ти
јесам
свуд
,
по
сав
срез
.
А
Љубица
само
осећати
како
она
нешто
јако
бити
у
теме
и
у
глава
врити
,
врити
као
у
котао
...
она
се
хватати
мисао
за
поједини
реч
Стојанов
,
али
у
глава
опет
врити
,
а
срце
се
све
више
стегнути
од
неки
нејасан
злослутан
страх
.
Шта
јесам
тај
,
од
шта
се
плашити
,
не
смести
да
знати
,
не
смести
да
мислити
о
тај
,
али
она
се
тај
извити
пред
очи
,
па
она
потресати
сваки
живац
.
управо
она
не
моћи
још
да
одредити
у
колик
јесам
мера
тај
страшно
и
јесам
ли
баш
страшно
;
и
сав
она
се
чинити
да
ту
имати
доста
и
пријатан
...
али
за
сад
она
јесам
узбудити
јако
и
рад
бити
ма
шта
забавити
се
,
ну
шта
бити
?
...
—
Шта
ради
господин
учитељ
?
—
са
деца
,
веселник
.
Шта
хтети
...
да
се
склонити
од
зло
;
боље
он
јесам
.
сад
хтети
и
он
изићи
.
Кажем
ти
ја
,
братити
,
не
бојити
се
ти
.
он
баш
моћи
зуб
показивати
,
онај
знати
...
него
онако
низ
длака
.
.
Лажи
он
полако
док
не
ухватити
за
врат
,
па
онда
о
земља
.
ја
,
братити
,
тако
јесам
тај
.
А
тај
се
не
бојити
,
што
се
тицати
...
—
Мор
шта
ти
јесам
,
ко
имати
да
се
бојити
...
и
шта
ја
ко
моћи
!
она
се
упутити
у
школа
.
врата
на
Гојков
учионица
бити
отворити
,
а
он
,
онако
исто
намрштити
,
ходати
живо
преко
школа
.
кад
опазити
она
,
он
се
обрнути
деца
,
наредити
она
да
се
спремити
,
па
она
пустити
кућа
.
Љубица
стајати
у
ходник
док
деца
полако
изићи
из
школа
.
за
деца
изићи
Гојко
,
гледати
пред
нога
.
оба
бити
незгодно
да
се
погледати
,
а
знати
да
се
не
моћи
ћутети
мимоићи
.
Гојко
осећати
како
он
издавати
присебност
,
и
он
већ
увиђати
да
хтети
проћи
овако
ако
он
она
не
зауставити
.
тај
јесам
без
сумња
и
Љубица
увидети
,
па
он
прићи
.
—
зар
и
ви
пуштати
,
рећи
он
она
отворено
,
онако
како
јесам
и
јутрос
разговарати
.
—
подне
јесам
,
одговорити
он
,
гледати
час
у
земља
,
час
на
вратница
,
куда
пролазити
ђак
,
па
се
опет
полако
кренути
.
Љубица
поћи
за
он
.
—
Хоћете
ли
да
ићи
после
подне
у
Брезовац
.
да
пустити
деца
рано
,
па
да
ићи
.
Гојко
се
изненадити
;
овакав
предлог
јесам
очекивати
,
а
бити
он
по
воља
.
хтети
да
се
упустити
у
разговор
и
да
јесам
питати
што
за
писар
,
па
увидити
да
јесам
тај
незгодно
.
свеједно
,
и
онако
хтети
дознати
од
Стојан
колико
он
требати
да
знати
.
—
Добра
одговорити
он
.
Можемо
...
само
раније
...
после
подне
ићи
низ
потес
,
један
поред
други
,
учитељ
и
учитељица
,
али
обојити
бити
суморан
,
забринут
.
Иђаху
ћутети
,
али
обојити
управити
очи
у
неодређен
даљина
,
па
се
дати
у
дубок
мисао
.
неки
тежак
слутња
обладати
јесам
она
од
јутрос
,
притиснути
она
душа
,
стегнути
срце
,
па
она
тако
држати
,
морити
она
без
престанак
.
»
Шта
он
хтети
?
размишљати
Љубица
о
цео
догађај
.
јесам
он
добро
ни
разумети
.
управо
,
он
ја
јесам
још
ништа
ни
казати
,
него
сав
онако
...
поиздаље
.
Час
говорити
некакав
одвећ
необичан
комплимент
...
хајде
већ
тај
...
не
марити
.
Мог
бити
да
јесам
тај
баш
у
ред
,
него
ја
јесам
научити
на
такав
разговор
;
јесам
бивати
у
друштво
.
тај
већ
јесам
ништа
.
али
после
шта
оно
говорити
о
некакав
накит
,
украс
,
шта
ли
.
па
о
платити
...
и
тај
већ
јесам
ништа
.
јесам
ни
тешко
ићи
у
срез
.
па
о
онај
учитељ
...
А
онај
учитељица
,
велим
,
бити
отпуштен
...
ах
...
«
Љубица
се
стегнути
срце
од
неки
зебња
и
опет
јесам
притиснути
онај
тежак
магловит
сумор
,
што
давити
,
испијати
полако
...
»
и
зар
све
од
једном
да
пропасти
,
сав
мука
мој
!
...
таман
се
доћи
до
мета
;
таман
да
одморити
родитељ
,
да
се
одморити
и
сам
од
онај
сиротовање
и
гле
!
...
зар
тај
моћи
бити
!
зар
бити
бог
допустити
?
и
зашто
,
зашто
...
Шта
хтети
он
...
шта
он
тај
остати
неисказан
,
недовршен
?
А
знати
,
осећати
да
хтети
се
тај
други
или
трећи
приликом
сав
исказати
.
па
онда
?
...
о
,
тај
ваљда
и
бог
гледати
са
небо
на
сиротиња
!
...
«
она
се
стрести
од
тај
магловит
зебња
,
поглед
на
Гојко
,
који
ићи
гледати
пред
нога
,
дубоко
занети
у
мисао
,
па
се
и
сам
опет
занети
мисао
.
»
Чудновата
јесам
,
баш
!
...
премишљати
Гојко
десети
пут
један
исти
мисао
.
—
овамо
седити
са
он
цео
јутро
,
смејати
се
,
шалити
се
и
сав
онако
...
што
не
ваљати
.
оставити
деца
сам
...
Видиш
,
за
тај
бити
јесам
моћи
узети
на
одговор
.
али
,
ех
...
!
«
и
он
махнути
рука
по
ваздух
,
увиђати
и
сам
да
он
никад
не
бити
имати
смелост
да
тај
учинити
.
сав
јесам
утеха
у
тај
,
што
он
сазнавати
,
да
бити
имати
права
,
па
чак
и
дужност
да
тај
учинити
.
али
се
тај
сав
завршити
онај
стереотипан
и
малодушан
узвик
:
ех
!
...
»
и
ники
јесам
не
присиљавати
да
седити
са
он
.
Што
,
зар
не
моћи
она
устати
и
рећи
:
извинити
,
или
већ
тамо
...
морати
на
рад
,
чекати
ја
деца
.
како
јесам
ја
!
А
она
јок
...
него
са
он
тамо
амо
,
па
цео
јутро
.
и
шта
јесам
имати
толико
да
говорити
?
—
лудорија
!
...
А
овамо
сад
гледати
јесам
!
ићи
као
убити
...
и
одмах
јесам
познати
да
она
јесам
бити
по
воља
.
и
Стојан
тако
велим
.
па
добро
,
што
јесам
седети
кад
она
тај
јесам
бити
по
воља
?
Чудновато
!
...
и
овај
јесам
тај
женскиња
баш
...
«
он
опет
махнути
рука
,
разгледати
пред
себе
па
се
опет
замислити
...
Веља
бити
на
рад
кад
они
стигнути
.
Замолише
он
да
не
прекид
посати
,
а
они
се
наместити
на
дно
школа
,
иза
ђак
.
радио
јесам
са
први
разред
,
други
писати
,
а
трећи
и
четврти
рачунати
на
таблица
.
Љубица
се
веома
зачудити
кад
видити
да
учитељ
већ
предаја
о
слово
.
на
табла
стајати
велик
,
јасан
,
леп
слово
,
написати
со
.
Учитељ
се
с
доста
вештина
али
и
мука
старити
,
да
навикнути
дечји
ухо
разликовање
овај
два
глас
.
Љубица
готово
не
дисати
;
сав
се
претворити
у
трајан
,
жудан
пажња
.
да
она
јесам
да
не
пропустити
ни
један
покрет
учитељев
.
А
он
радити
живо
,
умешно
,
с
воља
...
тек
ипак
видити
се
да
не
радити
без
напрезање
.
сав
малопређашњи
брига
одједном
се
скинути
,
нестати
јесам
,
а
она
обузети
пламен
жудња
за
рад
.
она
се
преобразити
:
очи
се
весело
засветлети
,
образ
се
заруменети
;
она
се
сав
предати
тај
посао
,
који
јесам
и
њен
...
ту
јесам
она
сав
мисао
,
цео
душа
...
деца
одговарати
:
по
неки
већ
схватити
добро
цео
мајсторија
и
одговарати
правилно
.
Љубица
све
више
светао
очи
.
али
по
неко
устати
,
па
сав
наопачке
...
Љубица
се
мрштити
,
лупнути
нога
,
управо
врх
нога
о
под
;
видити
се
радо
бити
скочити
и
притрчати
дете
.
ко
знати
шта
бити
он
урадити
од
срџба
!
...
А
Веља
се
смешити
весело
,
као
да
јесам
тај
и
очекивати
,
као
да
јесам
сав
у
ред
,
тај
јесам
моћи
друкчије
ни
бити
...
он
опажати
како
се
Љубица
мрштити
и
мучити
,
па
баш
нарочито
бирати
такав
деца
.
Обавештава
она
,
помагати
она
,
управо
учити
она
да
мислити
,
али
јесам
тај
деца
неук
,
диваљ
,
па
не
моћи
све
да
ићи
као
по
лој
...
—
е
доста
,
изаћи
сад
мало
напоље
,
рећи
Веља
деца
,
па
се
упутити
к
свој
гост
.
—
како
...
зар
ви
већ
радити
са
слово
?
упитати
он
Љубица
зачудити
.
Веља
се
смешкати
неприметно
,
и
сам
прав
зачуђен
лице
,
као
бајаги
чудити
се
питање
.
—
Јуче
јесам
почети
,
одговарати
он
наиван
.
—
Зашто
се
ви
као
чудити
?
—
Па
,
знати
...
ми
јесам
предавати
,
почети
она
збунити
:
припрема
трајати
најмање
месец
до
...
—
ха
,
методика
...
прекинути
јесам
учитељ
.
е
богме
овамо
хтети
морати
много
што
шта
против
методика
,
јер
и
наш
врховни
управа
ради
већина
против
методика
,
па
морати
и
ја
.
Шта
,
зар
ја
да
изгубити
два
месец
са
овај
дерладија
узалуд
;
а
шта
хтети
за
тај
време
да
ја
радити
остати
разред
?
...
јок
,
ја
јесам
тај
са
она
наредити
све
за
четири—пет
дан
:
сто
,
столица
,
клупа
,
табла
и
т
.
д
.
А
сад
јесам
већ
време
да
се
почети
радити
.
и
јесам
ли
видети
како
ићи
славно
:
половина
већ
знати
да
разликовати
оба
глас
!
А
тек
јесам
почети
,
од
јуче
...
—
дакле
ви
јесам
задовљни
данашњи
одговор
?
упитати
она
бојажљив
,
као
да
он
не
увредити
питање
.
—
Ха-ха-ха
...
те
још
како
!
питати
Гојко
како
он
мислити
.
—
да
,
славно
ићи
!
одговорити
Гојко
одлучно
.
—
видити
ја
како
се
ви
мрштити
...
у
један
време
помислити
сад
хтети
скочити
,
па
нарочито
бирати
неразвијен
деца
.
е
,
друг
драг
,
не
јести
се
лубеница
,
док
се
копач
добро
не
ознојити
...
него
изволети
ја
,
у
наш
дом
...
Љубица
и
Гојко
изјавити
жеља
да
слушати
даље
рад
,
па
по
свршетак
послати
да
прећи
у
стан
.
Веља
позвати
деца
,
па
наставити
рад
.
узити
да
прегледати
израђен
задатак
на
таблица
.
у
тај
он
помоћи
и
гостити
.
после
зажелети
да
он
држати
један
предавање
.
и
тај
она
учинити
по
воља
:
узити
други
разред
и
почети
познавање
природа
.
предавати
јесам
врло
лепо
,
лако
и
живо
;
и
Гојко
се
засветлети
очи
.
у
рад
провести
још
цео
час
.
Веља
пустити
деца
,
па
се
кроз
простран
ходник
упутити
са
гост
у
сав
стан
.
Дочека
она
један
слабуњав
,
ситан
плавуша
,
поздрав
се
врло
усрдно
,
па
одмах
отићи
к
сто
,
на
ко
стајати
послужавник
са
вод
и
слатко
од
трешња
.
разговор
се
водити
само
о
школски
рад
.
Љубица
јесам
нарочито
доћи
да
чути
који
реч
о
писар
,
да
видити
шта
јесам
тај
:
требати
ли
да
се
бојити
шта
,
или
хтети
она
и
Веља
казати
оно
исто
што
и
Стојан
.
али
сад
она
јесам
веома
незгодно
да
почињати
разговор
пред
учитељка
.
знати
она
жена
,
па
неки
она
јесам
свет
израз
на
лице
...
»
најбоље
хтети
бити
,
помислити
она
,
да
говорити
са
он
у
повратак
,
сад
кад
поћи
.
знати
да
хтети
ми
испратити
далеко
,
а
још
ако
он
не
поћи
жена
,
моћи
говорити
гласно
,
са
Гојко
заједно
.
ако
ли
она
поћи
,
морати
се
издвојити
са
Веља
.
«
кад
сићи
сунце
близу
брег
,
гостити
се
дигнути
да
ићи
.
Веља
се
спремити
да
она
испратити
,
а
учитељка
морати
остати
код
дете
,
који
јесам
данас
нешто
у
ватра
.
Веља
ићи
необично
весело
;
обузети
он
онај
пријатан
расположење
,
који
наступати
после
дуг
успешан
рад
,
па
сад
не
моћи
довољно
да
се
наговорити
.
стати
се
хвалити
свој
други
разред
,
јер
тај
јесам
само
његов
ђак
,
и
причати
с
какав
хтети
уживање
да
радити
овај
година
са
она
.
Љубица
,
који
он
врло
радо
слушати
,
морати
он
прекинути
.
—
е
сад
ви
ми
да
дати
један
савет
,
јер
зато
јесам
управо
и
доћи
,
рећи
она
,
па
она
испричати
сав
јутрошњи
разговор
с
писарем
,
изостављати
наравно
сав
оно
,
што
јесам
потребно
да
они
знати
.
Веља
се
још
од
први
реч
њен
уозбиљити
,
а
кад
саслушати
шта
јесам
писар
спремити
онај
друг
,
он
планути
гнев
и
узвикнути
:
—
Животиња
!
...
дакле
и
тај
он
знати
...
А
какав
јесам
тај
красан
девојка
и
одличан
учитељица
.
пре
два
година
свршити
јесам
школа
.
сирот
,
нигде
ники
немати
,
а
врло
леп
.
Чуо
јесам
ја
још
пролетос
да
он
облетати
око
она
,
па
ето
...
—
Шта
мислити
,
да
ли
хтети
заиста
бити
отпустити
?
ту
јесам
и
просветни
савет
,
за
бог
;
ваљда
се
тај
не
ломити
баш
тако
лако
!
...
запитати
Љубица
узбуђен
,
уздрхтао
глас
.
—
ех
,
савет
!
...
одговорити
Веља
са
неки
горчина
у
глас
.
Тешко
ми
!
одузети
јесам
ми
и
тај
једини
заклон
:
да
ми
јесам
бар
хлеб
обезбедити
,
кад
радити
посао
ваљан
.
па
ето
,
дати
јесам
ми
на
милост
и
немилост
несавестан
,
бесан
људи
...
да
ми
бешчастити
породица
,
друг
...
А
ја
да
ћутети
као
риба
,
да
се
не
смети
мрднути
,
узвикнути
он
са
тежак
бол
,
па
онако
у
љутина
хитан
гранчица
,
који
носити
у
рука
,
далеко
од
себе
.
Ућуташе
за
часак
сав
троје
,
па
ићи
блед
,
намрштен
,
тешко
дисати
.
кад
се
мало
прибрати
,
Веља
опет
проговорити
:
—
Отпустиће
јесам
,
дабогме
!
...
Чуо
јесам
ја
како
јесам
он
бити
окупити
председник
да
јесам
оптужити
због
неморалан
владање
...
она
,
један
од
поштен
учитељица
!
...
ето
и
ви
одговор
на
питање
.
сад
видити
шта
ви
чекати
,
па
бирати
;
тај
зависити
од
ви
...
ту
ви
ја
не
моћи
дати
никакав
савет
.
—
А
како
бити
бити
да
ја
тражити
премештај
у
други
срез
?
да
тај
учинити
сад
одмах
,
док
још
немати
опасност
.
—
немати
ни
недеља
дан
како
јесам
доћи
на
овај
место
,
па
већ
да
тражити
премештај
,
и
тај
још
без
узрок
!
јер
шта
бити
моћи
навести
за
разлог
?
...
тај
не
моћи
бити
,
веровати
ја
.
—
готово
ја
се
највише
свидети
савет
наш
Стојан
,
проговорити
Гојко
,
осмехнути
се
малко
,
али
он
са
лице
не
силазити
она
љут
горчина
и
бол
,
што
тећи
из
сам
срце
.
—
он
она
велим
да
радити
сав
посао
,
да
се
не
плашити
ништа
.
А
за
писар
,
како
оно
...
запети
он
,
па
се
опет
насмејати
:
бити
он
незгодно
поновити
израз
Стојанов
»
низ
длака
«
,
па
тај
он
препричати
други
реч
.
Беше
веома
узбудити
,
те
једва
изговорити
овај
мали
реч
.
—
и
ја
се
свидети
тај
савет
,
одговорити
Веља
.
Мор
,
ви
имати
паметан
фамулус
,
вера
ја
!
тако
,
тако
јесам
најбоље
.
па
ако
видити
да
хтети
и
ви
овако
да
брукати
,
онда
хтети
дати
оставка
.
други
излаз
немати
.
затим
Веља
стати
причати
о
онај
двојица
што
она
се
спремати
премештај
,
па
доћи
тако
у
разговор
до
орловичког
потес
,
опростити
се
са
гост
,
обећати
да
хтети
она
скоро
походити
и
вратити
се
.
Љубица
и
Гојко
продужити
пут
ћутети
.
Беше
она
незгодно
настављати
досадашњи
разговор
а
,
о
друга
шта
јесам
хтети
говорити
.
Сиђоше
у
речица
,
поред
који
се
зеленити
подотављене
ливада
.
задахнути
она
мирис
свеже
,
зелен
трава
,
по
који
јесам
већ
почети
да
се
купити
росан
капљица
.
вод
се
тихо
слевати
преко
камичак
,
жуборити
лагано
,
тајанствено
,
као
да
се
и
она
,
уморан
,
спремати
на
починак
.
сутон
се
приближавати
,
а
ваздух
постајати
густ
,
таман
.
цео
се
природа
умирити
,
па
се
само
још
осећати
њен
гигантски
дрхтање
,
као
последњи
уздах
пред
тежак
сан
...
сав
тај
навлачити
жив
човек
на
бескрајан
сањарија
.
Наши
путник
наићи
на
оборен
клада
на
сам
обала
,
па
,
готово
не
споразумевати
се
,
поседати
на
она
.
пролет
слепити
миш
и
запарати
танахан
крило
поред
сам
њихов
очи
;
пројурити
тихо
,
без
шум
,
воден
кос
,
враћати
се
ноћиште
;
зажуборити
речица
,
зашапутати
капљица
што
се
слевати
с
камење
,
а
сутон
се
њихати
и
навлачити
све
више
,
успављивати
брижан
глава
пријатан
заносан
сан
...
но
Љубица
не
сањати
пријатан
сан
.
Тужно
јесам
оборити
глава
над
река
,
па
слушати
жубор
и
шапат
бистар
вод
,
чинити
она
се
да
са
тај
злослут
жубор
отицати
и
њен
мио
сан
младост
,
њен
драг
идеал
...
све
,
што
јесам
тако
дуго
стварати
у
сан
,
шта
јесам
најрадије
духати
млад
напајати
,
почињати
се
ружити
,
растурати
...
и
она
видити
да
хтети
нестати
свега
и
да
хтети
после
наступити
црно
и
горко
разочарање
;
да
хтети
нестати
сан
и
наступити
оштар
,
суров
јава
...
и
она
почињати
осећати
велик
,
тежак
бол
,
јер
губити
велик
благ
младост
—
леп
заносан
сан
...
и
кроз
нем
сутон
,
са
тих
жубор
река
,
помешати
се
болно
,
тужан
јецање
...
и
отићи
низ
вод
,
тих
лахор
,
овај
тужан
двопев
танахан
бистар
река
и
млад
,
несрећан
девојка
...
А
Гојко
занемети
,
смрзнути
се
,
па
не
дисати
.
Осећа
само
како
он
се
груда
стезати
,
а
срце
лупати
бурно
,
живо
.
не
смести
да
се
покренути
,
да
мрднути
ма
шта
.
.
само
гледати
,
гледати
у
овај
погнут
фигура
,
који
се
у
сутон
нејасно
оцртавати
,
и
чинити
он
се
да
сваки
њен
уздах
односити
себе
по
један
део
његов
тежак
бол
,
а
на
душа
он
остављати
тихо
,
пријатељски
саучешће
у
туга
свој
други
,
и
још
некакав
осећање
,
веома
пријатно
и
драго
,
од
ко
он
и
срце
живље
куцати
,
али
се
он
старати
да
он
за
сад
угушити
,
јер
он
данас
и
у
оваки
околност
јесам
место
.
само
тих
,
лаган
уздах
по
кад
што
одати
његов
нем
присуство
.
А
око
он
све
једно
исто
:
сутон
,
жубор
,
јецање
...
одједном
се
обојити
тргнути
,
устати
и
поћи
даље
.
месец
изгрејати
,
па
треперити
свој
нежан
сребрнаст
светлост
.
зрикавац
отпочети
сав
посао
,
па
и
цео
околина
брујити
од
њихов
монотон
песма
,
који
улевати
у
душа
неки
сањив
зебња
.
тамо
,
на
врба
,
кратак
и
суморан
глас
,
јављати
се
ћук
.
А
из
село
се
носити
,
све
лакше
и
лакше
,
нејасно
,
тих
брујање
.
долазити
ноћ
...
кад
већ
ући
у
село
,
Гојко
се
понудити
да
отпратити
Љубица
до
њен
стан
.
—
нека
,
молити
ви
,
моћи
...
близу
јесам
,
сам
хтети
одговорити
она
одлучно
,
па
се
поздравити
са
он
и
окренути
свој
правац
.
—
Добра
лак
ноћ
!
одговорити
Гојко
мало
увређен
глас
и
остати
дуго
на
тај
место
,
гледати
за
она
.
Прилазећи
свој
вратница
,
Љубица
опазити
човек
,
који
се
држати
једном
рука
за
плот
.
он
се
кренути
према
она
поводити
се
,
а
из
груда
он
се
разлегати
храпав
,
промукао
глас
.
-
—
аха
...
тако
ли
јесам
!
у
овај
доба
...
Молићемо
за
мецко
изјасњење
.
рибица
...
Љубица
одмах
видити
да
јесам
тај
пијан
човек
,
па
брзо
појурити
вратница
,
али
незнанка
бити
близ
па
подупрети
леђа
улазак
.
—
стајати
...
ходити
код
бат
...
Љубица
познати
ћатин
глас
,
па
план
свој
одважан
,
плаховит
срџба
.
—
ха
,
пијаница
један
,
тај
ли
јесам
тај
?
Марш
с
пут
...
дрекнути
она
,
па
гурнути
пијан
Богосава
из
сав
снага
.
.
он
се
повести
,
повести
и
срозати
се
у
прашина
,
а
она
протрчати
кроз
вратница
и
одмах
закачити
кључаоница
.
Дрхташе
као
у
страховит
грозница
,
срце
она
лупати
живо
,
махнито
,
једва
се
стати
прибирати
.
Закашља
се
,
јер
јесам
стати
нешто
гушити
у
груди
.
Богосав
,
чути
кашаљ
,
стати
се
дизати
из
прашина
.
—
Чекни
де
ти
Пера
писар
,
чек
!
...
он
хтети
ти
’
наки
знати
...
ка
погача
од
белија
,
све
око
рука
...
Љубица
побећи
у
кућа
,
закључати
се
у
свој
соба
,
пасти
на
свој
девојачки
постеља
и
горко
зајецати
...
»
Божа
,
шта
јесам
овај
?
јесам
ли
овај
мој
служба
,
мој
удео
?
зар
се
овако
почињати
?
зар
јесам
овакав
цео
живот
!
...
«
ВИИ
.
Љубица
се
сав
предати
школа
,
свој
деца
.
у
непрекидан
,
заморан
рад
тражити
јесам
утеха
;
у
посао
јесам
угушивати
онај
сталан
страх
од
некакав
несрећа
,
који
јесам
обузети
овај
дан
.
Беше
веома
задовољан
свој
рад
;
кад
год
изићи
са
деца
на
одмор
,
из
очи
она
сијати
задовољство
,
али
се
брзо
навући
облак
на
њен
равно
,
ниско
чела
...
мисао
,
тај
црн
мисао
никако
да
јесам
оставити
,
но
она
загорчавати
сваки
тренутак
,
сваки
покрет
.
»
Што
ја
не
да
бог
мир
,
мислити
она
,
да
се
бар
сито
нарадити
са
свој
деца
?
сад
видити
како
велик
задовољство
и
утеха
човек
налазити
у
рад
.
тај
јесам
велик
дар
Божји
,
само
кад
јесам
човек
и
с
други
страна
задовољан
.
о
...
а
ја
јесам
тако
мало
желети
!
...
само
да
имати
добар
друга
,
па
овако
у
тишина
да
радити
обоје
са
овај
малишан
,
да
радити
много
,
неуморно
...
и
кад
ми
затребати
одмор
,
да
он
наћи
у
наш
гнездо
...
тај
тај
јесам
тако
мали
,
тако
ништаван
жеља
,
па
и
тај
се
не
да
!
«
...
и
опет
се
предати
рад
грозничаво
,
жудан
,
са
неки
чудан
одлучност
.
Гојко
јесам
обилазити
на
рад
по
неколико
пута
дневно
,
помагати
јесам
савет
и
напослетку
почети
да
држати
предавање
њен
деца
.
радити
се
озбиљно
и
својски
...
један
јутро
рећи
она
Стојан
да
јесам
отпустити
онај
учитељица
,
о
који
јесам
раније
говорити
.
Богосав
,
велим
,
синоћ
доћи
из
срез
,
па
донети
тај
глас
.
обојити
се
запрепастити
.
и
ако
јесам
непрестано
о
тај
говорити
и
мислити
,
ипак
она
се
чинити
,
да
хтети
бити
тако
покварен
људи
,
који
хтети
тај
злочин
извршити
.
А
оно
гле
!
...
обојити
се
ћутети
погледати
,
па
отићи
у
свој
учионица
и
почети
рад
.
Љубица
осећати
да
хтети
моћи
данас
ништа
урадити
.
мисао
не
моћи
да
се
зауставити
на
један
предмет
,
но
само
пролетати
,
увећавати
још
више
црн
слутња
,
који
она
обузети
душа
.
одједном
,
у
сред
рад
,
учинити
она
се
да
чути
са
двориште
необичан
звецкање
,
баш
као
да
јесам
сабља
.
поглед
на
прозор
,
а
тамо
стајати
Пера
писар
,
лупкати
камџија
по
свој
дуг
чизма
.
Рече
нешто
Стојан
,
који
доћи
пред
он
,
па
,
стати
разгледати
зрео
шљива
и
бирати
један
по
један
.
Стојан
ући
у
школа
блед
,
збуњен
.
—
звати
ти
господин
Пера
,
шапнути
он
Љубица
уплашен
глас
.
Часком
,
велим
...
—
Кажи
да
не
моћи
сад
прекидати
посати
,
одговорити
она
одлучно
,
а
из
очи
она
севнути
необичан
муња
.
—
кроз
пол
час
изићи
хтети
на
одмор
.
—
Баш
бити
боље
бити
да
изићи
,
наставити
чича
веома
тих
глас
,
у
који
се
чути
молба
.
не
знати
ти
,
братић
,
овај
...
Љубица
махнути
глава
одлучно
,
љутит
,
и
чича
изићи
покуњен
глава
.
она
дрхтати
сав
,
као
у
грозница
,
не
знати
ни
сам
да
ли
јесам
тај
из
страх
,
или
љутња
,
или
јак
узбуђење
.
неко
закуцати
на
врата
тихо
,
лагано
.
она
не
одговорити
,
али
обрнути
глава
и
посматрати
како
се
врата
лагано
отварати
и
кроз
она
пролазити
она
познати
страшан
фигура
.
поносно
подигнут
глава
,
властан
и
смело
посматрати
онај
посетилац
,
који
се
,
улазити
у
школа
,
некако
необично
превити
,
смањити
се
,
и
постати
некако
смирен
,
тај
,
рећи
бити
чак
понизати
.
са
неки
учтив
,
фин
смешење
прилазити
он
сто
,
пружати
рука
,
извињавати
се
,
молити
за
допуштење
да
поседити
мало
у
школа
...
мило
он
посматрати
овај
занимљив
рад
.
одједном
се
стати
разбијати
магла
,
који
се
бити
ухватити
око
Љубица
,
и
она
,
с
велик
чуђење
стати
посматрати
гост
.
Шта
јесам
овај
...
јесам
ли
овај
онај
исти
,
пређашњи
човек
?
не
,
јесам
,
јесам
...
овај
јесам
све
други
...
други
израз
,
понашање
,
тон
говор
,
све
,
све
друго
.
она
климнути
глава
,
нешто
промрмљати
,
и
више
очи
но
говор
показати
он
место
где
хтети
сести
.
гост
се
наместити
врло
опрезно
,
старати
се
да
не
пореметити
овај
тишина
,
који
владати
у
школа
.
сести
и
стати
разгледати
деца
.
Љубица
прићи
ближе
деца
,
рећи
она
да
гледати
само
на
она
,
па
почети
рад
.
Осећаше
како
она
се
образ
час
зажарити
час
охладнети
.
али
се
стати
прибирати
,
јер
напрегнути
воља
,
те
се
сав
предати
посао
.
Постајаше
све
расположен
и
рад
ићи
све
боље
и
живље
.
после
пол
час
пустити
деца
и
,
бришући
марама
ознојен
и
зажарен
лице
,
прићи
к
писар
,
који
већ
бити
устати
и
врло
учтиво
прихватити
њен
поздрав
.
Изиђоше
обојити
напоље
и
сести
у
хлад
.
—
опростити
,
молити
ви
,
почети
писар
врло
учтиво
,
што
јесам
ви
звати
мало
пре
.
заборавити
јесам
да
се
ваш
посао
не
смести
прекидати
.
ја
,
знати
,
научити
на
наш
канцеларија
,
где
врата
не
мировати
ни
пет
минута
.
он
поћутати
мало
,
као
да
премишљати
о
нешта
,
па
одједном
,
мало
отезати
реч
и
застајати
на
неки
израз
,
наставити
:
—
ја
јесам
доћи
од
кућа
нарочито
због
ви
.
Чим
јесам
чути
синоћ
...
о
којешта
,
одмах
јесам
решити
да
морати
ићи
овамо
,
да
се
обавестити
са
ви
и
да
се
извинити
...
Љубица
раширити
очи
,
гледати
и
не
разумети
шта
овај
он
говорити
.
она
само
посматрати
овај
учтив
и
озбиљан
лице
,
који
се
од
ономад
тако
изменити
,
да
овај
човек
изгледати
сад
сасвим
други
.
нестати
и
страх
и
зебња
,
и
она
се
већ
почињати
чудити
шта
се
тај
до
сад
плашити
.
—
Чуо
јесам
,
онај
лудак
,
Богосав
...
шта
јесам
радио
и
казати
чак
ви
претити
мој
име
.
Чуо
јесам
да
јесам
се
и
ви
уплашити
од
наш
ономадашњи
разговор
и
да
јесам
се
саветовати
са
колега
шта
да
радити
.
он
обор
очи
,
а
преко
лице
прелетити
он
облачак
љутња
,
ну
он
тај
вешто
сакрити
,
па
врло
пријатељски
глас
наставити
.
—
Баш
ја
јесам
много
тешко
бити
што
јесам
ја
погрешно
разумети
,
управо
што
ја
јесам
разумети
.
ја
јесам
човек
осетљив
,
и
тешко
ја
јесам
кад
ко
,
нарочито
такав
женскиња
,
о
ја
рђаво
мислити
.
Госпођице
,
ја
имати
рођену
сестра
,
који
јесам
у
ваш
положај
,
.
.
учитељица
,
као
и
ви
...
и
сад
настати
дуг
,
речит
монолог
,
у
који
се
излити
одсудан
уверавање
о
поштовање
,
о
братски
искрен
симпатија
,
о
тај
како
јесам
он
готов
на
сав
услуга
,
просто
и
једино
због
њен
самоћа
и
сиротиња
,
јер
знати
да
тако
исто
чамити
и
његов
сестра
,
па
ваљда
хтети
се
наћи
добар
душа
да
и
она
помоћи
...
Чуди
се
како
јесам
рђаво
протумачити
његов
саопштење
о
онај
учитељица
.
тај
јесам
неваљао
женскиња
,
и
она
јесам
морати
бити
казнити
.
па
опет
уверавање
,
клетва
,
и
сав
тај
неки
нежан
,
учтив
,
пријатељски
глас
,
који
чак
у
известан
прилика
задрхће
.
прав
,
добар
друг
,
па
тај
ви
јесам
...
Љубица
гледати
,
не
знати
већ
шта
да
мислити
;
осећати
само
како
она
се
кравити
лед
око
срце
,
што
се
нахватати
за
овај
неколик
дан
;
осећати
како
јесам
обузимати
некакав
пријатан
расположење
према
сав
,
па
чак
и
према
овај
писар
.
»
збиља
,
красан
човек
.
како
јесам
само
учтив
,
пријатан
,
скроман
.
и
баш
моћи
бити
да
јесам
он
ономад
рђаво
разумети
.
Човек
,
без
сумња
,
гледати
мало
да
ја
занимати
,
па
ћаскати
свашта
,
а
ја
одмах
помислити
бозна
шта
...
да
ли
јесам
тако
?
«
...
и
она
поновити
у
памет
његов
пређашњи
разговор
,
размислити
се
о
неки
израз
,
па
она
се
сад
цео
разговор
учинити
друкчији
,
сасвим
друкчији
.
»
А
ко
знати
?
...
помислити
она
са
неки
сумња
на
душа
:
можда
јесам
овај
претварање
...
«
да
ли
моћи
бити
људи
толико
дволичан
...
и
тај
остати
за
она
неразрешен
загонетка
.
А
писар
се
тек
сад
одушевити
свој
речитост
,
па
не
мислити
престати
.
много
леп
мисао
и
уверавање
изнети
пред
Љубица
и
одједном
,
погледати
у
часовник
,
тргнути
се
.
—
зар
ваш
колега
не
радити
данас
?
запитати
он
освртати
се
.
—
Рада
,
не
знати
што
већ
не
излазити
.
Писар
скочити
и
утрчати
у
школа
.
одмах
по
тај
стати
излазити
уморан
деца
,
протезати
се
цео
снага
,
а
за
она
покуњити
,
снужден
поглед
,
изићи
и
Гојко
са
писарем
.
—
овај
бити
и
заспати
у
школа
,
чекати
да
ја
отићи
,
рећи
писар
смејати
се
.
него
хтети
сад
ви
,
господин
учитељ
,
нешто
да
молити
.
Пошљите
ваш
послужитељ
нек
донети
мој
бисага
из
судница
и
примити
ми
у
ваш
стан
да
се
мало
заложити
и
разговорити
.
Госпођица
,
држати
,
хтети
отказати
?
—
захваљивати
...
али
јесам
тако
уморан
,
да
бити
ја
сад
одмор
бити
пријатан
од
јела
.
—
Нећете
ми
,
ваљда
,
покварити
друштво
.
имати
време
и
за
одмор
.
Гојко
,
онако
суморан
,
наређивати
Стојан
да
трчати
за
бисага
,
а
он
се
дати
на
посао
:
да
мало
уредити
и
дотерати
сав
жалосни
стан
.
пренеразити
се
кад
видити
да
соб
опет
јесам
почистити
.
Већ
пета
дан
јесам
како
наређивати
Стојан
да
бар
мало
смахне
онај
сена
са
под
,
па
ето
,
стајати
све
као
у
свињац
.
да
узети
сад
да
он
почистити
,
не
смести
—
дигнути
хтети
прашина
,
опазити
он
.
»
најбоље
нек
стајати
овако
,
помислити
он
.
они
знати
да
ја
немати
жена
ни
други
послуга
«
.
потом
наместити
мало
свој
постеља
,
привући
сточић
ближе
прозор
,
па
изићи
.
Стојан
се
враћати
с
бисага
,
те
сав
ући
у
соб
.
Љубица
се
намрштити
кад
ући
,
у
мало
не
запушити
нос
рука
.
Гојко
тај
опазити
,
па
се
обрнути
Стојан
.
—
јесам
ли
морити
,
ти
.
од
кад
ја
ти
викати
сваки
јутро
да
соб
чистити
и
ветрити
,
а
ти
јесам
ја
направити
овде
читав
свињац
!
...
ја
...
ја
...
узвикнути
он
у
љутина
,
па
запети
и
одједном
прекинути
.
Љубица
и
писар
тако
исто
изгрдити
чича
,
па
поседати
за
сто
,
који
се
повијати
на
сав
четири
страна
.
—
Шта
хтети
,
старост
јесам
,
братити
!
...
не
моћи
се
више
као
некад
,
док
се
бити
млад
.
А
ја
опет
мој
господа
слушати
ка
неки
бог
и
сваки
она
,
што
хтети
рећи
,
довлет
чинити
.
ја
се
слагати
лијепо
;
јес
’
,
братити
...
ка
неки
права
вамилија
.
Гојко
обор
глава
па
ућутати
.
он
јесам
вазда
побеђивати
Стојанов
речитост
,
па
и
сад
он
немати
шта
одговорити
,
знати
у
напред
да
хтети
соб
бити
сав
гора
и
сав
нечист
,
ако
се
он
јесам
не
прихватити
метла
.
али
јесам
тај
он
мрзети
,
а
нечистоћа
јесам
моћи
мирно
сносити
,
само
да
јесам
овако
изненадан
посета
.
—
кад
јесам
стар
,
пријатељ
,
и
кад
не
моћи
да
радити
,
онда
јесам
више
за
служба
,
рећи
писар
,
вадити
хладан
печење
,
заструг
са
сир
и
кајмак
,
лук
и
неколико
бутела
пива
.
—
него
да
казати
ја
да
узети
други
човек
,
који
младић
.
Стојан
заиграти
обријати
и
обрасти
кратак
чекињав
кос
брада
;
он
затрептати
очи
и
одједном
рукнути
у
плач
.
—
десет
година
јесам
овде
,
сладак
братић
...
немати
куд
...
да
умрети
овде
...
.
—
оставити
он
,
молити
ви
,
рећи
Љубица
,
који
се
веома
узбунити
од
старчев
плач
.
—
Добра
,
кад
госпођица
за
ти
молити
,
одговорити
писар
,
па
стати
нудити
нов
пријатељ
јела
и
пиће
.
—
ама
као
да
јесам
се
ја
и
ви
,
господин
уча
,
раније
познавати
...
или
јесам
се
негде
виђати
,
наставити
писар
,
нудити
Гојко
пива
.
ви
јесам
ја
тако
познати
.
—
Учили
јесам
гимназија
заједно
...
ви
после
отићи
некуд
...
у
полиција
.
—
ха
,
па
што
се
не
казати
,
брата
!
...
друг
из
гимназија
,
па
се
чинити
да
се
не
познати
.
господин
Пера
с
нарочит
задовољство
и
чак
неки
важност
ударити
глас
на
реч
из
гимназија
...
у
његов
кондујити
стајати
да
јесам
свршити
основни
школа
;
и
он
јесам
вазда
се
исказивати
против
школа
и
школован
људи
,
али
тек
бити
он
необично
драго
,
што
се
у
овај
прилика
наћи
сведок
његов
гимназијски
школовање
.
А
он
јесам
,
морати
признати
,
у
дубина
дух
сматрати
гимназија
као
нешто
веома
велик
,
непостижан
,
велик
од
сав
...
управо
о
велик
школа
јесам
смести
ни
мислити
.
—
Па
тај
јесам
тај
ја
,
наставити
он
,
познати
одмах
...
и
опет
јесам
ћутао
!
—
Тхе
...
шта
хтети
?
знати
да
ја
не
познавати
,
одговорити
Гојко
гледати
у
земља
.
»
ха
,
овај
несрећан
збуњеност
,
рећи
он
у
себе
,
мрштити
се
.
куд
баш
сад
да
ја
доћи
,
кад
требати
да
јесам
нај
...
слободан
!
«
...
познати
јесам
ви
одмах
,
наставити
он
,
па
се
накашљати
,
не
знати
шта
бити
још
моћи
рећи
.
—
е
па
дед
,
за
срећан
познанство
!
подигнути
писар
чаша
,
додиривати
уз
гред
,
врло
лагано
,
Љубичин
чаша
,
а
са
Гојко
се
куцнути
другарски
.
Гојко
испити
,
па
одмах
видити
да
се
и
Пера
и
Љубица
нешто
смести
и
гледати
он
.
Баш
хтети
бити
да
се
он
смејати
.
тај
он
опет
збунити
.
—
какав
јесам
тај
друг
,
болан
...
Нећеш
са
колегиница
да
се
куцнути
!
рећи
он
писар
.
—
заборавити
...
промрмљати
збунити
Гојко
,
кретати
очи
живо
,
као
да
гледати
где
бити
се
моћи
сакрити
.
после
ручак
полицајац
одсести
у
разговор
још
читав
час
.
ту
се
разговарати
пријатељски
,
сасвим
другарски
,
претресати
се
успомена
из
младост
,
управо
ређати
се
несташан
поступак
у
школа
и
ван
она
,
Љубица
слушати
са
интерес
овај
разговор
,
који
јесам
у
по
нешта
подсетити
на
њен
младост
.
и
Гојко
се
чак
расположити
,
па
допунити
разговор
по
неки
свој
сећање
.
—
Сећате
ли
се
онај
...
рећи
он
смешити
се
,
онај
у
дугачак
кошуља
...
Трпковић
,
што
ударити
директор
шамар
...
јесам
он
познати
по
ноћ
.
—
аха
,
јесам
...
хтети
,
чинити
ја
се
да
он
истерати
.
—
ја
,
па
он
директор
опростити
.
сад
јесам
поручник
.
најзад
се
писар
дигнути
,
опростити
се
врло
пријатељски
са
Љубица
и
Гојко
,
Љубица
опет
поновити
неколик
извињење
,
рећи
она
да
бити
потпуно
безбрижан
,
па
отићи
весело
.
Гојко
се
још
смешити
задовољно
,
сећати
се
неки
ситница
из
ђачки
живот
.
Љубица
се
досетити
овај
смех
,
па
чим
стати
на
поље
запитати
он
:
—
ви
јесам
јамачно
лепо
провести
детињство
и
младост
?
видити
да
се
радо
сећати
младост
...
—
младост
?
...
поновити
Гојко
и
замислити
се
.
ја
јесам
јесам
имати
,
ни
знати
за
она
...
не
,
не
...
ја
јесам
живети
у
младост
,
нити
знати
шта
јесам
тај
.
Љубица
он
погледати
зачудити
;
учинити
она
се
да
он
овај
не
говорити
будан
,
но
као
да
сањати
.
поглед
он
бити
управити
у
један
тачка
и
укочити
,
цео
лице
некако
необично
изменити
,
сањиво
,
занесено
...
како
тај
?
рећи
она
тих
глас
,
као
да
се
бојити
да
он
не
пробудити
.
сваки
ко
јесам
преживети
младост
,
морати
знати
за
она
,
сећати
се
поједини
тренутак
и
,
разумети
се
,
тај
јесам
леп
сећање
...
ето
,
и
ви
се
сећати
неки
ситница
...
—
А
ја
ви
казати
да
не
знати
за
младост
.
.
Сећам
се
многи
ситница
,
јесам
...
али
тај
јесам
туђ
живот
,
тај
јесам
ја
само
посматрати
...
али
из
мој
живот
немати
ништа
,
јер
ја
јесам
живети
,
као
што
ни
сада
не
живити
.
него
...
тек
сад
јесам
друго
;
опет
сад
бар
имати
нешта
,
а
онда
јесам
бити
ништа
,
изговорити
он
тај
,
па
дубоко
уздахнути
и
обрисати
рука
чела
,
по
који
се
накупити
капља
зној
.
—
ја
тај
не
разумети
;
не
знати
како
...
рећи
Љубица
,
тражити
згодан
израз
—
како
тај
јесам
живети
?
—
како
?
...
поновити
Гојко
.
од
основни
школа
,
па
до
крај
школовање
одвојити
јесам
се
из
родитељски
кућа
и
бринути
се
јесам
о
себе
.
какав
ја
јесам
бити
први
дан
школовање
,
такав
ја
јесам
бити
и
последњи
:
сав
један
исто
...
суд
,
вод
,
ципела
,
трчкарање
до
бакалница
,
до
касапница
,
а
ноћу
крпити
се
,
прати
се
и
учити
...
све
тако
,
без
крај
!
...
—
зар
баш
никад
јесам
знати
за
игра
са
друг
,
шал
,
забава
?
...
—
никад
.
ја
јесам
за
сав
тај
време
ништа
осећати
,
ништа
желети
;
живети
јесам
...
тај
јесам
јесам
управо
ни
живети
,
него
онако
...
—
А
детињство
?
стати
он
запиткивати
заинтересован
Љубица
.
—
ваљда
јесам
бар
као
дете
проживети
,
у
родитељски
кућа
,
са
деца
?
...
—
јесам
,
само
јесам
тада
и
живети
,
више
никад
,
одговорити
Гојко
с
неки
бол
,
готово
са
очајање
,
па
се
опет
загледати
некуд
у
даљина
,
а
пред
очи
стати
он
пролетати
сећање
из
безазлен
детињство
.
како
да
се
не
сећати
!
зар
бити
се
моћи
тај
заборавити
?
па
шта
бити
он
остати
за
утеха
из
цео
живот
,
шта
бити
се
имати
сећати
,
да
јесам
тај
леп
доба
,
детињство
...
зар
да
се
не
сећати
онај
гнездо
,
у
облик
један
мали
,
накривљен
,
непокривен
сиротињски
дашчарица
,
са
чији
се
праг
видити
шуман
вал
дивотан
Морава
.
Чим
сванути
,
они
сав
,
голотрб
и
босоног
малишан
,
његов
браћа
и
сестра
,
поискакати
испод
прљав
,
поцепан
поњава
,
па
трчати
на
низак
,
на
река
.
прегледати
од
синоћ
запет
вршак
и
намештен
кошара
,
па
ако
имати
лов
,
одмах
се
доносити
угарак
,
ложити
се
ватра
ту
на
обала
и
спремати
се
доручак
.
родитељ
она
,
пуки
сиротиња
,
журити
се
на
рад
,
надничење
,
а
они
по
цео
дан
око
вод
,
око
Морава
хранитељка
,
јер
она
она
јесам
и
хранити
и
појити
,
други
шта
јесам
имати
;
она
она
јесам
и
неговати
,
као
добар
мати
,
прати
она
,
чистити
,
а
благо
сунце
повијати
она
и
сушити
свој
зрак
...
о
,
диван
,
шуман
српски
Морава
!
...
па
онај
безазлен
,
срећан
дечји
игра
!
па
нарочито
онај
задовољство
,
који
се
тада
осећати
...
и
сад
се
живо
сећати
тај
осећање
,
па
он
духати
обузети
сладак
топлина
.
и
све
тако
лепо
бити
,
док
он
један
дан
отац
не
узити
за
рука
и
одвести
у
окружни
варош
.
»
много
ми
јесам
,
рећи
он
отац
,
па
не
моћи
све
да
изхраним
.
Узеће
те
господин
Младен
,
дати
ти
у
школа
,
а
ти
да
он
слушати
као
бог
.
Немаш
се
куд
враћати
«
.
и
он
јесам
остати
,
почети
јесам
претурати
дан
за
дан
,
док
се
једном
не
наћи
са
листа
хартија
у
рука
,
који
он
јесам
моћи
дат
хлеб
.
А
за
тај
време
његов
се
мило
гнездашце
растурити
.
родитељ
помрети
,
сестра
се
разудати
и
сваки
за
себе
савити
гнездо
,
браћа
се
растурити
по
бео
свет
и
он
сад
замишљати
како
изгледати
онај
рајски
место
,
где
јесам
познати
једине
дан
срећа
,
милошта
,
задовољство
.
Кућица
се
већ
давно
срушити
,
по
двориште
израстао
трње
и
коров
;
плетар
,
у
који
јесам
затварати
једина
коза
шут
,
јамачно
јесам
однети
или
јесам
струлити
ту
на
место
;
стазица
до
река
обрастао
трава
;
вир
,
код
ко
јесам
се
намештати
справити
за
лов
,
засут
;
све
срушен
,
уништен
,
па
ветар
преко
тај
пуст
гудура
звиждати
и
шибати
,
а
Морава
оздо
,
ваљати
свој
мутан
талас
,
хуја
и
шума
пенушити
се
,
не
освртати
се
на
опустео
гнездо
.
иљадама
година
она
се
талас
овај
долина
;
иљада
хтети
још
проћи
,
а
она
хтети
исто
овако
пенити
се
и
шумити
,
не
освртати
се
на
човечји
гнездо
,
који
се
појавити
уз
њен
обала
па
она
одједном
нестати
...
сав
хтети
проћи
,
свега
хтети
нестати
,
а
Морава
хтети
се
још
поносито
и
величанствено
носити
преко
раван
српски
поље
...
Гојко
канути
суза
из
очи
,
али
он
не
смети
подигнути
рука
да
се
убрисати
.
скренути
ока
у
страна
,
па
опазити
да
се
и
Љубица
некуд
далеко
загледати
,
очи
се
сјајити
,
не
мицати
се
,
а
усни
по
кад
што
грчевито
заиграти
.
и
она
се
,
ваљада
,
пренети
у
прошлост
,
или
се
предати
какав
нов
осећај
,
па
сновати
пријатан
заносан
сан
.
Гојко
се
обрнути
к
она
,
па
јесам
стати
посматрати
.
Учини
он
се
да
се
из
сам
дух
његов
појављивати
неки
сила
,
који
он
снажно
гонити
у
наручје
тај
девојка
,
осећати
да
он
нешто
снажно
привлачити
к
она
.
и
кад
бити
имати
мало
више
смелост
,
ко
знати
какав
бити
се
изјава
одједном
разлити
из
груда
.
овако
пак
само
уздахнути
и
снуждити
обор
глава
,
осећати
немоћ
и
неодлучност
.
он
хтети
чекати
да
се
тај
некако
само
себе
удесити
.
деца
већ
почети
долазити
у
школа
,
а
они
обојити
сањати
...
ВИИИ
.
полицајац
веома
учестати
са
свој
походама
.
сваки
други
трећи
дан
сврнути
на
часак
у
школа
,
поседити
са
Љубица
,
поразговарати
се
,
нашалити
се
и
насмејати
,
па
отићи
.
никакав
претња
,
никакав
затева
не
чути
се
више
од
он
.
Љубица
се
већ
тако
навикнути
на
његов
поход
,
да
она
у
известан
дан
и
сам
очекивати
,
постати
јесам
она
чак
пријатан
.
у
овај
сеоски
самоћа
човек
се
радовати
кад
добити
прилика
да
с
ко
измењати
мисао
.
у
последњи
време
писар
почети
доносити
по
неки
леп
понуда
:
кутица
фин
шећерлема
,
јужнога
воће
,
уверавати
како
јесам
тај
необично
јевтин
ствар
у
Београд
,
куда
он
ићи
често
те
носити
порез
.
Љубица
се
све
више
навикавати
на
писарев
љубазност
,
и
сад
она
бити
сасвим
обичан
доста
смести
израз
.
она
и
сам
добацивати
Пера
двосмислен
одговор
,
разумети
се
све
у
шала
,
но
тек
бити
са
он
потпуно
слободан
.
сад
се
и
сам
смејати
свој
пређашњи
бојазан
и
страх
,
и
питати
се
:
шта
се
имати
бојати
?
ето
,
већ
више
од
месец
дан
човек
долазити
,
и
осим
задовољство
и
пријатељство
она
не
осетити
ништа
друго
пред
он
.
али
у
колико
Љубица
и
писар
постајати
интиман
,
у
толико
се
Гојко
све
више
стати
повлачити
,
док
се
сасвим
не
издвојити
из
њихов
друштво
.
пре
недеља
дан
донети
она
јесам
јесам
писар
оба
плата
,
док
други
учитељ
још
јесам
ни
мислити
о
тај
.
Гојко
чак
узити
и
нешто
пар
унапред
,
па
одмах
отићи
до
Београд
,
оденути
се
лепо
и
вратити
се
исти
дан
,
доста
изменити
,
наравно
у
свој
корист
.
његов
нада
добити
још
више
мах
,
али
се
одмах
и
пресећи
.
сутра
дан
десити
он
се
прилика
да
чути
смео
изјава
писарев
и
шаљив
одговор
Љубичин
.
Гојко
се
следити
,
и
од
тај
дан
јесам
се
ни
видети
ни
проговорити
са
она
.
са
Љубица
,
кад
имати
што
пословно
,
преговарати
преко
Стојан
.
и
Љубица
јесам
са
свој
страна
много
допринети
,
да
се
хладноћа
међу
она
увећати
,
а
тај
само
због
онај
безразложан
женски
инат
.
»
Шта
ја
се
он
ту
љутити
...
као
да
имати
какав
права
нада
ја
.
Баш
хтети
за
инат
да
он
једити
,
још
више
хтети
да
се
смејати
са
писарем
,
нек
пуцати
од
јед
«
.
Гојко
остати
озбиљан
,
вечно
намрштити
и
повући
,
избегавати
сваки
прилика
да
се
не
срести
са
она
.
сад
се
већ
Љубица
од
истина
наљутити
.
овај
његов
стално
и
одлучно
држање
бити
она
тежити
од
сав
:
писар
доћи
за
часак
два
,
па
он
после
немати
по
неколик
дан
,
а
она
ни
с
ко
ни
реч
проговорити
.
Тешко
!
...
она
увиђати
да
се
међу
она
почињати
отворен
непријатељство
,
који
се
обично
звати
»
учитељски
свађа
«
,
о
шта
јесам
много
рђав
слушати
.
али
она
ни
прст
не
мрднути
да
тај
спречити
.
напротив
,
решити
се
на
отворен
инат
,
надати
се
на
моћан
заштита
писарев
.
један
субота
у
вече
ући
Стојан
у
Љубичин
разред
.
Чича
бити
на
велик
мука
:
од
пре
,
док
се
слагати
сав
,
бити
он
лако
задовољити
обојити
,
али
како
хтети
сад
?
Гојко
не
смести
вређати
,
јер
јесам
управитељ
—
моћи
он
одјурити
;
Љубица
још
горе
...
уз
она
јесам
писар
.
А
овамо
Гојко
он
једнако
издавати
некакав
оштар
порука
за
Љубица
,
па
стати
на
врата
и
слушати
хтети
ли
чича
онако
исто
оштро
изговорити
,
како
јесам
он
казати
.
ето
и
сада
чича
знати
поуздано
да
Гојко
слушати
на
врата
...
нарочито
он
јесам
казати
да
оставити
врата
мало
одшкринути
...
Чича
се
,
стати
пред
Љубица
,
уозбиљити
,
мало
се
накашљати
па
изговорити
наредба
.
—
казати
господин
управитељ
да
хтети
сутра
сав
ђак
ићи
у
црква
.
и
ви
да
се
спремити
да
,
ићи
са
ваш
деца
.
»
хвала
бог
,
чинити
ја
се
овако
рећи
,
одахнути
чича
,
јер
он
јесам
Гојко
три
пут
слишао
,
док
јесам
добро
научити
цео
наредба
напамет
.
—
казати
јесам
,
братити
,
и
оно
:
господин
управитељ
;
виђу
да
он
тако
баш
хтети
«
.
—
Кажи
господин
да
учитељица
не
морати
ићи
у
црква
,
кад
јесам
она
удаљити
.
деца
хтети
већ
доћи
,
па
неки
она
он
водити
;
и
онако
јесам
до
сад
бити
у
црква
,
одговорити
она
жучно
,
а
образ
пламтити
,
црвенити
се
као
крв
...
кад
Стојан
отићи
пред
Гојко
,
овај
већ
писати
нешто
љутит
.
рука
он
дрктати
,
а
перо
он
никако
не
слушати
,
но
извијати
пуно
непотребан
црта
.
—
Чекај
,
рећи
он
,
не
дизати
глава
и
не
слушати
одговор
Стојанов
.
извадити
из
сто
деловодник
,
забележити
тамо
нешто
,
ставити
нумера
на
онај
исписан
хартија
,
па
јесам
дати
Стојан
.
—
носити
.
неки
прочитати
и
нек
се
потписати
да
она
јесам
саопштити
наредба
.
кад
Љубица
узити
хартија
и
прочитати
све
,
па
спазити
чак
и
нумера
,
она
се
охладити
.
одједном
осетити
над
себе
сав
тежина
сила
стар
,
а
необичан
она
бити
овај
оштар
,
званичан
тон
,
који
се
јасно
распознавати
у
наредба
.
»
Наређује
се
учитељица
први
разред
школа
орловичке
,
поред
усмен
наредба
,
да
сутра
...
«
и
тако
даље
—
стајати
написати
на
тај
хартија
.
доле
потпис
:
»
управитељ
школа
орловичке
«
...
а
горе
на
врх
велик
слово
:
»
Краљевско-
српски
основни
школа
орловичка
.
Бр
.
@card@
.
«
Баш
звонити
!
...
Љубица
нарочито
одузети
смелост
и
управо
уплашити
јесам
овај
необичан
и
,
како
она
мислити
,
важан
државни
израз
:
Краљевско-
српски
;
.
.
па
јесам
хтети
да
скратити
:
кр
.
срп
.
,
како
се
тај
по
некад
радити
,
него
баш
отегнути
цео
ширина
.
Љубица
погнути
глава
,
па
веома
послушно
и
усрдно
узити
перо
и
потпис
како
она
јесам
рећи
.
—
Шта
казати
?
запитати
Гојко
шапутати
,
кад
он
Стојан
предати
хартија
.
—
Шта
хтети
рећи
...
Саже
глава
ко
јагњенце
,
па
потпис
.
хе
,
братић
,
сила
јесам
влас
’
!
...
рећи
чича
и
некако
лукав
засветлити
очи
.
Гојко
се
насмешити
задовољно
,
победоносно
.
распустити
деца
,
па
се
и
јесам
упутити
кроз
село
,
права
ка
брезовачкој
школа
.
од
скори
време
он
се
о
сав
саветовати
са
Веља
,
јер
увидити
да
овај
не
само
паметно
мислити
,
но
многи
ствар
унапред
предвиђати
.
—
о
,
безнадежан
јуноша
,
узвикнути
Веља
,
видети
он
где
он
долазити
.
Шта
јесам
,
пиштати
ли
рањен
,
изневерен
срце
?
...
знати
,
знати
,
дикане
мој
:
тежак
јесам
тај
бол
.
и
ја
јесам
ти
тако
нешто
некад
боловати
,
па
ништа
...
проћи
,
к'о
ћурећи
бобица
.
сад
се
смејати
кад
се
тај
сетити
.
него
шта
ја
...
хајде
седити
,
молити
ти
.
Шта
јесам
нов
код
ви
?
«
Гојко
се
наместити
на
столица
,
хтети
се
осмехнути
,
онако
ради
учтивост
,
али
он
се
из
груда
отети
тежак
уздах
.
суморно
погледати
око
себе
,
махнути
рука
преко
чела
,
па
туробно
одговорити
:
—
манути
се
,
молити
ти
...
Живот
ја
јесам
загорчати
;
и
онако
јесам
никад
срећа
видети
.
и
сваки
несрећа
морати
да
се
разбити
о
мој
глава
!
...
—
Мор
ћутети
,
тај
јесам
добро
ако
још
моћи
да
се
разбити
...
—
Шта
да
радити
,
научити
ја
,
наставити
Гојко
очајан
глас
,
па
он
испричати
догађај
последњи
дан
.
ја
видити
,
рећи
он
,
да
ја
се
спремати
велик
несрећа
...
хтети
проћи
ни
два
недеља
,
а
ја
хтети
бити
отпуштен
.
па
куд
хтети
после
и
шта
хтети
?
...
—
Отпуштен
...
хе
,
мој
цикати
,
не
ићи
тај
тако
.
Обезбеђен
јесам
ти
од
премештај
и
отпуштање
боље
него
и
један
од
ми
.
ја
ти
јамчити
да
хтети
бити
ни
преместити
ни
отпустити
,
докле
год
устрајати
тај
роман
Љубичин
...
требати
ти
она
.
—
Шта
ти
говорити
...
као
да
не
знати
онај
зликовац
!
—
зато
и
говорити
што
он
знати
...
ја
и
сваки
други
он
бити
одјурити
,
а
ти
хтети
,
јер
јесам
он
тај
потребан
...
да
он
не
сметати
.
—
како
тај
мислити
?
...
не
знати
.
—
он
хтети
ти
правити
други
пакост
,
нем
сумња
,
наставити
Веља
,
избегавати
одговорити
на
Гојков
питање
.
Јака
ићи
твој
мука
и
невоља
,
а
помоћ
тај
се
не
моћи
.
једино
ти
остајати
:
да
зажмурити
па
ништа
да
не
видити
и
да
ти
се
ништа
не
тицати
.
онда
хтети
и
она
ти
оставити
на
мир
...
чак
хтети
тај
писар
и
услуга
чинити
.
Видиш
,
дати
ти
и
аконто
за
овај
месец
,
а
ја
још
јесам
за
проћи
примити
...
само
ако
тај
моћи
...
допунити
он
после
кратак
ћутање
.
—
А
шта
велим
за
овај
вечерас
,
јесам
ли
погрешити
?
—
како
?
...
напротив
!
тај
ти
јесам
дужност
.
бити
јесам
већ
доцкан
кад
се
Гојко
дигнути
и
упутити
к
свој
село
.
сутрадан
Љубица
доћи
рано
у
школа
;
и
деца
се
брзо
окупити
.
свако
се
лепо
обући
па
се
бео
чист
кошуљица
;
на
нога
већина
алев
чарапа
а
на
леђа
јелечић
.
Љубица
се
загледати
у
деца
,
па
се
тако
и
замислити
...
стајати
лепо
обучен
,
са
шешир
на
глава
и
гледати
,
гледати
без
циљ
.
—
госпоја
,
прекид
она
мислити
један
малишан
:
овај
пити
водити
јутрос
,
па
...
јесам
л
’
да
не
смести
узети
навора
?
—
не
смести
...
одговарати
она
механички
,
више
понављати
детињи
реч
,
не
знати
ни
сам
шта
јесам
рећи
.
појавити
се
на
праг
и
Гојко
,
али
друкчији
,
сасвим
друкчији
.
на
он
лепо
нов
одело
,
нов
црн
шешир
,
кос
ошишати
,
брада
»
штуцован
«
,
па
ни
налик
на
пређашњи
Гојко
.
истина
,
и
сад
се
јасно
опажати
његов
карактеристичан
несразмера
,
али
ко
се
већ
навикнути
гледати
он
такав
,
он
он
сад
изгледати
сасвим
отресит
,
прав
младожења
.
Љубица
подигнути
глава
и
погледати
он
за
часак
.
Ироничан
осмех
,
помешати
са
презирање
,
заиграти
на
њен
усна
.
дохватити
марама
,
као
да
се
брисати
,
па
он
опет
погледати
и
насмејати
се
још
јаче
.
А
Гојко
,
озбиљан
и
намрштен
,
са
неки
прутић
у
рука
,
разгледати
деца
по
двориште
.
неколико
његов
ђак
прићи
к
он
.
—
јесам
ли
сав
доћи
?
запитати
деца
.
—
Дошли
јесам
.
само
јесам
они
што
не
долазити
никако
,
одговорити
ђак
.
—
Уређујте
се
,
скомандова
,
он
па
сићи
на
други
крај
,
подаље
од
Љубица
,
и
стати
уређивати
деца
.
и
Љубица
одмах
уредити
свој
малишан
.
сад
јесам
одједном
опет
обузети
неки
милина
,
вратити
се
пређашњи
љубав
према
овај
деца
,
и
она
јесам
необично
мило
што
стајати
са
овако
чист
и
упарађен
деца
.
толико
пута
јесам
са
завист
гледати
кад
варошки
учитељица
ићи
са
деца
у
црква
,
па
јесам
тада
у
себе
помишљати
,
да
хтети
и
она
дочекати
тај
срећан
дан
,
кад
хтети
овако
исто
са
свој
ђак
ићи
.
па
ето
,
доћи
и
тај
дан
!
неуман
,
она
јесам
сад
нерасположен
због
овај
Гојко
,
а
можда
и
због
други
шта
,
не
знати
ни
сам
,
.
.
јесам
имати
још
нешто
,
јамачно
имати
...
али
један
поглед
на
овај
малишан
довољан
јесам
да
раскравити
залеђен
срце
и
душа
да
развеселити
.
Школа
се
кренути
.
напред
ићи
Љубица
са
свој
деца
,
весело
гледати
пред
себе
,
а
напослетку
,
завршивати
ред
,
натмурити
и
покуњити
,
ступати
Гојко
.
по
потес
блистати
се
бистар
роса
,
мирисати
свеж
јутрењи
ваздух
,
прелетати
велик
јат
грлица
,
спреман
за
одлазак
,
а
доле
у
трњак
,
јасан
и
звонак
глас
,
чикати
кос
...
милина
,
не
моћи
човек
сит
да
се
надисати
!
...
после
дуг
путовање
,
стигнути
црква
.
Служба
већ
почети
,
те
они
и
не
одморити
деца
,
него
она
увести
у
црква
и
наредити
у
један
крај
.
за
певница
певати
месни
учитељ
,
а
око
он
стајати
и
одговарати
на
јектенија
десетина
одрастао
ђак
.
Гојко
стати
за
певница
,
али
пошто
не
имати
глас
,
морати
ћутати
.
Љубица
јесам
пазити
на
деца
и
крстити
се
побожно
,
онако
женски
:
знати
само
да
се
тако
ваљати
,
не
размишљати
нимало
ради
шта
тај
чинити
.
и
сад
одједном
стати
она
наликовати
овај
тренутак
на
један
часак
из
њен
детињство
.
јесам
,
сећати
се
тако
живо
...
довести
јесам
мати
,
са
млад
сестрица
,
у
црква
.
стајати
оне
тако
у
један
крај
и
ћутети
.
Мата
се
крстити
,
а
она
гледати
у
пламичак
кандило
,
што
треперити
пред
распеће
на
врх
иконостас
.
Учитељ
отегнути
неки
дугачак
песма
,
па
сав
сецати
глас
,
узвикивати
на
неки
место
страховито
.
на
средина
црква
,
око
икона
,
стајати
читав
бокор
зрео
и
зелен
босиљак
...
мирис
од
он
простирати
се
по
сав
црква
,
и
она
помишљати
да
тај
мирисати
божји
душа
.
и
гле
,
тај
исто
сада
!
...
и
пламичак
пред
распеће
,
и
учитељев
херувика
са
онаки
исти
сецање
и
узвикивање
,
и
гомила
босиљак
,
мирис
и
онај
исти
мисао
...
она
се
занети
,
не
слушати
шта
се
радити
око
она
.
кад
изићи
у
порта
,
по
свршетак
служба
,
друг
се
упознати
.
Месни
учитељ
јесам
стар
човек
,
већ
у
година
,
пријатан
,
симпатичан
изглед
.
скроман
,
тих
,
са
неки
нарочит
,
лаган
и
одмерен
манир
,
који
се
тећи
постепено
у
живот
и
сматрати
се
као
велик
украс
човеков
.
—
да
,
да
...
чути
јесам
,
одавно
јесам
чути
,
па
сав
разговарати
са
господин
-
свештеник
...
сав
се
надати
да
доћи
,
да
се
видити
.
Изиђе
свештеник
.
за
чудо
:
и
он
бити
исти
учитељ
...
онако
исто
говорити
,
онаки
исти
покрет
,
осмех
,
ама
баш
сав
исто
.
и
његов
први
реч
бити
скоро
исти
као
и
учитељев
.
Гојко
се
једва
осмелити
да
изговорити
оправдање
:
—
далеко
много
...
и
посао
велик
у
почетак
...
његов
обичан
збуњеност
,
кад
се
састајати
с
непознат
људи
,
обузети
он
сад
у
велик
мера
.
и
поп
и
учитељ
згледати
се
после
његов
одговор
.
.
Учини
она
се
веома
чудноват
и
необичан
оволик
збуњеност
код
одрастао
човек
.
и
Љубица
оборити
глава
,
па
не
знати
како
да
удесити
лице
:
хтети
бити
да
изгледати
пријатан
,
а
осећати
да
она
тај
у
овај
тренутак
не
ићи
од
рука
.
Учитељ
позвати
друг
к
себе
у
стан
,
ту
одмах
до
црква
,
и
они
,
не
смејати
одрећи
,
отићи
,
и
ако
бити
волети
да
се
кренути
одмах
са
деца
.
—
Извол'те
,
говорити
поп
,
идући
уз
она
.
и
дечица
требати
да
се
одморити
добро
,
дуг
јесам
пут
,
а
и
ви
.
па
да
се
упознати
...
ко
знати
кад
хтети
ми
опет
доћи
.
Гојко
ићи
као
на
шиб
.
Шта
хтети
он
тамо
,
кад
знати
да
хтети
умести
ни
проговорити
.
истина
,
овај
јесам
неки
добар
људи
,
видити
се
...
али
тек
...
—
јесам
ли
богослов
или
преперанд
?
запитати
он
попасти
кад
сести
у
соба
.
—
Преп
...
да
,
јесам
...
свршити
јесам
Учитељску
Школу
,
промуцати
Гојко
оборен
очи
,
избегавати
онај
заплетен
туђ
реч
.
А
и
згодан
он
бити
да
се
овако
изразити
:
неки
знати
да
јесам
свршити
цео
Учитељску
Школу
,
и
ако
јесам
привремен
.
—
тако
...
јесам
,
јесам
,
видити
ја
:
јесам
добар
пјевчик
.
А
чути
ли
како
кликтати
наш
господин
Аксо
?
...
јесам
,
али
он
јесам
богослов
.
—
тај
оно
јесам
баш
због
тај
,
господин
-
свештеник
,
јесам
због
тај
што
...
јесам
због
школа
.
имати
и
богослов
који
рђаво
певати
.
—
имати
,
доиста
имати
,
одговарати
поп
,
обарати
очи
,
јер
и
јесам
јесам
веома
слаб
певач
.
—
ини
солнце
,
ини
луна
,
ини
звјезди
...
како
ли
оно
бити
.
јесам
бог
дати
сваки
сав
дар
.
затим
обојити
стати
запиткивати
час
Гојко
час
Љубица
,
те
овај
морати
ступити
у
разговор
.
сести
са
она
и
учитељка
,
пошто
она
послужити
,
а
тај
јесам
врло
отресит
и
разговоран
жена
.
отворити
се
читав
дебата
,
те
чак
и
наш
зараћен
страна
морати
попустити
и
проговорити
по
неки
међу
себе
.
истина
,
Гојко
при
тај
бацати
из
очи
муња
,
а
Љубица
се
лукав
осмехивати
.
повести
се
разговор
о
учитељ
,
о
њихов
патња
;
поменути
и
један
зло
:
кад
јесам
више
учитељ
у
место
,
па
се
међу
она
отворити
кавга
.
—
То
јесам
зло
,
велик
зло
,
мој
господа
,
рећи
поп
.
.
у
место
да
јесам
они
сложан
,
па
да
се
удружен
сила
бранити
,
они
ударити
свако
на
свој
страна
,
а
тај
јесам
кметов
добро
доћи
.
Љубица
погледати
на
Гојко
,
али
он
гледати
оштро
и
озбиљно
,
као
да
се
тај
разговор
он
ништа
не
тицати
.
»
видити
ја
,
немати
ту
миран
рад
!
помислити
она
.
Мораће
једно
од
ми
двоје
путовати
«
.
најзад
гостити
се
кренути
.
Уредише
деца
,
па
опет
окренути
низ
потес
.
сунце
по
мало
греј
,
али
се
осећати
оштрина
у
ваздух
.
таман
да
се
лепо
путовати
.
ИX
.
Љубица
се
већ
неколико
пута
жалити
писар
на
Гојко
,
а
последњи
пут
доста
отворено
изјавити
,
да
бити
добро
бити
кад
бити
он
бити
преместити
.
Писар
она
много
наобећава
,
али
о
премештај
не
рећи
ништа
.
Рече
она
да
сваки
дан
очекивати
некакав
акт
,
који
хтети
показати
Гојко
с
ко
имати
послати
.
»
нек
видити
шта
ја
моћи
«
рећи
он
Љубица
,
гледати
јесам
значајно
...
Већ
се
навршивати
два
месец
како
она
доћи
у
овај
школа
,
и
шта
ти
јесам
за
тај
време
претурити
преко
глава
!
и
сад
она
одједном
доћи
на
памет
да
се
запитати
:
да
ли
јесам
њен
поступак
за
тај
време
вазда
бити
уместан
?
...
она
се
загледати
у
даљина
и
стати
у
мисао
претурати
дан
за
дан
,
све
што
јесам
у
школа
преживети
;
и
што
више
мислити
,
сав
веће
јесам
црвенити
по
лице
обузимати
.
она
се
стрести
,
и
одједном
прекинути
тај
мисао
.
»
Шта
ја
радити
...
којешта
!
...
млад
сам
,
здрав
,
па
зар
да
се
не
смети
ни
с
ко
нашалити
.
јесам
овај
манастир
,
него
свет
,
живот
,
а
ја
хтети
да
живити
!
...
да
живити
!
«
...
поновити
она
опет
и
одједном
осетити
,
како
се
у
она
почињати
рађати
неки
нов
мисао
,
супротан
овај
.
срце
она
опет
почети
зепсти
,
као
онај
после
први
поход
писарев
;
нерасположење
и
сумор
овладати
она
.
али
она
силом
угушивати
тај
нов
мисао
,
избегавати
она
,
осећати
унапред
њихов
непријатност
,
и
ако
се
оне
још
не
бити
јасно
испољити
,
него
се
тек
наговестити
.
Трже
јесам
из
тај
мисао
звецкање
сабља
.
Писар
она
прићи
,
весео
лице
.
она
се
обрадовати
његов
долазак
,
не
знати
ни
сам
зашто
:
да
ли
због
овај
самоћа
и
непрекидан
ћутање
,
или
јесам
ту
нешто
други
,
што
она
и
од
сам
себе
крити
.
Писар
се
поздравити
са
она
врло
интимно
,
задржати
њен
рука
подуг
у
свој
и
гледати
јесам
ватрен
,
значајан
поглед
.
и
она
гледати
он
весело
и
безазлено
,
с
једва
приметан
руменило
,
који
она
се
разлити
по
лице
.
видети
јесам
да
имати
нешто
повољно
да
она
казати
,
па
очекивати
да
проговорити
,
гледати
он
радознало
.
—
Дошао
јесам
акт
.
.
сад
хтети
да
он
саопштити
,
рећи
он
тих
глас
,
готово
шапатом
.
—
Шта
...
какав
акт
?
запитати
Љубица
уплашено
,
јер
она
јесам
сам
реч
»
акт
«
улевати
некакав
нејасан
страх
.
—
да
узети
ваш
девет
ђак
...
да
имати
и
он
први
разред
.
хајдемо
у
школа
,
да
ви
саопштити
.
Ал
хтети
да
зинути
!
Љубица
збиља
зинути
од
чудо
.
Још
пре
два
недеља
она
се
нешто
разговарати
са
он
о
број
ђак
,
па
онако
у
шала
поменути
,
како
Гојко
имати
мање
деца
од
она
,
и
смејати
се
рећи
:
»
Ништа
,
ја
хтети
он
поклонити
деветорица
,
па
онда
да
имати
обоје
по
педесет
ђак
«
.
она
јесам
још
и
тада
сазнавати
да
бити
тај
бити
нешто
веома
необично
,
нешто
што
се
нигде
и
никад
не
догађати
:
Гојко
у
три
разред
имати
преко
двадесет
предмет
,
а
она
само
један
разред
са
три
предмет
!
...
и
још
да
он
се
сад
додати
и
први
разред
,
а
учитељица
иначе
немати
велик
број
ђак
!
...
Љубица
овладати
зебња
;
стати
јесам
нешто
гушити
у
груди
;
она
осећати
да
се
овај
час
извршивати
један
нечувен
неправда
,
један
неоправдано
насиље
над
слаб
човек
,
који
јесам
без
икакав
заштита
,
који
ништа
друго
не
остајати
,
него
да
сагнути
глава
и
слушати
...
тај
он
она
јесам
ипак
друг
,
тај
исто
што
и
она
.
сутра
се
тај
моћи
и
она
десити
.
—
молити
ви
...
готово
да
не
улазити
ја
тамо
,
рећи
она
бледети
,
као
у
страх
.
—
Зашто
?
...
зар
да
пропустити
овако
занимљив
призор
!
одговорити
писар
,
па
јесам
пустити
напред
,
да
она
први
ући
.
Гојко
ићи
по
школа
замислити
,
а
ђак
он
нешто
писати
.
кад
углед
она
двоје
,
он
се
тргнути
и
задрктати
:
осетити
да
он
не
долазити
ни
са
какав
добар
.
кроз
глава
он
пролетети
неколик
нагађање
муњевит
брзина
.
»
Отпуштен
...
преместити
(
камо
срећа
!
)
...
казнити
плата
...
ко
знати
!
...
али
шта
хтети
она
овде
,
какав
посао
имати
она
?
Биће
тај
други
:
јамачно
ја
она
тужити
,
па
сад
да
ми
саслушати
обоје
.
тај
хтети
и
бити
!
али
зашто
?
«
...
—
изволети
један
акт
из
министарство
,
проговорити
писар
службен
полицијски
тон
,
па
онда
,
као
са
свој
страна
,
наставити
:
понети
јесам
он
узгред
,
да
не
шиљемо
нарочит
пошта
.
Гојко
примити
хартија
,
развити
јесам
и
стати
читати
.
одједном
пребледети
сав
,
рука
он
се
затрести
,
подигнути
очи
и
поглед
Љубица
права
,
отворено
,
очи
у
очи
.
Страшан
јесам
бити
тај
поглед
:
шинути
јесам
Љубица
преко
срце
страшан
од
гујин
ујед
.
Беше
у
он
,
у
тај
кратак
,
нем
,
отворен
поглед
читав
бездан
прекор
,
чуђење
,
сажаљење
...
бити
он
речит
од
сваки
говор
.
Љубица
се
стрести
од
неки
хладноћа
,
који
јесам
одједном
обузети
;
стати
се
окретати
немирно
,
а
образ
она
час
бледети
,
час
црвен
.
опет
се
у
она
подигнути
онај
осећај
,
који
мало
пре
она
сам
угушивати
,
а
над
сав
осећај
истакати
се
јасно
један
:
жалост
,
саучешће
према
Гојко
.
она
стати
жалити
овај
нем
јадник
,
који
не
знати
ни
за
какав
протест
.
сиромах
!
...
Гојко
стајати
тако
непомичан
,
превртати
хартија
,
па
јесам
одједном
савити
,
отворити
деловодник
и
метнути
јесам
унутра
.
—
Добра
...
рећи
он
јасно
,
не
гледати
ники
,
па
се
обрнути
ђак
и
стати
прегледати
њихов
рад
,
као
да
ники
други
у
школа
немати
.
Писар
се
промешкољити
,
поглед
у
Љубица
,
па
са
она
полако
изићи
из
школа
.
Гојко
не
дигнути
глава
за
она
.
Одоше
обојити
у
празан
учионица
.
тај
јесам
у
последњи
време
седети
и
проводити
разговор
.
—
јадник
,
жао
ја
он
опет
!
рећи
Љубица
.
—
А
јесам
ли
он
ви
жалити
...
оно
пре
,
кад
ви
јесам
послати
наредба
.
па
толики
други
ваш
тужба
на
он
.
неки
он
,
нек
осетити
ко
јесам
јак
.
Љубица
се
радо
ухватити
за
тај
мисао
.
»
јесам
,
збиља
!
колико
јесам
се
ја
онда
уплашити
и
наједити
,
а
он
ништа
...
Јамачно
се
још
у
себе
смејати
како
јесам
морати
брзо
послушати
«
.
при
тај
мисао
обузети
јесам
гнев
.
»
неки
он
...
нек
видити
да
и
ја
јесам
баш
...
«
она
не
довршити
мисао
:
осетити
да
она
пасти
два
тежак
рука
на
раме
,
који
почети
стезати
...
ватра
она
планути
из
груда
;
струјити
многобројан
,
муњевит
јурнути
она
по
цео
тело
,
у
теме
опет
стати
ударати
необично
,
она
не
разумевати
шта
се
тај
са
она
збивати
,
бити
занети
...
и
као
кроз
сан
чути
познат
глас
:
—
Болан
,
па
хтети
да
ја
казати
ни
хвала
.
ја
за
ти
толико
...
сав
ти
чинити
...
и
тек
сад
хтети
да
ти
чинити
...
Хоћеш
сутра
да
ти
донети
златан
часовник
...
двадесет
дукат
јесам
он
платити
...
ономад
јесам
он
купити
за
ти
...
хтети
...
бог
ја
,
што
?
...
сав
хтети
ти
окитити
злато
и
брилијант
,
срећа
ја
!
Хоћеш
?
...
и
Љубица
осећати
да
се
два
рука
све
више
савијати
око
она
,
а
она
немати
снага
да
се
тај
одупрети
.
просто
не
моћи
да
се
мрднути
,
не
моћи
један
реч
проговорити
.
обузети
јесам
неки
студен
,
скаменити
се
,
нешто
јесам
загушити
у
груди
,
па
ни
мрднути
се
,
ни
проговорити
.
али
шта
јесам
овај
?
...
некакав
топлина
око
десни
образ
.
тај
неко
дисати
уз
она
,
осећати
да
јесам
тај
дисање
и
врло
топло
...
али
од
тај
место
полазити
сав
јак
струја
низ
тело
,
трзати
се
мишић
...
А
она
гледати
несвесно
,
врео
мутан
поглед
,
усна
она
осушити
,
врео
,
па
дрктати
као
у
грозница
...
дисање
нечији
све
ближе
и
топлије
и
одједном
...
врео
усна
са
оштар
брк
пасти
на
њен
усијан
образ
и
тако
остати
...
као
муња
шинути
јесам
нешто
уз
груда
,
осетити
да
она
се
повратити
сав
снага
,
она
се
извити
из
тај
рука
и
скочити
...
први
тренутак
бити
страховит
...
паклен
гнев
загрмети
и
заклокотати
у
она
,
она
подигнути
десни
рука
,
извити
јесам
у
страна
и
спремати
се
да
пљеснути
она
из
сав
снага
по
тај
туђ
образ
,
па
одједном
,
као
посећи
,
клонути
на
столица
,
наслонити
глава
на
рука
и
горко
,
очајно
зајецати
...
Писар
се
измакнути
,
преплашен
,
збуњен
,
изненађен
,
подигнути
зажарен
лице
,
који
одједном
почети
бледети
,
усна
се
искривити
и
затрести
,
цео
он
тело
задрктати
,
нарочит
слабост
стати
осећати
у
колено
,
у
нога
,
који
дрктати
необично
.
он
се
једва
докотурати
до
први
клупа
,
пасти
на
она
и
дубоко
предахнути
.
погледати
око
себе
,
као
да
се
бити
из
дубок
сан
...
»
Што
јесам
тај
лећи
на
сто
?
гле
,
плакати
!
...
А-а-а
!
...
знати
!
«
...
и
он
се
стати
прибирати
.
одједном
скочити
и
изићи
у
двориште
.
стати
ходати
тамо-амо
,
а
под
нога
он
шуштати
опао
,
жут
лишће
;
а
над
он
се
носити
густо
загасит
и
беличаст
облак
,
пливати
тихо
преко
небесан
свод
.
Оштар
,
хладан
ветар
,
помешати
са
влажан
измаглица
,
стати
он
шибати
по
лице
.
он
протрљати
очи
и
махнути
глава
у
страна
,
као
човек
који
јесам
гађати
зец
,
па
убити
—
кер
...
тај
се
јесам
надати
...
он
,
стар
лисац
,
удесити
јесам
све
како
ваљати
,
и
чинити
он
се
да
јесам
већ
крајње
време
за
напад
.
Очекивао
јесам
потпун
послушност
,
а
оно
,
ето
!
...
па
сад
ти
разумети
женски
срце
!
и
шта
јесам
она
моћи
до
сад
мислити
?
...
не
,
не
...
изабрати
јесам
незгодан
тренутак
,
тај
јесам
извесно
.
А
она
,
жена
,
тако
понекад
доћи
лутак
у
глава
...
Чекај
,
знати
он
шта
хтети
радити
...
ето
он
кроз
два
три
дан
са
златан
часовник
.
»
Евин
јесам
тај
кћер
,
хеј
морити
!
...
кад
углед
злато
...
хм
...
нем
размишљање
.
сад
неки
јесам
,
нек
се
прибрати
.
«
и
он
отићи
,
звецкати
сабља
нарочито
,
нек
чути
она
да
он
одлазити
.
Гојко
само
трчати
с
прозор
на
прозор
.
поглед
у
учионица
,
Љубица
се
трести
од
плач
,
леђа
грчевито
одскакати
;
погледати
на
двориште
—
писар
натмурен
од
густ
облак
,
корачати
нервозно
и
понеки
пут
махнути
глава
значајно
.
»
Шта
ли
јесам
тај
?
питати
се
он
десети
пут
у
чудо
,
и
не
могућ
се
досетити
ништа
,
опет
притрчавати
,
пропињати
се
уз
прозор
и
гледати
.
Срећа
још
ти
јесам
опазити
писар
да
излазити
на
двориште
,
иначе
бити
он
овај
затећи
баш
како
висити
на
прозор
и
гледати
зачудити
.
Гојко
се
вратити
у
школа
,
пустити
ђак
,
па
стати
ходати
по
двориште
,
стресати
се
од
хладноћа
.
Стојан
он
са
праг
од
стан
махнути
рука
.
—
Вид
ли
,
братити
?
они
се
нешто
поџевељаше
...
Мор
,
овај
наш
хеј
...
пар
вредити
.
—
од
куд
ти
знати
?
упитати
,
зачуђен
,
Гојко
.
—
и
ја
,
знати
,
стојати
нодекана
,
на
џаму
,
па
ти
после
доћи
...
отети
он
се
баш
из
рука
!
Гојко
ући
у
соб
,
сести
и
рећи
Стојан
да
причати
шта
јесам
видети
...
Прође
подне
,
Љубица
још
легати
на
сто
;
почети
деца
долазити
у
школа
,
она
још
легати
,
и
видити
се
само
како
она
широк
леђа
нагло
одскакати
од
дубок
дисање
...
кад
се
свршити
школски
рад
;
Љубица
изићи
за
деца
.
стати
на
праг
и
дубоко
удахнути
свеж
ваздух
.
лице
она
се
изменити
,
као
да
јесам
спавати
цео
дан
;
поглед
она
мутан
,
нејасан
,
бунован
...
обрнути
се
око
себе
,
као
да
нешто
тражити
,
затим
корачити
и
упутити
се
за
деца
к
свој
стан
.
А
Гојко
брзо
распустити
деца
и
отићи
журно
у
Брезовац
.
»
бар
хтети
добро
навикнути
на
овај
пут
«
,
помислити
он
,
ићи
кроз
потес
.
—
стајати
,
рећи
он
Веља
,
кад
сазнати
за
данашњи
догађај
.
—
Па
тај
јесам
читав
атентат
на
твој
живот
.
—
Мор
махнути
се
шал
,
него
шта
мислити
?
—
хм
...
шта
мислити
?
седити
,
ћутети
и
гледати
свој
посао
,
тај
ти
јесам
за
сад
,
а
после
...
видети
.
за
сад
,
упамтити
добро
,
да
јесам
ни
прст
мрднути
.
Ћути
и
чинити
се
невешт
сав
.
—
Добра
,
тај
већ
хтети
...
моћи
.
али
шта
мислити
о
она
,
шта
хтети
бити
?
—
хе
,
соко
,
јесам
ја
пророк
.
ту
се
сад
нешто
крупан
ломити
...
бити
грмљавина
и
свега
.
А
тај
чувати
свој
леђа
,
јер
сад
моћи
најгоре
страдати
.
Гојко
он
погледати
плашљиво
,
а
он
ходати
по
соба
,
мрштити
се
и
мислити
.
—
Ђавоља
посао
!
наставити
Веља
.
и
како
она
не
бити
срамота
,
макар
оне
тамо
у
министарство
!
,
.
.
три
разред
,
толики
рад
...
и
ево
ти
сад
још
један
разред
,
да
бити
се
олакшати
залудан
учитељица
!
до
сад
се
тај
јесам
дешавати
ники
.
Гојко
се
накашљати
,
хтети
нешто
рећи
,
али
Веља
наставити
љутит
:
—
најбоље
још
нек
ми
наредити
да
она
чувати
деца
,
који
она
имати
,
а
девојка
...
шта
?
...
и
она
тако
нешто
...
да
она
чистити
ципела
,
на
пример
...
Гојко
уздахнути
,
скрушен
,
без
нада
,
видити
пред
себе
све
црње
дан
,
сав
велик
зло
...
X
.
Љубица
се
већ
прибирати
,
размислити
,
умирити
се
,
па
ићи
на
рад
као
и
до
сада
.
Шта
хтети
,
кад
она
јесам
такав
судбина
!
погнути
глава
,
па
радити
за
онај
злехуд
парац
хлеб
.
мало
јесам
размишљати
о
последњи
догађај
:
обузети
јесам
некакав
апатија
према
сав
,
па
нити
јесам
што
љутити
ни
веселити
.
свеједно
,
моћи
пропаст
цео
свет
и
она
са
он
,
тај
она
јесам
права
...
устати
ћутети
,
гледати
полусвестан
око
себе
,
ићи
у
школа
и
радити
,
све
са
неки
чудан
,
сањив
поглед
,
који
јасно
казивати
,
да
њен
душа
не
учествовати
у
рад
.
Стојан
јесам
нешто
запитати
или
саопштити
,
а
она
буновно
дигнути
глава
и
гледати
он
чудно
,
необично
.
старац
се
стрести
од
тај
поглед
и
измицати
се
журно
испред
она
...
Дође
један
јутро
и
стати
пред
она
:
—
казати
господин
управитељ
да
он
послати
онај
девет
ђак
.
Љубица
дигнути
глава
и
погледати
он
зачудити
.
»
Шта
хтети
они
...
о
шта
тај
говорити
?
...
какав
ђак
...
који
они
требати
?
...
аха
,
знати
...
тај
јесам
од
онај
«
и
са
тај
сећање
на
деветорица
ђак
појавити
се
у
она
сећање
и
на
сав
оно
,
што
јесам
у
веза
са
тај
.
али
јесам
она
већ
навикнути
да
угушивати
мисао
о
тај
.
—
Кажи
господин
нек
изићи
у
ходник
,
па
нек
доћи
овамо
,
рећи
она
тих
глас
.
мало
постајати
,
па
ући
Гојко
у
разред
.
на
лице
он
исписати
жив
радозналост
,
али
се
јасно
читати
на
он
и
горко
сажаљење
,
прекор
...
и
опет
рећи
бити
да
и
његов
дица
велим
:
»
Шта
хтети
,
кад
ми
јесам
такав
судбина
!
«
он
ући
,
као
обично
,
гледати
у
земља
,
али
кад
стати
пред
она
,
подигнути
очи
и
погледати
јесам
за
часак
,
само
за
један
тренутак
,
па
опет
она
обор
,
накашљати
се
мало
и
проговорити
као
истрке
:
—
требати
да
се
извршити
наредба
министровати
,
одвојити
ја
деветорица
...
који
ви
хтети
.
—
А
морати
ли
се
они
засебно
уписивати
?
запитати
Љубица
,
гледати
он
некако
чудно
и
тужно
.
—
разумети
се
,
у
мој
уписница
.
—
Ева
ви
спискати
,
па
узети
озго
или
оздо
редом
...
Што
јесам
најбоље
.
—
С
крај
хтети
,
оздо
.
Гојко
преписати
име
на
чист
хартија
и
таман
да
почети
прозивати
деца
гласно
,
Љубица
он
зауставити
.
—
неки
деца
код
ја
...
ја
и
онако
радити
само
тај
.
ви
можда
мислити
...
запети
она
,
црвенити
;
ја
јесам
...
.
тај
јесам
бити
по
мој
жеља
.
и
сам
видити
...
—
Добра
,
добро
...
убрзати
Гојко
,
окретати
глава
десно
и
лево
,
не
знати
како
да
се
склонити
од
тај
изјава
,
који
он
узбуђивати
.
—
онда
тако
...
.
ја
хтети
овај
уписати
код
ја
,
а
ви
како
хтети
са
она
,
рећи
он
и
изићи
брзо
.
Љубица
наставити
рад
,
па
кад
опазити
да
јесам
она
деца
заморити
,
пустити
она
на
одмор
.
тек
што
деца
изићи
и
она
,
остати
сам
у
соба
,
замислити
се
,
а
врата
се
отворити
лагано
,
у
школа
ући
средовечан
човек
,
обријан
лице
,
с
велик
,
усукан
црн
брк
.
он
улазити
пажљиво
,
као
да
се
бојати
пореметити
ко
у
рад
,
али
кад
опазити
да
јесам
Љубица
сам
,
оставити
врата
и
прићи
она
слободно
.
Љубица
повести
очи
,
чим
се
врата
отворити
,
и
у
први
време
гледати
исто
онако
бунован
,
полусвестан
,
као
и
до
сада
;
али
одједном
она
засветлити
у
очи
жив
радост
,
она
скочити
весело
,
узвикнути
:
—
гле
,
тат
!
...
од
куд
ти
по
оваки
време
?
!
...
па
он
пољубити
у
рука
и
понудити
да
сести
.
стотинама
питање
и
прекор
управа
онај
отац
,
говорити
и
питати
брзо
,
не
знати
о
шта
хтети
пре
.
Шта
ради
мати
,
сестра
,
писати
ли
брат
из
Београд
,
који
тамо
учити
гимназија
,
па
питање
о
крава
Зорка
,
њен
љубимица
,
о
ружа
и
олеандер
који
јесам
донети
из
Београд
,
о
неки
сусед
...
и
ваздан
други
ствар
...
па
онда
осути
прекор
што
јесам
јесам
овако
оставити
,
ни
да
она
писати
,
ни
да
јесам
обићи
,
а
она
чамити
овде
у
туђина
,
сам
без
игде
икоји
свој
.
отац
она
одговарати
на
сав
питање
,
али
онај
исти
свој
израз
,
с
који
се
погађати
и
цењкати
за
кожа
,
шљива
и
други
;
а
тај
се
Љубица
сад
учинити
веома
грубо
и
сурово
,
и
ако
она
не
знати
за
друкчији
разговор
очев
.
—
здравити
јесам
,
здравити
јесам
...
сав
јесам
здравити
,
одговарати
газда
Цветко
,
како
он
звати
сељак
.
сав
јесам
ти
поздравити
.
мајка
ти
рећи
...
и
сад
се
стати
ређати
порука
од
мајка
,
сестра
и
доћи
говор
на
брата
.
—
Мика
писати
,
често
писати
...
због
он
јесам
ти
и
доћи
.
ти
он
сам
рећи
да
оставити
послуживање
,
па
сад
ето
...
требати
уговор
испунити
.
Већ
јесам
два
месец
,
доста
јесам
чекање
.
—
Знаш
да
због
први
плата
примати
оба
овај
месец
по
пол
...
—
А
квартирина
?
—
јесам
још
ништа
примити
.
.
Кажу
,
да
немати
.
ако
хтети
да
отићи
заједно
до
судница
,
да
видити
.
—
како
не
,
како
не
!
...
зато
јесам
и
доћи
.
дете
писати
:
исцепати
се
,
обосити
,
а
зима
—
ето
јесам
!
...
немати
шта
ни
да
јести
,
а
ја
не
моћи
више
да
давати
...
немати
више
никакав
зарада
.
овај
цена
да
тај
бог
сачувати
:
данас
један
,
сутра
—
други
.
Још
да
јесам
овај
кожа
,
не
бити
се
имати
шта
јести
.
тај
већ
бити
обичан
Цветков
разговор
,
али
Љубица
обратити
нарочит
пажња
на
саопштење
о
брата
.
и
она
јесам
добивати
од
он
писма
,
у
који
молити
за
помоћ
,
јер
немати
шта
јести
,
али
јесам
опет
живо
интересовати
очев
говор
о
тај
,
као
да
јесам
тај
сав
нов
за
она
.
Одоше
у
судница
,
али
се
вратити
у
стан
Љубичин
без
успех
.
кмет
она
одбити
одлучно
,
чудити
се
што
он
досађивати
у
невреме
.
он
јесам
,
велим
,
казати
једаред
да
хтети
дати
учитељ
нешто
пар
тамо
о
Божић
,
док
покупити
школски
прирез
за
овај
година
,
а
сад
купити
само
државни
порез
.
—
зло
,
мој
брата
,
зло
!
рећи
газда
Цветко
,
уздисати
.
радити
,
мучити
се
,
па
опет
ништа
!
...
ја
јесам
мислити
чак
и
за
ми
штогод
да
одвојити
.
Станка
још
ићи
бос
...
Љубица
задрхтати
.
тај
она
јесам
млад
и
мио
сестрица
.
—
Боса
!
...
узвикнути
она
,
по
оваки
лапавица
.
за
бог
,
тат
,
шта
радити
?
...
—
зар
ти
не
знати
наш
стање
,
одговорити
Цветко
прекорно
,
ломити
велик
парче
погача
и
залагати
тај
са
по
мало
сир
.
—
погледати
ја
,
видити
...
сто
закрпа
,
а
на
опанак
десет
подлога
.
—
Ева
тај
динар
да
купити
Станка
опанак
одмах
,
а
ја
макар
и
не
јела
за
дан-два
.
мајка
нек
доћи
сад
у
недеља
;
дати
она
пар
извесно
,
можда
цео
тромесечни
квартирину
...
Удесићу
ја
тај
,
довршити
она
загушен
глас
;
усна
она
задрхтати
,
а
грло
она
се
стегнути
.
.
опет
она
у
очи
блеснути
онај
апатичан
израз
и
брзо
он
нестати
...
отићи
она
отац
,
купити
узгред
ту
у
један
кућа
два
овчји
кожа
.
вајдица
јесам
и
тај
:
зарадити
на
она
три
—
четири
грош
.
Љубица
остати
скрушен
,
сломити
,
без
мисао
,
притиснути
неки
тежак
,
грозничав
занос
.
нити
она
срце
за
шта
жудети
,
нити
она
се
у
душа
радити
какав
осећај
,
само
мутан
поглед
блудити
по
далек
недоглед
,
показивати
јасно
да
јесам
душа
успавати
,
да
јесам
срце
обузети
тврд
леден
кор
.
налактити
се
тако
на
сто
,
стиснути
глава
оба
рука
као
клешта
,
па
гледати
бесмислено
кроз
мутан
прозор
.
Шта
овај
бити
?
...
куд
отићи
онолики
љубав
ка
живот
?
како
нестати
онај
леп
и
заносан
идеал
о
рад
,
о
скроман
гнездо
и
тих
срећа
?
да
ли
се
тај
све
одједном
угасити
под
први
навала
громовит
бура
живот
,
или
се
само
нахватати
пухор
по
жив
жеравица
,
који
хтети
планути
још
јак
жар
,
чим
духнути
лаган
поветарац
?
...
младост
јесам
силан
;
она
лако
преносити
сав
незгода
,
а
у
староста
јесам
мио
сећање
на
овај
дан
борба
,
кад
се
млад
снага
носити
са
недаћа
и
борити
се
живо
,
одважно
,
са
самопрегоревање
...
после
два
дан
доћи
писар
.
Уђе
у
школа
опрезно
,
пажљиво
,
бојити
се
да
ни
ваздух
не
узмутити
више
него
што
морати
.
деца
бити
изићи
на
одмор
;
он
јесам
извесно
тај
и
очекивати
,
па
да
доћи
у
школа
.
Љубица
подигнути
очи
на
он
,
али
се
одмах
тргнути
,
поцрвенити
и
збунити
се
.
и
он
бити
збунити
,
управо
у
двоумица
,
не
знати
да
ли
да
ићи
напред
или
да
мало
застати
.
она
се
дигнути
и
опет
он
погледати
.
јесам
,
тај
јесам
онај
лице
...
с
који
јесам
везати
онај
осећај
;
и
гле
,
сад
јесам
опет
друкчије
:
много
обичан
,
познат
,
као
да
се
сад
тек
јасно
испољити
сваки
црта
на
он
.
и
као
да
он
сад
тек
добро
познавати
,
и
онај
она
се
чинити
тако
обично
,
као
да
јесам
многи
година
провести
гледати
у
он
.
Љубица
он
пружити
рука
,
гледати
у
страна
.
он
она
притрчати
весело
,
са
израз
необичан
срећа
на
лице
и
као
мало
стидети
се
,
сазнавати
свој
кривица
.
у
овакав
стање
бити
јесам
тешко
говорити
ма
о
шта
,
с
тај
Љубица
одмах
прећи
на
ствар
.
—
Баш
добро
што
доћи
.
Ишчекујем
ви
од
јуче
једнако
...
—
зар
?
...
прекинути
јесам
он
.
А
ја
бити
у
Београд
,
неки
мали
посао
...
рећи
он
,
и
зачудити
се
јесам
зашто
јесам
морати
тај
слагати
.
—
бити
ја
ономад
отац
,
па
не
моћи
да
добити
квартирину
из
општина
...
наставити
она
,
па
одједном
застати
,
не
знати
да
ли
да
он
све
казати
:
незгодно
она
помињати
сиротовање
свој
родбина
.
али
се
нешто
морати
рећи
.
—
имати
да
примити
за
два
месец
и
још
јесам
мислити
да
узети
унапред
и
за
овај
,
а
они
не
дати
...
па
сам
хтети
ви
молити
да
она
ви
казати
,
ви
хтети
послушати
.
—
знати
,
казати
ја
сад
у
судница
...
о
,
брата
,
што
јесам
допустити
да
се
тако
мучити
без
невоља
!
изволети
,
колико
ви
требати
новац
...
и
он
извадити
велик
новчаник
са
гомила
наслаган
банкнота
.
—
ја
хтети
с
кмет
тај
сад
регулисати
.
Љубица
стати
рачунати
,
па
онда
извадити
из
сто
чист
хартија
.
—
Па
,
ако
хтети
ја
дати
за
три
месец
...
да
написати
признаница
.
—
Шта
хтети
приз
...
ах
,
да
,
да
...
тргнути
се
одједном
полицајац
,
требати
за
општина
,
рећи
он
,
па
се
осмехнути
леви
брк
.
—
знати
шта
!
узвикнути
он
:
урачунати
све
до
крај
година
,
да
се
не
мучити
са
овај
лудак
.
ја
хтети
тај
са
она
за
час
наредити
.
Љубица
израчунати
и
написати
признанину
,
па
он
показати
:
—
да
ли
хтети
бити
добро
овако
?
запитати
она
бојажљив
.
—
Врла
добро
,
врло
добро
,
одговорити
он
гледати
само
цифра
,
на
колико
јесам
гласити
признаница
,
па
немарно
забацити
хартија
у
џеп
,
а
Љубица
избројати
и
дати
колико
јесам
требати
.
сав
се
тај
извршити
неки
полу-пословним
тон
,
као
да
издавати
обичан
плата
,
а
он
доћи
да
заиграти
од
узбуђење
.
—
Баш
ви
хвала
!
не
знати
како
јесам
ја
добро
овај
учинити
,
проговорити
Љубица
,
јер
не
бити
лепо
бити
да
он
се
не
захвалити
на
услуга
.
—
молити
ви
,
не
требати
реч
да
трошити
.
кад
год
ви
што
требати
...
само
казати
.
на
тако
пријатељски
реч
,
Љубица
подигнути
глава
и
захвалити
он
се
пријатан
осмех
.
он
се
бити
спремити
да
ићи
,
али
погледати
Љубица
,
одједном
сести
уз
она
и
стати
она
говорити
разнети
бесмислица
,
шалити
се
њен
неумешноћу
и
смејати
се
њен
плашња
у
службен
посао
.
разговор
постајати
сав
живаљ
и
занимљив
,
Љубица
се
расположити
,
па
стати
празан
соб
звонити
од
њен
весео
,
јасан
смех
.
Писар
се
одједном
променити
у
лице
;
видити
се
да
се
спремати
за
некакав
изјава
,
па
он
почети
обузимати
велик
узбуђење
.
усна
он
пребледети
,
задрктати
,
он
почети
неки
промењен
глас
,
из
ко
звонити
жудан
молба
и
покорност
,
полушаптати
,
замуцкивати
:
—
Па
моћи
,
болан
,
тако
више
да
се
мучити
...
глас
он
веома
задрктати
и
он
застати
,
па
као
да
прогутати
нешто
што
он
доћи
уз
груда
до
грло
.
Љубица
он
гледати
сав
зачуђен
и
збуњен
,
поцрвенити
и
стати
дисати
убрзано
...
обузети
и
она
узбуђење
.
—
ви
не
знати
и
не
веровати
...
а
ја
бити
за
ви
...
све
,
и
душа
мој
и
будућност
и
сав
,
сав
бити
ви
дати
...
Љубица
се
унезверити
,
опет
јесам
стати
обузимати
зебња
,
ада
досадашњи
узбуђење
бити
велик
,
те
надвладати
,
и
она
опет
обор
глава
,
стидљиво
и
плашљиво
,
а
груда
се
подизати
и
спуштати
бурно
,
све
јаче
и
јаче
.
он
јесам
узити
за
рука
,
па
оба
свој
рука
стегнути
ту
мекан
,
вред
ручица
.
—
ја
бити
сав
за
ви
...
наставити
он
у
још
велик
узбуђење
и
дрктавици
,
—
само
да
ви
јесам
онаки
...
сав
хтети
ви
обасути
брилијант
...
свега
,
свега
што
ви
душа
зажелити
,
сав
хтети
имати
.
Љубица
се
већ
почети
трзати
нервозно
.
он
се
пожурити
говор
,
да
бити
заглушити
њен
зебња
.
—
ето
,
купити
јесам
часовник
,
какав
ниједан
девојка
у
Београд
јесам
понети
...
да
доћи
сутра
да
донети
,
хтети
ли
?
...
све
,
све
...
хтети
?
...
он
већ
једва
владати
језик
.
Љубица
дисати
све
јаче
,
а
глава
стидљиво
оборити
,
па
слободан
леви
рука
само
преносити
преко
чела
,
а
десни
сав
више
дрктати
у
његов
рука
.
у
глава
немати
да
се
јавити
ниједан
мисао
:
као
да
јесам
прогутати
велик
доза
опијум
,
па
она
тај
стегнути
,
притиснути
мозак
,
и
она
падати
у
сав
велик
бунило
.
само
осећати
неки
пријатан
топлина
,
који
по
некад
сменити
лак
зебња
,
па
опет
занос
,
бунило
и
топлина
...
—
аха
,
понети
јесам
он
...
ево
!
...
и
писар
,
дрктати
рука
и
тресући
вилица
,
стати
вадити
из
џеп
неки
мали
кутица
.
извадити
јесам
,
али
не
моћи
да
притиснути
дугме
,
да
јесам
отворити
.
рука
он
врдати
,
а
у
прст
немати
ни
толико
снага
.
Љубица
дигнути
глава
,
па
гледати
бесмислено
како
се
трести
кутица
у
писарев
рука
и
како
се
он
мучити
да
јесам
отворити
.
Дође
она
тај
врло
смешан
и
она
већ
хтети
да
се
насмејати
гласно
,
а
Пера
отворити
капак
,
положити
драгоценост
пред
она
на
сто
,
па
се
мало
измакнути
.
она
погледати
и
одједном
,
као
електрисати
,
раширити
очи
,
а
у
она
засветлити
најпре
чуђење
и
страх
...
као
да
се
питати
:
шта
јесам
овај
,
чији
јесам
?
ко
смести
овај
узети
у
свој
рука
?
...
па
одједном
као
да
сазнати
шта
јесам
тај
,
у
очи
она
засјати
диваљ
,
неописан
радост
,
она
неки
необичан
покрет
зграбити
кутица
оба
рука
,
а
очи
она
стати
на
украс
као
приковати
...
Беше
тај
збиља
необично
уметнички
израђен
златан
часовник
,
посути
ситан
љуска
бриљантски
,
са
мали
,
кратак
и
танак
ланчић
укусан
израда
.
она
он
извадити
из
кутија
,
па
стати
обртати
и
разгледати
,
а
очи
она
не
трептати
,
и
чинити
се
она
сам
не
дисати
.
Изгледаше
као
дете
,
кад
добити
тако
редак
и
неочекиван
играчка
,
о
који
дотле
јесам
моћи
ни
сањати
.
сав
се
предати
радост
,
који
не
умести
ни
прикрити
,
нити
се
трудити
за
тај
.
Писар
постајати
само
два-три
тренутак
,
прибрати
се
од
узбуђење
,
али
он
сад
обузети
радост
.
он
се
приближити
Љубица
,
нагнути
се
мало
к
она
и
прошаптати
она
:
—
сутра
хтети
ви
донети
брилијантски
грана
...
сав
гора
као
ватра
.
Хоћете
?
...
да
доћи
,
а
?
...
али
хтети
,
ако
ја
ви
не
звати
...
Љубица
се
насмешити
усиљено
,
усна
она
се
укочити
,
па
не
моћи
ни
да
проговорити
ни
да
се
насмејати
,
а
хтети
бити
да
казати
бар
један
реч
,
да
захвалити
.
—
у
десет
час
тачно
пустити
деца
кућа
;
часовник
ви
добро
радити
,
па
хтети
ја
доћи
...
а
?
...
она
климнути
глава
и
опет
се
неодређено
насмешити
.
Пера
дохватити
њен
рука
,
подржати
јесам
мало
,
па
се
сагнути
и
пољубити
јесам
...
она
опет
проћи
трнак
,
а
писар
брзо
узити
капа
и
,
поздравити
јесам
у
ход
,
изићи
из
соб
.
она
скочити
са
столица
,
држати
украс
у
рука
,
притрчати
прозор
,
па
видети
да
писар
изићи
из
двориште
,
вратити
се
на
пређашњи
место
и
загледати
се
у
сав
часовник
...
толико
пута
јесам
,
док
свршавати
школа
,
идући
главним
улица
београдски
,
застајати
пред
златарски
излог
и
остајати
тако
као
приковати
по
пол
час
и
више
.
и
сада
,
ево
,
стајати
као
опчаран
и
једнако
обртати
и
посматрати
часовник
зажарен
очи
.
Прикачи
он
на
груда
да
видити
како
стајати
,
али
мука
:
немати
у
школа
огледало
!
...
отворити
он
и
гледати
како
радити
,
па
опет
затворити
и
гледати
.
Нарочито
она
се
свидети
ланац
,
са
леп
украс
на
крај
,
налик
на
звезда
,
па
он
разгледати
пажљиво
.
и
опет
она
ни
о
шта
други
не
мислити
:
немати
више
ни
брига
ни
зебња
;
осећати
да
јесам
сав
у
ред
и
добро
,
али
не
мислити
о
тај
;
знати
да
у
џеп
имати
доста
банкнота
,
да
хтети
тај
новац
обрадовати
и
помоћи
брата
,
отац
,
све
...
али
јесам
она
сад
и
онај
далек
.
сад
имати
нешто
прече
,
ближе
...
овај
сјајан
,
леп
злато
,
који
она
угушивати
сав
брига
,
отклањати
онај
досадан
зебња
и
стварати
у
душа
расположење
,
срећа
...
XИ
.
Љубица
се
толико
измучити
,
толики
борба
душеван
издржати
за
овај
кратак
време
,
да
већ
бити
малаксати
,
у
она
и
не
бити
више
снага
за
далек
борба
,
за
отпор
.
она
се
грозничаво
хватати
за
ма
какав
повод
или
случај
,
који
бити
јесам
моћи
мало
расположити
и
угушити
она
у
душа
онај
страшан
црн
мисао
,
од
који
се
живо
срце
леди
,
а
снага
се
млад
топити
и
вена
...
да
се
само
побећи
од
тај
страшан
дан
и
још
страшан
ноћ
,
кад
се
само
гомилати
мисао
за
мисао
,
сав
црње
и
страшан
,
а
она
се
претурати
у
жив
пламен
,
који
она
обузети
тело
,
стегнути
рука
врео
глава
,
а
мисао
се
само
ројити
,
ројити
...
да
се
сав
тај
угушити
,
заборавити
,
па
да
се
живити
ко
и
до
сад
!
...
устати
јесам
весео
,
спремити
се
,
прикачити
часовник
на
груда
,
пошто
он
јесам
прво
дуго
обртати
и
посматрати
;
већ
он
јесам
проучити
и
разгледати
сваки
шара
,
запазити
сваки
особина
,
али
она
још
јесам
почети
постајати
обичан
,
као
што
тај
бивати
кад
дуго
разгледати
какав
ствар
,
нарочито
украс
.
кренути
се
у
школа
.
време
бити
оштро
,
хладно
...
по
цео
небесан
свод
навући
јесам
суморан
покривач
загасити
таман
бој
,
из
ко
непрестано
сипити
она
ситан
,
влажан
,
досадан
измаглица
,
који
уквасити
човек
горе
од
пљусак
,
а
трајати
данима
,
недељама
...
сокак
се
раскаљати
,
па
нигде
не
моћи
нога
згазити
од
блато
.
Дохватиш
се
рука
за
плот
,
да
бити
прекорачити
бар
,
а
рука
клизити
по
мокар
и
хладан
дрво
;
стрести
се
од
тај
незгода
,
а
за
врат
тај
пасти
читав
пљусак
са
какав
отомбољен
шљивов
грана
,
који
се
пресамитити
преко
прошће
.
од
невоља
ударити
средина
,
па
посред
блато
...
кад
изићи
Љубица
из
каљав
сокак
и
ступити
у
простран
школски
двориште
,
обузети
јесам
некакав
слутња
,
и
она
застати
.
предахнути
од
уморан
ходати
и
загледати
се
у
даљина
...
осетити
да
јесам
обузимати
страх
,
баш
прав
страх
;
али
тај
од
шта
долазити
страх
далеко
јесам
,
оно
се
не
видити
,
не
појављивати
се
...
и
снага
јесам
издати
...
она
стати
узверено
гледати
око
себе
...
»
да
ли
да
ићи
у
школа
?
...
«
То
јесам
сад
фаталан
корак
,
јер
тамо
хтети
бити
све
свршен
.
Мог
се
и
вратити
.
Зашто
не
!
...
Написаће
Гојко
да
јесам
болестан
,
и
онда
ништа
...
немати
ништа
!
онда
хтети
се
и
онај
страшно
,
непознат
,
уклонити
...
али
исти
час
она
као
у
сан
осетити
,
да
се
тај
фаталан
дан
не
моћи
више
избегавати
,
не
знати
ни
сам
зашто
...
она
се
осетити
као
да
се
нагнути
над
провалија
,
нагнути
се
и
већ
губити
равнотежа
...
оздо
из
црн
бездан
вући
јесам
неки
сила
и
она
не
моћи
да
она
се
одупрети
,
она
и
не
покушавати
да
се
вратити
,
јер
осећати
да
тај
не
моћи
бити
,
и
сав
обузимати
очајање
,
ужас
...
али
ипак
она
се
кретати
напред
и
улазити
у
школа
.
кад
отпочети
рад
,
прибрати
се
мало
и
вратити
она
се
обичан
њен
смелост
.
само
она
један
мисао
о
тај
доћи
у
глава
:
ваљда
хтети
се
и
сад
умести
извући
...
како
јесам
до
сад
!
.
.
она
се
истина
расположити
од
тај
мисао
и
почети
радити
лепо
,
без
велик
узбуђење
,
али
тек
око
она
облетати
сав
досадашњи
страх
и
зебња
,
она
он
јасно
осећати
у
свој
близина
,
али
се
старити
да
рад
угушити
сав
тај
мисао
,
да
се
отрести
тај
бунило
и
да
бити
присебан
.
тај
она
најзад
поћи
за
рука
...
кад
Гојко
,
око
десет
час
,
опазити
да
јесам
Љубица
пустити
свој
деца
кућа
и
он
пустити
свој
ђак
,
па
се
завући
у
свој
прљав
сопац
,
у
који
бити
сена
и
ђубре
довољно
.
он
и
Стојан
слагати
се
добро
,
а
последица
тај
слога
бити
нечистота
,
који
се
морати
трпети
,
и
јевтин
намирница
,
који
јесам
још
више
учврстити
њихов
пријатељство
.
они
јесам
сад
врло
интиман
,
међу
она
немати
никакав
засебан
тајна
,
договарати
се
озбиљно
и
поверљиво
о
сав
.
Јуче
јесам
,
на
пример
,
чим
јесам
Стојан
саопштити
Гојко
новост
о
часовник
,
одлучити
да
овај
дан
припазити
на
Љубица
боље
.
—
јесам
моћи
да
дознати
од
ћата
,
онако
...
да
он
преварити
:
хтети
ли
данас
долазити
?
Гојко
ники
не
поменути
,
али
се
знати
о
који
говорити
.
—
не
знати
,
братити
,
ништа
не
знати
.
смрзнути
се
и
он
ка
жаба
на
лед
,
па
не
знати
у
ко
хтети
да
гледати
.
Нешто
и
код
она
имати
,
устумарати
се
ка
говеда
пред
олуја
.
—
е
?
...
зачудити
се
Гојко
,
и
подигнути
глава
.
у
тај
се
отворити
вратница
на
двориште
.
Стојан
прићи
прозор
,
па
одмах
одскочити
.
—
ето
он
!
Гојко
скочити
с
кревет
,
обрт
се
збунити
по
соба
,
па
видети
да
он
не
очекивати
никакав
посао
,
вратити
се
и
легати
на
место
.
он
не
хтети
ни
погледати
кроз
прозор
,
поред
ко
проћи
весео
писар
,
подигнути
глава
високо
и
погледати
жудан
на
један
прозор
од
учионица
.
Чим
полицајац
ући
у
школа
,
Стојан
истрчати
напоље
.
Гојко
остати
јесам
у
топлој
загушљив
соба
,
гледати
несвесно
у
дугачак
пукотина
,
који
јесам
се
отегнути
по
таван
и
превртати
свој
стар
,
непретурене
,
мисао
...
»
да
ли
јесам
толико
лакомислен
,
да
јесам
моћи
занет
златан
ствар
?
...
да
ли
хтети
се
опет
одупрети
бесан
сила
?
А
он
!
...
ух
!
.
.
«
у
Гојко
закипети
и
загрмети
читав
пакао
гнев
;
кроз
цео
он
тело
пројурити
неки
снажан
струја
,
који
он
преобразити
:
он
постати
одлучан
,
жив
...
ко
бити
он
сад
видети
,
не
бити
познати
у
он
онај
збуњен
,
плашљив
јадник
.
»
да
он
искасапити
свега
!
...
Чело
онако
да
узети
нож
,
па
права
у
груда
—
хтети
у
леви
страна
,
нек
се
дуже
мучити
.
па
онда
мазнути
преко
нос
:
фик
!
а
нос
у
трава
...
он
вриштати
,
кук
...
стој
,
господин
Пера
,
да
знати
како
јесам
бешчастити
учитељски
породица
!
...
па
онда
један
уво
,
па
друго
,
па
гледати
он
онако
чупав
како
се
превијати
,
а
крв
шикљати
...
па
онда
забости
једном
у
трбух
и
река
:
овај
ти
јесам
,
господин
писар
,
за
онај
први
разред
...
«
»
не
,
не
...
тај
не
ваљати
.
друго
...
стајати
он
онако
...
наслонити
рука
на
Љубичин
рам
,
а
ја
ући
па
он
зграбити
оба
рука
,
подигнути
у
вис
,
па
буп
о
под
!
...
ти
ли
се
наћи
,
црвенкапићу
,
да
бешчастити
овај
свет
место
,
у
који
јесам
достојан
ни
да
ући
!
узвикнути
он
ја
,
а
Љубица
дрктати
,
дрктати
...
па
ја
прићи
и
молити
да
јесам
извести
из
школа
,
а
ја
се
тек
онда
наљутити
,
па
скочити
онај
на
леђа
...
па
газити
,
газити
,
удрити
штикла
у
глава
,
тући
,
гњавити
«
...
и
Гојко
се
опет
мало
прибрати
од
гнев
.
»
Што
тај
нем
Стојан
?
одавно
јесам
...
хм
...
Држи
се
она
...
А
ја
постати
,
на
пример
,
министар
полиција
...
Хехе
...
«
и
Гојко
мрднути
брк
у
страна
,
осећати
да
јесам
и
ту
претерати
,
али
хтети
овај
мисао
најбоље
да
он
ублажити
гнев
.
он
се
хватати
она
још
усрдан
.
»
Чује
он
за
тај
промена
...
већ
тамо
,
депеша
...
па
он
се
одједном
одсећи
нога
од
страх
...
Дркће
и
чекати
дан
,
два
...
Трећи
дан
долазити
три
човек
у
срез
,
јављати
се
капетан
.
комисија
!
дати
овамо
Петар
писар
...
он
се
већ
сав
охладити
.
дати
кључ
!
...
Запечате
каса
,
па
дати
рачун
...
удрити
,
удрити
,
држати
,
па
кроз
неколик
дан
господин
писар
у
затвор
...
после
већ
бити
осудити
на
робија
и
тако
...
јесам
,
тамо
умрети
...
А
ја
око
Љубица
...
тамо-овамо
,
док
се
венчати
...
после
већ
добити
боље
место
,
неки
усамљен
село
,
где
ники
не
долазити
,
па
«
...
Стојан
утрчати
;
лице
он
помодрети
од
дуг
стајање
на
зими
,
али
се
у
очи
читати
неки
јак
мисао
,
који
он
занети
и
који
хтети
без
сумња
стајати
у
веза
са
давни
,
далек
прошлост
...
Старц
цвокотати
зуб
,
нешто
од
зима
,
а
можда
,
а
можда
и
са
други
узрок
...
он
погледати
унезверен
Гојко
са
онај
прост
искрен
саучешће
и
махнути
глава
ка
врата
.
Гојко
истрчати
,
али
се
после
неколик
секунд
вратити
,
искривљен
вилица
,
страшан
,
разрогачен
очи
...
Нешто
он
у
груди
давити
,
стегнути
и
пењати
се
на
више
,
нога
он
клецати
,
у
глава
читав
хаос
...
он
откачити
сав
кратак
зимски
капутић
,
обући
он
веома
брзо
,
набацити
капа
на
очи
,
па
пројурити
преко
двориште
,
не
марити
хтети
ли
он
ко
опазити
са
прозор
.
брзо
стигнути
у
Брезовац
.
Веља
таман
седати
за
ручак
,
а
Гојко
упасти
у
соб
,
задуван
,
занесен
,
гневан
,
са
стотину
осећај
.
по
уплашен
и
необичан
изглед
лице
Веља
се
досетити
јад
,
намрштити
се
и
као
да
и
он
обузети
лако
дрктање
,
али
се
он
прибрати
брзо
и
погледати
се
са
Гојко
права
у
очи
.
—
јесам
ли
ручати
?
—
Мор
,
какав
ручак
!
...
узвикнути
Гојко
љутит
и
стати
скидати
капут
.
—
Шта
јесам
,
за
бог
,
запитати
он
учитељка
,
који
он
до
сад
гледати
као
права
чудо
.
—
Шта
јесам
...
уморити
се
човек
,
викнути
Веља
,
намрштити
.
седити
овде
...
сипати
,
домаћица
...
ах
,
дати
први
тањир
...
после
ручак
водити
се
међу
друг
жив
разговор
у
учионица
.
Веља
седити
крај
сто
,
држати
умочен
перо
над
хартија
,
а
Гојко
ходати
преко
школа
и
застати
,
кад
он
Веља
што
упитати
.
—
ето
ти
,
брата
...
шта
хтети
више
!
...
Речено
јесам
све
.
ако
они
горе
имати
најмање
образ
и
љубав
према
школа
...
не
,
макар
не
имати
прав
љубав
,
али
макар
поштовање
—
онда
хтети
ти
,
брата
,
и
писар
и
твој
слачајша
први
љубав
охладити
...
овај
се
нигде
у
свет
не
дешавати
...
А
с
ти
што
бити
:
од
премештај
хтети
ништа
горе
.
—
да
ли
да
завести
у
деловодник
?
запитати
Гојко
,
савијати
исписан
хартија
и
остављати
јесам
у
капут
.
—
разумети
се
...
али
на
адреса
написати
у
рука
,
да
не
отићи
прво
онај
доле
...
он
он
и
држати
.
Гојко
се
поздравити
,
па
отићи
журно
.
мислити
јесам
да
ићи
вечерас
црква
,
субота
јесам
,
па
да
ноћ
тамо
,
али
он
сад
очекивати
важан
посао
.
Чим
доћи
,
затворити
се
у
учионица
и
стати
преписивати
онај
хартија
,
што
јесам
донети
од
Веља
.
напољу
се
смрачити
,
и
ако
јесам
још
доста
рано
.
навући
се
по
околина
густ
магла
,
па
росити
по
мокар
,
раскаљан
земља
,
по
дрвеће
и
зграда
,
цедити
се
са
лишће
и
кров
у
ситан
капљица
и
навлачити
на
људи
онај
тежак
сумор
и
зловоља
,
од
ко
се
весео
лице
намрштити
.
А
ко
већ
иначе
имати
довољно
узрок
за
тежак
расположење
,
он
морати
очајавати
на
оваков
време
.
Љубица
изићи
из
школа
тачно
у
подне
.
Силазећи
низ
камени
степеница
,
она
се
тако
поводити
у
страна
као
да
хтети
сад
пасти
;
издати
јесам
снага
,
па
се
једва
кретати
.
на
последњи
камен
стати
и
погледати
пред
себе
тупо
,
несвесно
,
као
што
гледати
болесник
у
врућица
.
Дуваше
оштар
,
влажан
ветар
,
и
она
подигнути
оба
рука
,
па
махнути
она
преко
лице
,
као
да
се
умивати
овај
влажан
измаглица
,
стрести
се
од
хладноћа
,
који
јесам
одједном
обузети
,
па
журан
корак
прећи
двориште
и
отићи
у
сав
стан
.
на
врата
јесам
дочекати
домаћица
:
—
еј
,
веселница
,
скапати
јесам
од
глад
.
да
ти
начинити
часком
кајгана
?
—
не
требати
...
не
моћи
,
промрмљати
Љубица
,
и
онако
бунован
,
не
дизати
очи
,
проћи
у
свој
соб
.
—
Мор
,
тај
јесам
болестан
?
отворити
за
она
врата
и
провирити
у
соб
овај
жена
,
гледати
јесам
са
онај
простосрдачан
женски
саучешће
.
—
Ништа
...
оставити
ја
!
бости
ја
глава
,
одговорити
Љубица
,
затварати
врата
.
скинути
са
себе
неки
горњи
хаљиница
,
извадити
часовник
и
метнути
он
на
сто
,
извући
из
џеп
некакав
црн
висок
кутија
од
украс
и
отурити
јесам
од
себе
са
одвратност
.
затим
се
пружити
по
кревет
и
остати
на
он
,
непомичан
,
до
мркли
мрак
.
Шта
јесам
чинити
за
тај
време
—
ни
сам
не
знати
:
јесам
спавати
,
јесам
ништа
мислити
,
ништа
јесам
осећати
,
око
она
владати
црн
,
густ
мрак
,
који
јесам
уништити
сваки
мисао
,
сваки
осећање
,
само
остати
пуст
,
саломити
живот
,
изнурен
,
исцеђен
снага
.
кад
се
смркнути
сасвим
,
она
се
исправити
и
сести
на
кревет
,
па
стати
гледати
у
мрак
.
пред
очи
се
непрестано
ређати
некакав
необичан
слика
.
најпре
се
стати
мотати
некакав
црн
котур
,
који
она
лено
распознавати
,
и
ако
бити
у
густ
мрак
,
затим
се
котур
стати
растезати
у
дужина
,
стварати
сав
веће
,
разноврстан
слика
.
одједном
се
на
зид
,
права
пред
њен
очи
,
расветлити
и
показати
велик
светао
круг
,
из
ко
по
тај
изићи
глава
са
исплажен
језик
,
и
она
се
учинити
да
јесам
тај
глава
њен
газдарица
из
Београд
,
код
који
се
хранити
.
глава
стати
прелетати
по
соба
,
прилазити
она
понекад
тако
близу
,
као
да
хтети
јесам
закачити
.
Љубица
посматрати
пажљиво
сваки
покрет
,
не
осећати
ништа
и
не
мислити
ни
о
шта
.
згурити
се
,
савити
се
у
клупче
,
наслонити
глава
на
уздигнут
колено
,
а
око
она
обавити
оба
рука
па
гледати
...
кад
бити
око
поноћ
она
одједном
склопити
очи
,
спустити
глава
на
јастук
и
заспати
...
одједном
се
расветлити
цео
соб
,
апити
тај
сад
јесам
она
соб
у
који
заспати
,
него
она
у
Београд
,
у
железнички
улица
.
она
се
дигнути
са
кревет
,
устати
и
углед
пред
себе
Драгутин
,
један
лепушкаст
ђак
Учитељске
Школе
,
који
јесам
становати
у
исти
кућа
и
редовно
јесам
пратити
у
школа
до
абаџиски
чесма
.
она
се
зачудити
његов
појавити
,
а
он
пружити
рука
радосно
.
—
хвала
бог
,
кад
ти
наћи
!
хајде
!
...
—
куда
хтети
?
питати
она
,
стезати
његов
леден
рука
и
гледати
он
онај
ђаволаст
поглед
,
који
обично
гледати
заљубљен
шипарица
,
кад
се
наћи
са
предмет
свој
љубав
.
—
зар
још
питати
?
...
у
црква
...
венчање
...
—
како
хтети
?
немати
венчати
хаљина
.
—
Којешта
!
Још
тај
јесам
оставити
београдски
предрасуда
...
тај
јесам
образовати
учитељица
!
—
Добра
,
чекати
да
се
обући
...
али
Драгутин
не
чекати
,
него
јесам
узимати
за
рука
и
водити
.
кад
доћи
до
праг
,
он
се
осврнути
и
погледати
јесам
онако
ђачки
...
она
оборити
глава
стидљиво
,
а
он
јесам
полако
обгрлити
,
па
јесам
одједном
стати
љубити
тако
страсно
,
бесно
...
а
она
он
враћати
пољубац
,
топити
се
од
милина
...
»
То
јесам
љубав
...
ја
се
љубити
,
јесам
ли
?
«
тепати
он
она
,
а
он
јесам
притискивати
на
груда
сав
јак
и
јак
,
уверавати
јесам
пламен
реч
о
вечан
љубав
...
тако
некако
доћи
црква
,
и
она
видити
себе
у
бео
сјајан
хаљина
,
са
венац
на
глава
,
а
поред
она
покуњити
се
њен
будући
муж
,
Гојко
учитељ
,
па
звер
око
себе
...
ту
се
опет
некако
смрачити
и
неки
људи
стати
лупати
на
школски
вратница
.
она
провирити
на
врата
и
таман
да
викнути
Стојан
,
а
пред
она
стати
Веља
учитељ
,
насмејати
се
весело
,
па
јесам
запитати
!
—
докле
хтети
ти
,
мора
,
да
ја
варати
тако
?
Знаш
ли
ти
шта
јесам
љубав
!
...
—
Шта
хтети
?
питати
он
она
у
чудо
.
—
да
се
венчати
,
зар
јесам
обећати
!
и
она
знати
да
он
јесам
обећати
венчати
се
са
он
,
и
ако
имати
жив
жена
,
и
таман
да
он
изјавити
сад
пристанак
,
а
иза
њихов
цеђ
викнути
Стојан
:
—
не
моћи
,
братити
,
ја
јесам
обећати
!
она
видити
да
Веља
хтети
да
убити
Стојан
,
па
побећи
у
школа
;
тај
јесам
опет
обузети
мрак
и
она
продужити
спавање
...
изјутра
се
пробудити
с
јак
несвестица
и
главобоља
,
устати
ти
се
умити
,
па
хтети
склонити
онај
украс
са
сто
.
оставити
часовник
у
фијока
и
понети
тамо
и
онај
други
кутија
,
па
одједном
застати
и
отворити
јесам
.
из
црн
плиш
,
шта
јесам
обложити
кутија
изнутра
,
засијати
скупоцен
златан
грана
,
посути
крупан
камење
.
тај
бити
доиста
редак
и
величанствен
накит
.
Застадоше
она
очи
на
он
дуго
...
она
он
приденути
у
кос
,
па
прићи
огледало
,
да
видити
како
стајати
у
кос
.
изврсно
!
...
она
спустити
очи
и
поглед
у
свој
лице
...
као
да
јесам
боловати
читав
недеља
,
тако
се
изменити
.
Намршти
се
,
па
отићи
к
сто
и
опет
стати
разгледати
грана
;
очи
она
светлити
живље
,
а
усна
се
осушити
,
поцрнети
од
ватра
.
и
сад
јесам
обузимати
дрктање
,
а
глава
сав
јаче
стегнути
и
заносити
.
оставити
ствар
,
па
опет
легати
.
око
подне
доћи
она
мати
.
она
се
сав
промена
,
кад
углед
тај
мило
она
лице
,
скочити
с
кревет
и
обиснути
мајка
око
врата
.
—
зар
још
јесам
устајати
од
спавање
?
ословити
јесам
мати
,
видити
јесам
необучен
.
—
устати
јесам
,
па
ја
нешто
глава
бости
.
сад
јесам
већ
проћи
.
А
ти
,
јесам
ли
се
намучити
у
пут
?
...
камо
ви
до
сад
,
за
бог
!
ти
јесам
једнако
погледати
.
Мата
она
,
Смиљка
,
изгледати
стар
од
отац
она
.
изнурити
,
ослабети
,
лице
се
већ
доста
збрчкати
,
кос
у
велик
почети
седети
,
а
она
се
погрбити
,
превити
се
онако
исто
као
и
Љубица
,
само
у
још
велик
мера
.
Ручаше
заједно
,
наразговарати
се
и
за
ручак
и
после
о
сав
,
па
онда
Љубица
,
на
материн
захтев
,
стати
причати
о
себе
,
о
рад
у
школа
,
како
све
ићи
лепо
,
о
»
тај
учитељ
«
што
јесам
са
она
рећи
да
јесам
мало
онако
...
као
луд
,
а
неки
пут
јесам
добар
човек
.
за
сад
не
говорити
са
он
.
мати
,
као
и
сваки
жена
,
рад
јесам
сазнати
узрок
тај
непријатељство
,
а
Љубица
,
да
бити
јесам
задовољити
,
причати
она
понешто
о
писар
,
избегавати
многи
ствар
а
понешто
измишљати
,
—
како
тај
већ
умети
вешто
млад
девојка
.
Снаша
Смиљка
,
бистар
и
паметан
жена
,
одмах
опазити
да
у
говор
Љубичин
имати
нешто
нејасно
,
да
она
она
не
казивати
све
како
јесам
.
само
се
још
јесам
моћи
досетити
сав
јад
.
она
подигнути
глава
,
па
благо
али
озбиљно
погледати
Љубица
,
права
у
очи
...
Научила
јесам
она
давно
,
да
из
очи
свој
деца
читати
њихов
мисао
.
Љубица
поцрвенити
,
задрктати
,
па
се
одједном
бацити
на
мајчин
груда
и
заплакати
горко
,
очајно
,
с
тежак
јецање
...
—
мај
...
мајка
мој
!
...
мајка
!
...
вриснути
девојка
и
приљубити
се
уз
тај
слаб
,
изнурен
груда
,
знати
да
само
на
она
моћи
наћи
утеха
,
ако
јесам
још
имати
.
Смиљка
се
најпре
пренеразити
,
уозбиљити
се
и
већ
бити
готов
да
просути
читав
ватра
горак
прекор
,
да
јесам
посаветовати
како
да
се
спасти
од
зло
,
јер
држати
да
још
немати
ништа
озбиљан
;
али
чути
овај
очајан
јецање
,
меко
женски
срце
не
моћи
одолети
и
она
грунути
суза
,
притегнути
још
јаче
на
груда
свој
љубимица
,
као
да
јесам
тај
покрет
заклањати
од
свити
страдање
и
недаћа
,
што
јесам
јесам
опколити
.
—
јадница
!
...
јадно
мој
дете
!
Мученице
!
...
шапутати
она
,
лити
суза
на
тај
густ
црн
као
гак
кос
што
се
немарно
разбацати
по
њен
усахнуо
груди
.
Горка
јесам
и
тежак
овај
суза
јадованка
,
али
јесам
утицај
њихов
благотворан
:
залеђен
,
окамењен
срце
почињати
се
кравити
,
јер
он
грејати
благ
топлина
мајчин
саучешће
.
цео
дан
провести
два
сиротица
у
разговор
.
Увече
,
после
скроман
вечера
,
лећи
заједно
на
Љубичин
кревет
.
о
,
да
диван
,
редак
срећа
!
...
Чудне
ли
лепота
и
радост
:
приљубити
се
тако
уз
мајчин
груда
,
сакрити
глава
у
мрак
на
тај
свенуо
прса
,
који
јесам
тај
,
некад
једар
и
здрав
,
отхранити
и
подигнути
!
...
Склупчати
се
тако
под
топлим
покривач
уз
тај
мило
сух
тело
и
ћутати
,
ћутати
дуго
,
вечно
...
ћутати
и
сећати
се
срећан
и
безазлен
детињство
...
Ћутати
,
ћутати
,
ћутати
...
а
топлина
од
мајчин
груда
бити
на
ти
,
заносити
ти
...
о
,
слатко
ли
јесам
сетити
се
мајчин
груда
,
кад
човек
претурати
тежак
борба
преко
глава
!
...
Љубица
се
склупчати
и
ућутати
док
она
заспати
уморан
мати
.
Лежећи
уз
њен
топле
груда
,
она
се
сетити
срећан
детињство
,
кад
бити
само
она
двоје
деца
,
она
и
брат
,
па
лежати
овако
исто
уз
мајка
,
под
стар
,
искрзан
и
дроњав
губер
.
под
она
само
меко
сена
,
покривен
шареница
,
па
ипак
бити
тако
слатко
ту
заспати
!
јесам
имати
ни
свој
кућа
.
први
сећање
из
живот
она
јесам
сеоба
.
као
да
јесам
јуче
бити
:
смркнути
се
,
а
они
ићи
стран
,
више
сеоски
кућа
;
мајка
носити
мали
брата
,
а
она
водити
за
рука
,
отац
носити
неки
поњава
на
леђа
.
ићи
тако
,
а
пашчад
залајати
.
»
као
циганити
!
«
рећи
отац
и
насмејати
се
.
»
Даће
бог
,
па
хтети
до
година
у
наш
кућа
«
одговорити
мати
,
стезати
њен
ручица
...
па
после
онај
заносан
играње
у
аптовина
иза
кућа
:
тада
јесам
мислити
да
хтети
се
исто
тако
играти
и
кад
бити
велик
као
мати
,
и
чудити
она
се
што
се
и
она
не
играти
,
кад
јесам
тај
тако
слатко
и
весело
!
...
па
сеоба
у
свој
кућа
,
па
полазак
у
школа
...
колико
се
само
ту
преживети
срећан
дан
,
кад
јесам
стећи
нов
,
многобројан
другар
и
другарица
и
стати
се
са
она
играти
мушки
игра
:
орах
,
крпигуза
,
лопов
и
много
други
!
...
после
наступати
мучно
и
тешко
школовање
у
Београд
.
неколико
пута
јесам
покушавати
да
побећи
кућа
,
али
јесам
знати
шта
јесам
тамо
чекати
,
па
јесам
стезати
срце
и
ићи
у
свој
»
тужионицу
«
.
.
на
дно
двориште
,
где
јесам
становати
,
бити
баштица
са
неколико
густ
жбунић
.
кад
год
она
наићи
њен
обичан
туг
за
кућа
,
она
се
завући
у
жбуње
,
па
стати
нарицати
исто
онако
,
као
што
јесам
чути
свој
сељанка
да
жалити
за
покојник
.
после
се
већ
навикнути
,
а
у
вишим
разред
бити
веома
занимљив
ствар
...
до
сад
се
редовно
у
писмо
извештавати
о
стока
,
о
сусед
и
вршњакиња
,
а
сад
се
ограничити
само
на
кратак
извешће
о
свој
здравље
и
рад
и
тражење
новац
.
одатле
се
опет
настављати
светао
дан
.
сад
се
бацати
око
на
многи
страна
,
а
имати
се
на
шта
,
у
простран
Београд
,
зауставити
и
забавити
.
ту
се
ређати
многи
»
предмет
уздисај
«
,
док
не
доћи
на
ред
Драгутин
.
тада
се
зачети
први
и
права
ђачки
љубав
,
који
јесам
трајати
и
свршити
се
исто
онако
,
као
што
се
сав
сличан
»
ђачки
болест
«
свршивати
.
Срећно
детињство
,
красан
младост
,
хтети
се
никад
вратити
!
сад
се
све
променити
.
и
како
тај
тако
одједном
?
тек
само
налетети
облак
,
натуштити
се
небо
и
просути
се
страшан
бура
...
сад
она
јесам
и
отац
друкчији
,
прост
,
ништаван
,
а
некад
јесам
мислити
да
он
немати
важан
лице
у
село
.
сад
она
јесам
и
мајка
доћи
некако
прост
,
убог
,
и
ако
јесам
још
исто
онако
мити
,
као
што
бити
у
детињство
.
сад
јесам
и
она
сам
сасвим
други
:
до
јуче
бедан
ништаван
ђак
,
а
сад
државни
чиновник
!
...
хтети
ређати
још
други
промена
на
себе
,
али
се
одједном
стрести
и
навући
покривач
на
глава
...
старати
се
да
више
не
мислити
,
док
јесам
не
преварити
сан
...
изјутра
устати
оба
рано
.
она
предати
мајка
сав
новац
,
што
он
узити
од
писар
,
па
јесам
испратити
далеко
иза
село
,
ижљубити
се
,
исплакати
се
опет
,
па
се
растати
.
стајати
јесам
дуго
на
отворен
поље
,
гледати
тужно
за
погрбљен
старица
,
који
се
,
ослањати
се
на
дугачак
штап
,
удаљавати
све
више
и
више
,
док
се
сасвим
не
изгубити
из
очи
.
XИИ
.
први
писарев
поход
по
тај
не
учинити
на
Љубица
такав
утисак
као
последњи
.
она
изићи
из
учионица
са
обичан
израз
на
лице
,
носити
себе
нов
дар
Перин
—
скупоцен
брош
за
груда
.
тако
се
учестати
походити
,
скоро
сваки
дан
,
а
у
Љубичин
сто
гомилати
се
онај
црн
кутија
с
накит
.
Гојко
изгледати
тешко
болестан
.
Час
он
видити
да
се
једва
вући
преко
двориште
,
глава
тужно
оборити
,
очи
гледати
невесео
,
страдалнички
,
а
по
цео
лице
разлити
се
она
суморан
меланхолија
,
који
придавати
необичан
израз
човек
.
А
други
пут
видити
како
он
се
очи
запламтети
,
цео
лице
обузети
неки
нервозан
живост
,
једнако
некуд
трчати
,
нешто
распитивати
,
договарати
се
са
Стојан
.
један
дан
вејати
снег
.
цео
се
околина
бео
,
бео
се
сав
видокруг
,
увити
у
неки
влажан
измаглица
;
дрво
се
превити
до
земља
од
југован
снег
што
она
јесам
притискати
.
и
ако
јесам
дан
,
владати
велик
тишина
у
цео
село
;
тек
по
негде
залајати
беспослен
пас
,
или
гракнути
врана
,
тражити
храна
под
овај
густ
бео
покривач
.
из
потес
долетати
некакав
необичан
за
село
звук
,
који
постајати
сав
јасан
и
одређенији
—
бити
тај
звонце
и
прапорац
на
коњ
.
мало
затим
дојурити
у
бесан
трка
два
добар
коњ
са
санке
,
и
стати
пред
школски
вратница
.
Стојан
истрчати
да
отворити
вратница
и
видити
тај
изненадан
гост
,
кад
из
саонице
искочити
писар
и
проћи
поред
уплашен
чича
,
махати
свој
плетен
камџија
.
Пролазећи
ходник
школски
,
писар
видити
да
се
отварати
врата
на
Љубичин
учионица
,
па
коракнути
брже
и
упасти
изненада
,
без
куцање
,
у
Гојков
школа
.
Гојко
довршивати
предавање
,
па
видети
овај
неучтив
гост
,
збунити
се
и
уплашити
,
јер
се
моћи
домислити
,
да
он
он
не
бити
узалуд
оваков
поход
чинити
.
мисао
он
се
прекинути
сам
,
он
поцрвенити
,
па
одмах
затим
пребледети
,
и
таман
се
стати
домишљати
шта
хтети
сад
да
радити
,
на
који
хтети
страна
да
гледати
,
шта
хтети
са
деца
,
а
иза
он
загрмети
оштар
заповеднички
глас
:
—
деца
,
ићи
кућа
...
брзо
!
Журите
се
!
Гојко
се
осврнути
,
па
с
чуђење
и
нем
питање
погледати
писар
,
али
овај
гледати
само
како
се
деца
унезверити
,
па
чекати
шта
хтети
она
Гојко
рећи
и
ниједан
се
још
не
спремати
за
излазак
.
—
Кажите
деца
нек
излазити
!
заповедити
писар
с
такав
оштрина
,
да
се
јесам
моћи
ни
помишљати
на
отпор
.
Гојко
се
обрнути
деца
,
па
она
рећи
благ
,
уморан
глас
,
притискујући
рука
врео
чела
:
—
ићи
,
деца
,
кућа
...
после
подне
раније
...
кад
остати
сам
у
школа
,
писар
прићи
к
сто
и
метнути
на
он
неки
акт
,
развити
она
и
обрнути
се
Гојко
.
—
јесам
ли
ви
овај
писати
?
узвикнути
он
,
показивати
прст
на
Гојков
потпис
.
Беше
сав
поцрвенети
од
љутина
,
усна
он
се
трзати
и
скупљати
грчевито
.
—
овај
,
сав
овај
...
тужба
министар
просвета
...
тамо
о
Љубица
,
а
?
!
...
дрекнути
он
грозно
и
лупити
дршка
од
камџија
по
акт
.
Гојко
стајати
,
пренеразити
,
зелен
и
блед
,
разрогачен
очи
од
страх
,
нога
и
рука
он
дрктати
,
а
на
лице
он
се
,
поред
преплашеност
,
јасно
читати
пређашњи
израз
тежак
умор
и
горак
страдање
...
он
стајати
,
не
моћи
ни
реч
прозборити
.
само
он
унезверен
очи
прелетати
са
писарев
лице
на
акт
,
на
камџија
и
на
под
.
Писар
он
прићи
,
зграбити
он
рука
за
рам
и
привући
к
сто
.
—
овај
...
ко
јесам
овај
,
а
?
...
дрекнути
још
јаче
у
необуздан
јарост
.
—
ја
...
ја
јесам
писати
,
промуцати
Гојко
,
чудити
се
чији
јесам
тај
глас
који
он
говорити
—
тако
се
изменити
...
—
А
,
тај
ли
јесам
?
!
вриснути
полицајац
и
замахнути
камџија
.
Гојко
само
гледати
тупо
и
несвесно
заплашен
очи
,
на
лице
он
још
јаче
запечатити
горко
страдање
,
и
кад
писар
подигнути
рука
с
камџија
,
и
он
несвесно
подигнути
оба
рука
према
очи
,
као
да
он
јесам
тај
жалосни
покрет
сав
одбрана
,
који
располагати
...
Камџија
фијукнути
кроз
ваздух
,
ошинути
он
по
глава
и
плећа
,
па
се
опет
издигнути
над
његов
глава
.
Гојко
се
обрнути
свест
...
нешто
се
смрачити
око
он
,
ништа
се
не
видити
,
само
се
из
мрак
помаљати
црвено
зверски
лице
и
више
ништа
...
он
изгледати
као
осудити
на
смрт
,
кад
он
прво
тане
погодити
...
лице
се
одједаред
као
изненадити
,
зачудити
,
обузети
он
смртно
бледило
...
Камџија
он
опет
ошинути
преко
лице
,
па
трећи
преко
леђа
...
Гојко
појурити
к
врата
,
али
он
писар
дочепати
за
рам
.
стајати
,
смрдибубо
!
...
Умеш
да
чинити
пакост
,
а
после
бежати
као
стрина
...
ево
како
се
бојити
твој
шарабатања
,
ево
гледати
...
министров
потпис
...
и
он
доиста
показати
акт
с
потпис
министар
просвета
,
па
он
онда
поцепати
на
ситан
парче
.
—
Ева
и
твој
тужба
,
ево
гле
...
па
и
она
сав
иситнити
на
парчад
,
бацити
тај
комадић
на
под
,
па
она
стати
бесно
газити
.
—
Ева
,
ево
гле
...
животиња
!
...
јесам
видети
ко
јесам
Пера
писар
!
...
и
ти
,
смрад
један
...
и
опет
се
издигнути
камџијати
,
али
Гојко
један
брз
скок
истрчати
из
школа
и
ударити
се
из
сав
снага
о
нешто
црн
,
меко
...
оно
се
одједном
претурити
и
јаукнути
,
а
он
се
сетити
да
јесам
тај
бити
Стојан
,
прислушкивати
,
па
он
прескочити
и
истрчати
из
школа
.
Љубица
стајати
на
врата
учионица
дрктати
,
сав
пренеразити
.
Стојан
се
дизати
,
стењати
:
—
еј
,
братити
јадан
...
обојица
страдати
!
...
ја
зао
напасти
,
мајка
мој
!
...
Писар
,
како
се
бити
залетети
за
Гојко
,
истрчати
у
ходник
и
видети
Љубица
,
стати
пред
она
,
дрктати
сав
од
љутина
.
она
се
намрштити
,
видети
он
такав
,
што
се
не
измакнути
ока
његов
,
па
одмах
узити
да
она
објаснити
цео
ствар
.
—
Смрдибуба
један
!
...
он
се
наћи
да
се
бринути
о
морал
и
светиња
школски
!
...
написати
човек
министар
шта
ја
радити
у
школа
,
под
икона
Св
.
Сава
...
Љубица
се
стрести
,
пребледети
и
дохватити
се
рука
за
врата
.
она
јесам
и
заборавити
да
старешина
водити
оштар
рачун
о
владање
државни
службеник
...
»
гле
,
па
шта
хтети
сад
бити
?
...
да
отпустити
,
на
свагда
...
са
вечит
жиг
срам
,
без
повратак
,
без
оправдање
«
...
и
тај
тренутак
постати
она
Гојко
црњо
од
ђаво
,
страшан
од
пакао
...
у
она
се
породити
страшан
,
нечувен
мржња
према
овај
јадник
,
мржња
осветнички
,
страстан
,
бескрајан
...
а
вилица
се
тресаху
од
страх
.
—
Па
...
сад
?
...
Шта
хтети
?
...
—
одити
да
видити
...
Писар
јесам
довести
до
врата
Гојков
учионица
и
показати
парче
хартија
.
—
Ена
,
тај
јесам
и
тужба
и
акт
министров
...
све
у
парче
!
...
—
Шта
јесам
радио
?
!
викнути
пренеражен
Љубица
.
—
Ха-ха
...
ти
се
плашити
?
...
ама
рећи
ли
ја
ти
,
да
ми
ники
ништа
не
моћи
...
ники
!
...
разумети
!
...
Послаћу
одговор
министар
у
име
капетанов
,
и
онда
хтети
онај
смрад
бити
казнити
за
лажан
достава
...
да
,
он
закукати
једномесечни
плата
!
...
Кажем
ти
:
док
ти
јесам
жив
Пера
писар
,
не
бринути
...
и
он
изићи
брзо
из
школа
.
А
Гојко
седити
на
сав
убог
кревет
и
плакати
горко
...
најпре
јесам
дотрчати
овамо
као
суманут
,
улетити
у
соб
и
закључати
се
,
па
стати
плашљиво
ослушкивати
трчати
ли
ко
за
он
.
кад
се
уверити
да
он
онај
више
не
гонити
,
он
разгледати
по
соба
несвесно
,
стати
као
да
се
нешто
мислити
и
одједном
пљуснути
суза
из
очи
као
киша
,
он
се
загрцнути
од
јецање
...
—
Зашто
?
!
...
зашто
?
!
...
сав
овај
,
зашто
?
!
...
узвикивати
јадник
гласно
.
—
Божа
,
оволико
страдање
!
...
—
Зашто
...
зашто
?
!
...
одјекивати
очајно
питање
стоти
пут
по
празан
соба
,
сливати
се
са
горак
јецање
и
тежак
уздах
...
кад
се
исплакати
,
опет
се
замислити
и
остати
дуго
тако
као
окаменити
...
мисао
лет
,
сав
горчати
за
горак
,
а
на
душа
се
слагати
неки
страшан
осећај
,
који
бити
све
уништити
и
претворити
у
прах
...
.
бесан
,
диваљ
,
смртан
жудња
за
освета
запенушити
,
издигнути
се
и
заклокотати
у
он
;
он
скочити
,
изменити
,
страшан
као
звер
,
искривљен
вилица
и
разрогачен
крвав
очи
...
Беспомоћно
детињски
страдање
и
неки
дивљина
бити
исписати
на
његов
лице
...
први
он
мисао
застати
на
револвер
,
који
он
не
имати
...
свеједно
,
добар
јесам
и
нож
!
...
али
он
поимати
да
се
с
нож
требати
приближити
баш
уз
он
,
гледати
права
очи
у
очи
и
забости
хладан
гвожђе
у
месо
...
о
,
тај
он
мисао
још
више
разјарити
...
А
после
газити
,
газити
...
дуго
газити
,
до
уништаја
...
да
,
али
он
тај
не
моћи
извршити
,
осећати
да
не
моћи
,
знати
да
немати
толико
смелост
.
опет
јесам
добар
револвер
.
грунути
у
он
из
прикрајак
,
па
кад
пасти
и
стати
издисати
,
прићи
он
нек
тај
видити
,
нек
сазнати
откуд
доћи
тане
и
нек
се
још
више
мучити
и
страдати
.
после
стати
мисао
прелетати
и
заустављати
се
на
разним
други
средство
освета
.
сав
бити
испитати
,
у
мисао
проверити
,
и
сав
се
показати
непоуздан
,
ништаван
,
лепо
само
као
мисао
,
да
тесати
онај
који
страдати
,
али
неостварљив
,
јер
немати
ко
тај
извести
.
Гојко
признати
јесам
себе
да
јесам
у
стање
извршити
ниједан
од
тај
мисао
,
да
немати
довољно
смелост
и
одлучност
за
тај
,
и
у
душа
он
још
јаче
закипети
и
гнев
и
злоба
на
себе
сам
...
Што
се
такав
родити
?
зар
бити
са
други
онај
смести
тако
поступати
?
...
не
бити
ни
покушати
,
јер
знати
шта
бити
он
снаћи
...
А
видити
,
код
он
покушати
...
без
размишљање
...
Уђе
и
права
за
камџија
...
знати
он
да
јесам
безмоћан
као
дете
,
јадник
!
...
горети
он
,
страшно
он
горети
десни
образ
,
осећати
сав
место
који
се
бол
и
ватра
пружати
,
онако
дужина
...
тај
јесам
известан
пруга
,
масница
преко
цео
образ
,
па
још
ако
јесам
модар
...
.
како
хтети
сад
у
школа
,
како
хтети
изићи
пред
деца
,
а
нарочито
пред
људи
,
ако
наићи
?
...
о
,
да
тежак
срам
!
па
још
ако
јесам
и
она
сав
тај
слушати
...
као
Стојан
,
јамачно
јесам
.
и
све
због
она
!
...
и
он
још
јаче
осећати
овој
безмоћност
и
увиђати
јасно
да
ники
ништа
не
моћи
учинити
,
да
јесам
родити
само
за
тај
,
да
страдати
и
трпити
и
да
сваки
имати
права
причинити
он
страдање
,
само
ако
он
тај
савест
допуштати
...
Осећајући
тај
све
јаче
и
јаче
,
заплакати
се
горко
,
очајнички
и
пасти
на
узглавље
...
неко
грунути
врата
,
покушавати
да
она
отворити
,
затим
се
зачути
глас
:
јесам
овде
,
затворити
јесам
,
видити
...
—
куцнути
,
братити
,
нек
ти
чути
.
Гојко
познати
Вељин
глас
одмах
.
Скочи
и
поћи
к
врата
,
па
одједном
застати
у
некакав
двоумица
.
Беше
он
срамота
,
тежак
он
срамота
обузети
...
какав
хтети
изгледати
пред
овај
искрен
друга
овако
са
масница
на
образ
!
...
али
се
осећати
усамити
,
без
игде
икоји
,
без
помоћ
и
саучећа
...
он
знати
да
,
бити
се
и
сам
пред
вече
кренути
Веља
,
ризиковати
да
и
његов
жена
углед
масница
.
овако
јесам
боље
;
доћи
јесам
као
наручити
.
и
он
притрчати
к
врата
и
отворити
она
.
Веља
ући
ћутети
,
осврнути
се
по
соба
и
духнути
нос
.
—
пхи
,
како
моћи
у
овај
смрад
?
...
соб
прегрејати
,
а
он
гле
!
.
.
па
прићи
к
прозор
тај
она
отворити
,
погледати
узгред
Гојко
,
који
стајати
снуждити
,
збунити
,
гледати
тупо
како
он
друг
отварати
прозор
и
како
споља
јурнути
хладан
,
оштар
ваздух
.
—
Шта
радити
овај
,
за
име
бог
!
викнути
Веља
чудити
се
,
па
он
својски
напасти
за
овај
нечистоћа
.
Беше
он
тешко
одмах
прећи
на
главну
ствар
,
па
он
баш
доћи
овај
случај
као
наручити
.
—
ти
хтети
се
напослетку
сав
распасти
,
иструнути
у
овај
смрад
и
ђубре
.
—
А
тај
,
какав
јесам
момак
!
обрнути
се
потом
Стојан
,
како
ти
јесам
срамота
да
се
човек
овако
мучити
код
ти
жив
!
...
—
Мор
,
господин
,
оставити
тај
.
који
јесам
сад
до
тај
!
...
ја
страдати
,
овај
...
и
како
хтети
рећи
,
оногај
...
као
два
мученик
.
јутрос
ми
газити
,
братити
,
и
тући
као
стока
,
као
овај
...
она
,
шта
ту
!
...
Краљ
,
братић
,
права
ти
Краљ
!
обрнути
се
он
Гојко
.
па
тај
он
лепо
ту
масница
пред
очи
:
јесам
л
’
тако
тај
менека
,
господар
?
рећи
он
,
па
се
заплакати
.
ја
како
,
братити
!
...
Чуј
ти
само
ја
.
па
кад
се
он
зачудити
и
запитати
како
и
шта
јесам
,
а
ти
опет
:
што
ја
убити
и
осрамотити
,
господар
,
зашто
оногај
ти
тако
један
тако
рећи
свој
чиновник
и
подајник
,
а
?
...
па
кад
се
он
сит
начудити
,
а
ти
онда
окренути
:
што
послати
онај
паксијана
да
ја
убити
,
и
ја
и
мој
вамилијаза
?
...
Баш
он
рећи
и
за
ја
,
неки
знати
...
што
?
викнути
чича
и
поглед
Веља
,
који
се
спремати
да
он
зауставити
.
—
Добра
,
добро
!
...
Ида
ти
сад
мало
у
школа
,
грејати
се
,
па
хтети
ти
звати
кад
ми
устребати
,
прекинути
Веља
његов
монолог
,
који
у
оваков
расположење
не
бити
имати
крај
.
—
Шта
јесам
тај
,
мора
,
бити
?
Стојан
дотрчати
к
ја
као
луд
...
једва
ја
пустити
да
ручати
.
ваздан
ја
избрбљати
којешта
...
јесам
ли
овај
доиста
од
камџија
?
запитати
он
,
прићи
ближе
Гојко
,
разгледати
дуг
,
црвен
масница
.
глас
он
задрхтати
од
узбуђење
.
Гојко
махнути
рука
...
одједном
затрептати
очи
,
затрести
он
се
вилица
и
опет
се
заплакати
,
јецати
као
дете
.
Веља
се
намрштити
и
проћи
преко
соб
.
—
јесам
ли
луд
?
...
Плачеш
као
дете
,
кад
ти
други
бити
...
еј
,
грешник
!
...
кад
се
Гојко
стишати
,
Веља
он
стати
запиткивати
,
те
на
тај
начин
сазнати
како
јесам
тећи
цео
ствар
и
ради
шта
се
све
започети
.
Беше
он
нарочито
криво
,
што
јесам
Гојко
,
послушати
његов
савет
,
допасти
овакав
беда
.
Осећаше
ту
много
свој
кривица
...
»
Шта
јесам
знати
друго
радити
?
размишљати
он
у
себе
.
.
зар
да
гледати
мирно
како
се
светиња
школски
бешчастити
,
а
звати
се
учитељ
и
радити
у
тај
школа
.
Ништа
!
...
«
Па
онда
наставити
гласно
:
—
Ништа
друго
јесам
моћи
радити
.
ваљда
хтети
гледати
равнодушно
толики
чудо
у
школа
и
звати
се
управитељ
.
јесам
ти
хтети
чути
...
страдати
јесам
за
свет
ствар
...
па
лепо
,
сетити
се
Хусо
и
други
.
А
ја
хтети
већ
он
...
не
бригати
ти
,
чекати
само
док
смислити
...
—
ја
он
ништа
више
хтети
,
прекинути
он
Гојко
живо
.
—
Мен
оставити
.
А
ви
тамо
ако
хтети
...
како
знати
...
—
не
бојити
се
,
оставити
ти
на
мир
,
одговорити
Веља
,
не
гледати
он
и
мислити
о
нешта
упорно
.
одједном
стати
и
као
да
се
нешта
домислити
,
узвикнути
:
—
ха
,
чекати
...
за
сад
јесам
и
овај
добро
,
а
после
већ
,
док
се
договорити
са
наш
,
радити
озбиљан
.
скоро
хтети
имати
збор
за
избор
управа
,
па
хтети
тада
...
збиља
,
јесам
ли
се
ти
уписати
у
Учитељско
Удружење
?
—
не
знати
ко
хтети
овде
да
се
обратити
,
а
до
сад
јесам
бити
.
—
Добра
,
ја
хтети
ти
уписати
...
ха
,
чекати
,
рећи
он
,
па
отворити
врата
и
викнути
Стојан
.
кад
се
старац
помолити
из
школа
,
он
он
наредити
да
донети
мастило
и
хартија
,
па
се
вратити
унутра
.
после
пол
час
,
он
савити
један
писма
и
дати
он
Стојан
.
—
писарев
...
онај
,
његов
жена
тај
познавати
?
—
знати
јесам
ка
ти
;
како
јесам
не
бити
знати
...
—
А
знати
ли
она
ти
?
—
Мучно
,
богме
...
ја
јесам
ти
,
братић
,
овај
...
—
Добра
,
тај
јесам
добро
што
ти
она
не
знати
.
да
ићи
сад
одмах
у
срез
,
па
се
прво
извести
јесам
ли
се
вратити
кућа
онај
...
ако
се
и
вратити
,
бити
у
канцеларија
.
А
тај
требати
вешто
да
се
прикрасти
и
да
предати
овај
писма
његов
госпођа
,
разумети
?
не
смети
она
казати
од
ко
јесам
...
река
проћи
железница
један
господин
,
па
ја
дати
динар
и
замолити
ја
да
ви
овај
предати
.
па
одмах
требати
да
шмугнути
овамо
,
да
ти
ники
не
опазити
.
Разумеш
ли
?
...
—
како
не
бити
разумети
,
лијепити
братић
...
Још
ја
бридети
и
глава
и
леђа
,
колико
се
испребијати
,
па
да
ја
јесам
ко
гођ
и
он
да
што
учинити
.
—
е
не
бригати
.
ако
тај
извршити
како
ваљати
,
и
он
хтети
други
макар
изгрепсти
,
ако
он
не
моћи
истући
.
хајде
сад
пожурити
.
Стојан
отићи
,
а
Веља
стати
опет
ходати
,
премишљати
о
разним
план
,
који
он
долазити
у
глава
.
са
Гојко
се
већ
јесам
моћи
ништа
говорити
,
он
бити
непрестано
занети
,
као
изгубљен
,
посматрати
све
око
себе
суморно
,
бесмислено
,
апатично
...
Веља
видити
да
овде
немати
више
никакав
посао
,
па
се
спремити
за
одлазак
.
—
никуд
моћи
из
соб
излазити
,
док
год
тај
тај
не
проћи
,
рећи
он
Гојко
.
—
метнути
мокар
крпа
,
па
држати
тако
непрестано
...
нек
извући
...
ха
,
присетити
се
он
нешта
па
застати
.
—
јесам
ли
ти
баш
видети
да
јесам
акт
из
министарство
...
министров
потпис
?
—
разумети
се
,
и
свој
тужба
познати
јесам
...
—
хм
,
добро
,
добро
...
махнути
он
глава
,
па
се
поздрав
са
Гојко
и
отићи
.
XИИИ
.
Љубица
јесам
сад
непрестано
правило
такав
инат
Гојко
,
да
се
овај
већ
јесам
смести
појавити
пред
она
.
Чим
он
опазити
,
она
се
бајаги
обрнути
Стојан
,
и
ако
чича
тај
немати
:
—
она
,
како
лепо
изгледати
,
кад
се
мушкарац
закитити
по
образ
!
...
Хм-хм-хи
...
А
Гојко
само
ићи
,
погнут
глава
и
намрштен
чела
,
не
освртати
се
на
заједање
.
други
приликом
опет
увребати
Гојко
,
и
ако
се
овај
непрестано
крити
од
она
,
па
хтети
он
узвикнути
:
—
сваки
ти
се
мука
бринути
о
светиња
школски
!
...
она
хтети
још
нешто
рећи
,
али
Гојко
прекипети
.
Подиже
глава
и
погледати
јесам
оштро
,
на
лице
он
исписати
горко
страдање
и
умор
.
одговорити
она
врло
лагано
и
хладно
,
као
да
он
тај
неколико
реч
стајати
велик
напор
:
—
Мојо
јесам
дужност
да
гонити
разврат
и
неваљалство
из
школа
,
а
што
стар
помагати
неваљалац
—
њихов
јесам
грести
...
Изговоривши
тај
,
опет
погнути
глава
,
па
проћи
поред
она
у
школа
,
чудити
се
свој
присебност
и
захваљујући
случај
што
он
се
језик
тако
одрешити
.
љубица
план
,
вриснути
и
осути
грдња
на
он
,
али
он
затворити
врата
за
себе
и
наставити
рад
.
Писар
долазити
на
коњ
сваки
дан
.
Већ
он
срамота
свраћати
судница
тако
често
,
па
улазити
с
коњ
права
у
школски
двориште
,
везати
он
негде
у
заклон
,
па
ићи
весело
у
школа
,
где
он
Љубица
очекивати
,
неки
пут
весео
а
неки
пут
нерасположен
.
један
хладан
,
туробан
дан
полицајац
доћи
необично
весео
,
а
и
Љубица
изићи
до
степеница
у
дочек
.
знати
јесам
да
она
носити
какав
накит
,
тај
она
јесам
јуче
наговестити
,
па
с
тај
бити
веома
предусретљив
према
он
.
донети
она
леп
и
скупоцен
гривна
;
она
се
веома
расположити
,
а
писар
уживати
само
,
гледати
јесам
тако
весео
.
он
се
збиљски
за
она
привести
;
заволети
јесам
како
никад
до
сад
јесам
волети
,
и
да
он
не
бити
деца
,
помишљати
јесам
озбиљно
да
бежати
са
она
у
Америка
,
или
у
Турска
.
А
Љубица
?
ни
сам
она
не
знати
шта
јесам
осећати
.
знати
јесам
само
толико
,
да
јесам
не
везати
за
он
љубав
,
јер
она
не
осећати
љубав
.
тај
она
јесам
толико
читати
,
да
јесам
љубав
нешто
много
светао
,
узвишен
...
Сећа
се
свој
осећај
за
време
познанство
са
Драгутин
.
о
,
тај
бити
неки
светао
дан
,
срећан
час
...
она
се
топити
само
од
један
поглед
,
бити
јесам
блажен
кад
се
руковати
са
он
,
осећати
се
срећан
,
много
срећан
!
и
данас
она
срце
јаче
закуцати
кад
се
сетити
тај
дан
,
а
душа
се
занети
у
сладак
сан
...
Писар
и
Љубица
весело
прижељкивати
у
топлој
соба
,
шапутати
једно
други
о
љубав
и
срећа
,
а
у
тај
време
дојурити
сокак
један
кола
и
зауставити
се
далеко
од
школски
вратница
.
Изиђе
из
она
један
слабуњав
,
сух
жена
у
варошки
одело
,
отворити
лагано
и
опрезно
школски
вратница
,
проћи
брзо
преко
двориште
и
ући
у
ходник
.
стати
да
се
прибрати
.
Беше
се
веома
уморити
и
узбудити
.
Приђе
к
врата
и
ослушнути
.
Чује
се
мушки
глас
,
па
одмах
за
он
детињити
.
»
тај
јесам
учитељ
...
онда
хтети
овај
бити
«
,
велим
жена
у
себе
и
прилазити
други
врата
.
не
чути
се
ништа
,
ама
баш
ништа
!
...
стајати
,
неки
покрет
и
звук
...
као
да
се
љубити
?
...
јесам
,
пољубац
!
...
и
слух
се
још
више
повиновати
раздражен
женски
уобразиља
,
па
она
стварати
тако
јасан
представа
,
као
да
она
сав
тај
очи
гледати
.
»
Још
ако
бити
закључати
врата
?
...
еј
незгода
!
...
А
онај
писати
да
се
не
закључавати
свакад
«
...
полако
,
као
сенка
,
притиснути
брава
и
гурнути
...
врата
се
лагано
покренути
.
она
промолити
глава
,
па
најпре
не
разгледати
добро
;
бити
узбудити
,
па
она
само
севати
некакав
котур
пред
очи
.
кад
разгледати
боље
,
она
се
најпре
тргнути
и
устукнути
...
некакав
страшан
бол
стегнути
она
срце
,
она
хтети
вриснути
,
али
се
прибрати
и
опет
провирити
...
она
двоје
сести
на
столица
један
уз
други
,
загрљен
,
приљубљен
,
опијен
страст
.
и
на
јак
звук
мучно
да
бити
овај
тренутак
сврнути
пажња
.
он
превити
Љубица
преко
наслон
,
глава
она
затурити
,
па
припасти
пуначак
врат
и
љуба
...
Жена
јурнути
кроз
врата
и
ступати
на
прст
,
с
подигнут
рука
,
ићи
као
махнитати
...
Љубица
,
како
она
бити
слободан
затурен
глава
,
углед
јесам
одмах
и
само
раширити
очи
...
севнути
она
у
глава
да
јесам
тај
његов
жена
,
и
она
већ
претпостављати
револвер
у
њен
рука
...
страх
она
одузети
снага
,
она
не
мрднути
ни
рука
,
ни
глава
,
ништа
...
само
гледати
бесмислено
како
овај
замотан
прилика
прилазити
све
ближе
,
како
она
гледати
права
у
очи
страшан
,
зверски
поглед
,
и
опет
не
моћи
да
се
одвојити
од
њен
очи
,
него
гледати
,
гледати
,
гледати
...
»
сад
хтети
да
планути
...
ево
,
тек
што
јесам
...
прво
хтети
он
у
леђа
,
па
у
ја
...
Ена
он
,
јесам
,
револвер
...
мати
...
отац
...
станка
...
мој
младост
!
«
...
али
у
место
револвер
пасти
на
писарев
образ
два
сух
коштуњав
рука
са
оштар
нокат
и
забости
се
дубоко
у
месо
...
Разлеже
се
врисак
по
соба
...
Писар
се
извити
,
и
док
се
он
обрнути
да
видити
какав
јесам
тај
чудо
,
онај
сух
рука
пасти
на
Љубичин
јабучица
и
за
тренутак
облити
она
крв
цео
лице
.
Писар
скочити
и
дохватити
разјарен
жена
за
рука
,
али
познати
јесам
,
одједном
пустити
њен
рука
и
стати
се
освртати
око
себе
,
као
да
јесам
нешто
изгубити
...
Љубица
седити
на
столица
као
окаменити
,
чак
она
и
глава
остати
још
мало
затурити
,
а
она
само
гледати
тај
увијен
чудовиште
,
који
она
јесам
овај
тренутак
страшан
од
сав
на
свет
...
срце
она
стати
,
чинити
она
се
и
да
не
дисати
,
и
најбоље
бити
бити
кад
бити
сад
одједанпут
умрети
,
тај
бити
најволети
.
»
и
што
не
пуцати
...
шта
чекати
ваздан
!
«
...
Писар
се
обртати
,
нешто
муцати
,
хтети
бити
да
проговорити
,
али
жена
он
опет
вриснути
па
осути
читав
пљусак
грдња
на
обоје
,
нарочито
на
Љубица
.
Паланачки
речник
јесам
за
овакав
разговор
веома
богат
,
те
се
и
Љубица
дати
прилика
да
чути
што
нов
и
необичан
,
али
она
не
бити
у
стање
да
разумети
сав
што
се
око
она
збивати
.
неки
страшан
реч
уједати
јесам
за
сам
срце
и
изазивати
црвенило
на
лице
,
који
се
већ
све
обојити
крв
,
али
она
ипак
гледати
тако
,
као
да
се
тај
говор
она
не
тицати
,
гледати
преплашен
,
зачуђен
,
унезверено
,
питати
се
у
себе
:
како
тај
одједанпут
улетити
беда
у
њен
школа
,
да
она
помутити
задовољство
?
и
шта
јесам
тај
тај
се
писар
тако
сплести
,
збунити
?
...
Писарка
углед
отворен
кутија
са
гривна
,
дочепати
јесам
,
склопити
и
метнути
у
џеп
,
па
цикнути
помамно
:
—
ха
,
тако
ти
!
...
деца
ићи
бос
,
исцепан
,
а
он
куповати
свој
...
и
опет
се
просути
пљусак
грдња
,
док
се
у
тај
наступ
не
уплести
њен
рука
у
кос
свој
муж
...
.
Писар
се
одбрана
,
а
она
кидисати
на
Љубица
...
Зачу
се
само
јаук
Љубичин
од
бол
,
па
онда
њен
истеричан
врисак
...
Писар
се
пренути
:
видити
да
овако
хтети
никад
бити
крај
скандал
,
па
дохватити
жена
за
раме
и
изгурати
јесам
напоље
.
Срећом
,
Стојан
се
раније
уклонити
у
страна
,
те
се
не
поновити
ономадашњи
случај
.
Гојко
стајати
на
врата
,
блед
,
осећати
неки
диваљ
радост
и
задовољство
,
а
не
смејати
тај
ништа
показати
.
Чим
се
отворити
врата
и
на
она
се
појавити
писарка
,
он
шмугнути
у
сав
разред
,
па
се
закључати
.
Сврши
се
трагедија
!
...
Љубица
изићи
на
врата
и
стати
,
не
видити
ништа
око
себе
.
Беше
страшно
погледати
јесам
.
лице
сав
крваво
,
кос
разбарушити
,
почупати
,
висити
читав
бич
ишчупати
из
корен
.
—
Стојан
,
дати
ја
водити
да
се
опрати
,
прошаптати
она
,
видети
Стојан
како
јесам
гледати
немарно
.
—
А
онај
отићи
,
братити
,
још
чупав
и
горети
;
заборавити
да
се
умити
,
рећи
он
,
смешити
се
.
и
Гојко
изићи
у
ходник
,
па
погледати
Љубица
презриво
,
добацити
она
:
—
сад
и
сам
јамачно
увиђати
,
да
јесам
имати
права
бринути
се
о
светиња
школа
.
љубица
план
.
у
такав
несрећа
и
страдање
наћи
се
још
снага
за
терање
инат
.
—
и
овај
јесам
,
знати
,
ваш
масло
!
...
Платићете
!
...
рећи
она
,
па
се
огрнути
и
отићи
преко
двориште
.
—
ето
ми
сад
нов
беда
,
рећи
Гојко
,
плашити
се
.
и
куд
ја
ђаво
навести
да
јесам
дирати
!
—
јесам
требати
,
одговорити
он
Стојан
.
кад
год
се
анатема
тући
,
склањати
се
испред
она
,
да
сачувати
свој
глава
.
тако
јесам
тај
,
братити
мој
!
...
—
нека
,
доста
јесам
и
ја
патити
,
па
да
гледати
једаред
и
њен
страдање
.
—
А
тај
,
чинити
ја
се
,
не
видити
писар
?
—
не
.
Што
?
—
Вис
јесам
окрвавити
од
она
.
заборавити
на
тај
у
забуна
,
па
само
ускочити
на
коњ
и
отићи
.
Гојко
опет
засијати
радост
на
лице
.
сетити
се
Веља
са
захвалност
.
истина
,
срце
он
опет
зепсти
од
какав
нов
беда
,
који
он
моћи
снаћи
,
и
он
већ
претурати
у
глава
разнети
комбинација
,
али
он
не
долазити
на
памет
ништа
тако
страшно
.
XИВ
.
у
судница
сед
председник
,
ћата
и
тројица
одборник
,
па
нешто
веома
живо
и
поверљиво
претресати
.
Богосав
јесам
у
разговор
,
а
већ
и
иначе
,
вазда
главно
лице
,
па
се
дати
у
објашњавање
ситуација
присутан
.
Слушаоци
изгледати
веома
брижан
,
погнути
глава
,
па
само
махнути
она
по
некад
у
страна
,
почешати
затиљак
и
опет
ћутети
и
слушати
.
А
ћата
се
распричати
у
велик
:
.
—
истина
,
и
Николча
синоћ
доћи
из
Београд
;
и
он
јесам
обићи
неки
...
и
ћата
именовати
неки
главни
политички
радник
.
—
он
сав
рећи
да
јесам
тај
само
тек
’
наки
...
празан
глас
...
—
Надлагује
се
свет
,
мора
,
рећи
један
одборник
.
—
А
’
наки
велим
...
наставити
ћата
,
министар
јесам
веселити
,
ники
и
не
сањати
о
промена
.
—
јок
,
одсећи
председник
.
ја
знати
што
знати
:
од
данас
за
два
недеља
бити
промена
,
па
ја
одсећи
уш
,
ако
тај
не
бити
...
познавати
ја
по
овај
овде
:
чим
се
они
устумарати
сваки
час
у
Београд
,
па
се
отуд
враћати
веселити
,
одмах
знати
шта
хтети
бити
.
—
истина
јесам
,
и
по
село
јесам
се
растрчати
,
прихватити
одборник
.
—
Мор
,
село
...
шта
сести
!
...
село
јесам
свеједно
:
бити
он
на
врат
ја
или
онај
Ђокић
,
одсећи
председник
.
него
ти
,
Богосава
,
пожурити
са
онај
завођење
наплата
и
расход
,
па
да
свести
рачун
.
не
смести
се
дуљити
чекати
,
јер
кад
доћи
они
,
па
засести
,
хтети
ја
минути
бувара
.
—
Шта
хтети
са
школски
прирез
?
рећи
писар
мало
тих
глас
.
онај
летошњи
оправка
и
набавка
,
тај
ти
јесам
сав
издатак
.
овај
двоје
јесам
примити
квартирине
ни
пар
.
кмет
обор
глава
нерасположен
,
као
кривац
кад
се
ухватити
на
дело
.
—
То
хтети
већ
ја
и
тај
на
сам
...
видети
.
А
дед
да
видити
тај
са
учитељ
.
Баш
ја
ту
Пера
навлачити
на
зло
,
видити
...
да
апсити
,
ни
крив
ни
дужна
човек
,
и
тај
сад
баш
,
пред
промена
.
моћи
и
одговарати
...
—
ко
?
...
прихватити
писар
.
ено
два
сведок
чекати
.
сав
хтети
тај
да
ићи
по
закон
,
не
бринути
ти
.
—
Добра
...
отегнути
председник
.
ти
већ
знати
како
он
тај
ићи
,
па
само
гледати
да
не
бити
после
валинка
.
после
један
час
отпочети
суђење
.
Уведоше
уплашити
Гојко
и
ћата
он
стати
постављати
питање
.
Оптужују
он
за
»
опорочавање
власт
«
.
Гојко
се
још
више
збунити
;
стати
нешто
муцати
,
одговарати
,
не
знати
ни
јесам
шта
говорити
.
Доведоше
два
сведок
и
испитати
она
.
Гојко
видити
да
тај
нем
шал
,
па
се
прибрати
и
стати
се
бранити
,
али
он
тај
не
помоћи
.
Чак
не
помоћи
ни
тај
,
што
сведок
никако
не
моћи
да
се
тачно
сетити
дан
,
кад
јесам
Гојко
грдити
власт
,
него
само
тврдити
да
јесам
тај
бити
ономад
...
некако
тако
.
.
овај
дан
.
после
пол
час
за
Гојко
се
затворити
апсански
врата
и
зарђао
рез
шкрипнути
оштро
...
Гојко
се
освртати
око
себе
унезверено
,
дрктати
од
страх
и
узбуђење
.
нога
он
упадати
у
нешто
меко
,
ситно
,
он
погледати
око
себе
,
по
под
бити
само
сточан
ђубар
.
озго
са
кров
зјапити
широк
баџа
,
кроз
који
продирати
светлост
,
ну
осим
она
имати
и
један
окно
,
исећи
у
брвно
,
а
ни
брвно
не
бити
добро
шљубити
,
те
у
његов
тамница
бити
довољно
светлост
.
не
моћи
још
да
се
прибрати
од
страх
.
нога
он
дрктати
,
и
он
се
једнако
освртати
око
себе
,
очекивати
какав
нов
,
још
горе
зло
.
»
Шта
јесам
овај
?
...
имати
ли
у
свет
правда
и
истина
!
...
докле
хтети
овај
страдање
и
мука
?
...
Божа
,
имати
ли
ти
!
«
...
узвикивати
јадник
очајнички
,
па
сед
на
један
велик
камен
,
који
јесам
ваљада
нарочито
ради
тај
и
наместити
уз
брвно
,
ослањати
се
леђа
уз
дрво
и
подигнути
глава
,
гледати
кроз
баџа
плав
слободан
небо
...
Очи
он
се
приковати
уз
тај
чист
плаветнило
,
и
он
се
занети
,
гледати
и
мислити
...
прелетити
по
неки
сребрнаст
облачак
,
пронети
се
тихо
,
нечујно
,
преко
недогледан
пучина
и
растурити
се
тако
у
висина
,
па
опет
над
баџа
затреперити
чисто
небо
,
обасјати
благ
зрак
.
али
јесам
ипак
хладно
,
веома
хладно
...
снег
се
белити
по
околина
и
оштар
студен
бити
по
лице
.
»
ваљда
ја
хтети
дуго
држати
?
...
Смрзнућу
се
.
А
ако
ја
оставити
да
преноћити
,
а
оваков
ведрина
!
«
...
и
он
јесам
готов
да
викнути
из
сав
,
глас
,
али
се
још
уздржавати
,
јер
он
јесам
срамота
од
сељанин
,
који
јесам
се
окупити
пред
судница
.
нога
он
веома
зепсти
...
устати
,
па
почети
брзо
ходати
,
али
кад
пружити
корак
,
таман
имати
простор
да
корачити
четири
пут
.
ићи
унаоколо
,
укрштати
средина
,
само
да
се
згрејати
.
Осећа
и
глад
,
глад
у
желудац
,
али
знати
да
не
бити
моћи
ништа
у
уста
метнути
.
после
подне
,
кад
се
разићи
кмет
и
сељанин
,
преместити
он
у
судница
.
тамо
,
са
општински
пандур
сести
он
уз
топлу
пећ
,
наслонити
глава
на
длан
и
остати
тако
као
укочити
до
мркли
мрак
;
нити
куд
погледати
,
нити
се
осврнути
,
ни
проговорити
.
Пандур
он
најпре
стати
тешити
и
причати
он
како
јесам
сваки
сила
за
време
—
а
тај
јесам
велик
срећа
,
јер
да
јесам
вечан
—
зло
!
и
какав
тај
власт
и
кмет
он
јесам
променити
па
ништа
...
они
се
ређати
један
за
други
и
пролазити
,
а
он
са
свој
сакат
рука
полако
вршити
посао
...
он
и
ћата
не
мењати
се
.
после
удар
у
запиткивање
,
али
Гојко
и
не
мрднути
глава
,
као
да
јесам
мртав
,
као
да
не
чути
и
не
осећати
шта
се
око
он
радити
.
—
јесам
ли
гладан
,
господин
?
да
ићи
да
казати
Стојан
нек
донети
штогод
за
јела
?
...
опет
ћутање
...
Пандур
махнути
глава
,
осврнути
се
око
себе
и
погледати
на
прозор
.
Беше
мрак
.
таман
оп
смишљати
да
се
кренути
до
председник
,
а
споља
он
ловни
оштар
глас
.
он
изићи
брзо
,
јер
познати
председник
.
—
пустити
тај
човек
,
нек
ићи
кућа
.
Нећу
да
он
узимати
на
свој
душа
,
викнути
кмет
љутит
.
—
Добра
...
него
знати
...
да
се
ћата
што
не
љутити
?
промуцати
пандур
бојажљив
.
кмет
опсовати
крупан
и
ћата
и
пандур
,
па
се
одједном
надвирити
у
мрачан
зграда
.
—
Учитељу
,
ићи
кући
сад
,
па
знати
онај
...
молити
ти
,
склањати
се
од
онај
Пера
за
овај
који
дан
.
Неће
ти
он
дуго
ту
вршљати
,
не
бојити
се
.
Печени
јесам
и
ја
и
он
...
него
,
знати
,
причувати
се
...
нешто
јесам
на
ти
много
љутит
.
Гојко
устати
,
ћутети
,
проћи
поред
кмет
и
отићи
у
школа
.
Беше
јак
помрчина
,
не
видити
се
ништа
,
али
он
полако
,
пипати
око
плот
и
спотицати
се
,
доћи
до
свој
стан
,
који
бити
осветлити
.
Стојан
испасти
пред
он
,
и
махати
жив
рука
,
стати
викати
:
—
имати
бог
,
братић
,
казати
ја
!
...
умрети
!
...
ка
сваки
стока
,
и
без
свећа
и
без
исповест
...
—
Шта
говорити
ти
!
...
ко
јесам
умрети
?
...
дрекнути
Гојко
разрогачен
очи
,
стегнути
старац
за
рам
,
гледати
зажарен
очи
у
његов
лице
,
да
бити
отуд
још
пре
одговор
прочитати
страшан
вест
...
—
она
,
братити
,
она
...
учитељка
.
.
сад
дотрчати
Стојин
дете
,
и
ја
таман
да
поћи
,
а
ти
ући
.
претурити
се
,
велим
,
одједном
,
само
се
пожалити
да
она
мркнути
свес
’
...
па
пљус
!
...
Гојко
само
осетити
како
се
на
он
срушити
цео
кућа
,
и
небо
,
и
све
...
као
да
он
неко
ишчупати
срце
и
однети
...
остати
на
тај
место
само
пуст
празнина
.
он
осетити
да
јесам
остати
усамити
за
вечит
време
,
јер
он
нестати
онај
што
он
јесам
испуњавати
живот
срце
и
душа
.
укратко
,
он
осетити
да
он
јесам
Љубица
,
поред
свити
чудо
и
страдање
,
драг
и
мио
од
сав
на
свет
...
само
он
синути
тај
мисао
кроз
глава
као
елекрина
,
он
осетити
бол
у
срце
,
па
се
одједном
окренути
и
викнути
Стојан
:
—
Потрчи
!
...
Запљескаше
бар
од
каљав
нога
,
који
падати
у
она
као
камење
...
Гојко
зинути
па
трчати
из
сав
снага
,
а
за
он
се
спотицати
и
падати
Стојан
,
псовати
мртав
учитељица
и
чудити
се
луд
Гојко
.
»
Шта
он
јесам
,
по
бог
,
браћа
?
питати
се
чича
у
себе
,
касати
за
Гојко
и
дисати
тешко
.
Шта
он
бити
одједном
!
...
полудити
,
светити
ја
Петка
!
...
ка
да
он
јесам
сестра
,
или
тај
жена
...
Мишљах
и
он
хтети
се
претурити
од
жалост
...
о
,
частан
он
,
и
тај
жена
!
«
...
А
Гојко
само
трчати
и
у
глава
он
само
један
црн
мисао
,
који
јесам
покрити
себе
све
,
и
живот
,
и
осећај
,
све
,
све
...
»
сав
изгубити
,
што
год
јесам
имати
!
«
...
ево
овај
плот
...
ено
вратница
...
јесам
никад
до
сад
одлазити
у
њен
стан
.
Шта
јесам
тај
?
...
не
чути
се
кукање
...
нога
он
се
одсећи
,
он
трчати
преко
двориште
,
али
он
се
чинити
да
мити
као
бубица
...
Брже
,
брже
...
ах
,
проклет
нога
,
издавати
...
баш
сад
.
ево
он
унутра
у
кућа
.
звер
око
себе
и
видити
насред
кућа
пламен
,
велик
,
светао
,
топал
.
Ћутање
...
неко
се
помакнути
,
устати
,
он
обрнути
глава
.
један
дечко
стајати
и
гледати
он
...
—
где
јесам
...
соб
...
Љубица
?
викнути
Гојко
и
одмах
спазити
један
врата
и
јурнути
тамо
.
за
тај
време
чинити
он
се
да
чути
дете
где
говорити
:
—
повратити
се
...
бити
она
мркли
свес
’
...
»
Шта
овај
...
ко
се
повратити
?
«
...
питати
он
,
отварати
врата
на
соба
...
Пламичак
лојаница
слабо
осветљавати
мали
чист
собица
,
бацати
зрака
на
кревет
у
један
угао
,
над
који
се
наднети
стар
сух
жена
,
па
нешто
трљати
,
вући
,
шта
ли
радити
.
видити
се
и
покривач
и
под
он
неки
нејасан
маса
...
он
прилазити
и
одједном
јасно
разликовати
два
црн
ока
,
који
јесам
се
упити
у
он
,
па
не
трептати
...
.
Јес
,
тај
јесам
она
два
ока
,
што
она
само
он
знати
и
ники
други
...
гле
и
лице
се
видити
,
ено
онај
огреботина
,
још
се
црвенити
и
кварити
изглед
лице
.
но
гле
,
шта
јесам
оно
?
...
видити
ли
добро
...
тај
се
лице
смешити
и
смешити
се
баш
на
он
...
па
тај
јесам
Љубица
,
јесам
...
жив
!
...
он
стати
,
окренути
се
око
соб
и
одједном
осетити
како
се
пењати
ваљак
уз
грло
,
осетити
да
хтети
сад
заплакати
...
као
да
и
Љубица
тај
опазити
,
па
се
најпре
зачудити
,
а
затим
се
опет
насмешити
и
проговорити
он
тихо
:
—
јесам
ништа
,
ето
...
бити
несвестица
...
и
сад
ја
глава
по
мало
бол
...
Гојко
затрести
плећа
и
изићи
из
соб
,
не
рећи
ники
ни
реч
.
Стојан
стајати
уз
пламен
,
грдити
онај
дечко
што
она
намучити
узалуд
.
Вратише
се
одмах
кућа
.
Гојко
сести
на
кревет
и
замислити
се
,
а
Стојан
гледати
сав
чудан
,
вртети
глава
,
као
да
бити
рећи
:
»
овај
јесам
чист
посао
!
«
...
сутрадан
Гојко
устати
туробан
;
чим
се
сетити
синоћњи
патња
,
намрштити
се
још
више
.
од
ономадашњи
бој
Љубица
не
долазити
никако
у
школа
,
али
се
он
живо
бојати
да
не
доћи
данас
.
добро
она
...
онај
огреботина
још
се
истина
црвен
,
али
тај
не
марити
.
Синоћ
мали
несвестица
,
и
тај
јесам
ништа
...
женски
посао
!
...
и
баш
хтети
јамачно
доћи
!
па
шта
да
ради
он
?
Ништа
,
као
и
до
сад
...
ћутаће
и
гледати
сав
посао
.
А
онај
синоћ
?
...
ех
,
право
казати
Веља
:
плакати
ко
стрина
!
...
у
таки
мисао
отићи
у
школа
.
прво
сврнути
у
Љубичин
разред
;
деца
бити
на
окуп
.
дати
она
шта
хтети
се
занимати
,
па
отићи
у
свој
школа
.
радио
јесам
цео
дан
,
погледати
кад
хтети
се
појавити
Љубица
,
или
друго
штогод
непријатан
.
Већ
се
навикнути
на
страдање
,
па
не
моћи
да
замислити
дан
,
који
бити
он
проћи
на
мир
.
Срећом
,
данас
се
ништа
не
догодити
.
у
вече
се
договорити
са
Стојан
да
сутра
рано
позвати
Веља
.
Изређаше
се
толики
догађај
,
а
он
још
немати
.
А
Љубица
легати
,
или
седити
по
цео
дан
.
од
синоћњи
несвестица
осећати
се
веома
слаб
,
једва
се
кретати
.
волети
бити
да
изићи
до
свој
деца
,
и
нешто
јесам
јако
вући
,
али
чим
стати
пред
огледало
,
тргнути
се
,
јер
видити
да
се
морати
још
седети
.
проклети
нокат
!
...
цео
она
лице
избраздати
,
па
тај
сад
зарашћивати
,
али
јесам
лице
још
грдно
.
ићи
по
соба
и
мисао
о
сав
,
што
она
прећи
преко
глава
последњи
недеља
.
сав
јесам
одвратно
,
страшно
,
неприродан
...
Чуди
се
шта
она
бити
,
куд
отићи
памет
.
знати
јесам
за
његов
положај
и
домаћи
околност
,
ништа
јесам
јесам
привлачити
к
он
;
само
она
незгода
новчан
...
али
ваљада
јесам
тај
?
она
се
замислити
и
не
доћи
ни
до
какав
решење
.
знати
само
да
јесам
некако
зажмурити
,
занети
се
,
опити
...
и
пасти
у
пропаст
.
после
јесам
наступити
одвратност
према
сав
,
гнушати
се
сам
себе
и
свега
...
после
,
кад
се
довољно
настрадати
,
постати
равнодушан
према
сав
,
бити
она
јесам
свеједно
...
али
она
се
ономад
отворити
очи
,
кад
стати
жив
жена
између
она
и
он
и
с
права
подигнути
рука
на
његов
рам
,
а
он
,
онај
бесан
и
разуздан
полицајац
,
оборити
глава
,
па
ни
прословити
...
тада
Љубица
видити
шта
јесам
урадити
,
увидити
како
јесам
далеко
заћи
,
и
тај
тренутак
у
она
се
створити
сталан
,
одлука
:
да
се
све
кидати
,
да
се
живити
пређашњи
живот
,
да
се
избегавати
,
по
цена
живот
,
овакав
поступак
.
други
дан
Гојко
таман
изићи
из
Љубичин
разред
,
а
вратница
се
отворити
и
на
она
се
показати
,
сав
увити
,
Љубица
.
Иђаше
полако
,
погурен
и
оборен
глава
,
као
болесник
,
ко
се
још
јесам
снага
повратити
.
Чим
ући
у
разред
и
видити
шта
јесам
деца
радити
за
време
њен
одсуствовање
,
одмах
послати
дете
к
Гојко
,
молити
он
да
доћи
она
.
Гојко
одмах
доћи
,
али
он
и
лице
и
цео
понашање
бити
сувише
службен
;
његов
лице
као
да
питати
:
»
шта
жети
госпођица
учитељица
?
«
Љубица
он
одмах
прићи
и
,
климнути
глава
,
промуцати
:
—
извинити
...
што
јесам
ја
к
ви
доћи
...
мрзети
ја
пред
ваш
деца
...
хвала
ви
много
,
што
јесам
радити
с
мој
деца
...
—
То
ја
јесам
дужност
,
прекинути
јесам
Гојко
оштро
,
гледати
у
страна
.
—
знати
...
али
опет
...
хвала
ви
и
на
посета
...
запети
Љубица
и
погледати
он
са
неприметан
осмех
.
Гојко
се
сасвим
збунити
,
поцрвенити
као
да
јесам
ухватити
у
какав
велик
кривица
,
мрднути
очи
лево
и
десно
,
променити
тежиште
с
десни
нога
на
леви
,
па
опет
вратити
на
десни
,
и
најзад
стати
рука
требити
густ
брада
.
А
Љубица
наставити
:
—
бити
ја
јесам
врло
рђаво
,
мислити
јесам
да
јесам
умрети
,
па
јесам
и
ви
тако
казати
...
али
јесам
проћи
све
...
сад
ви
молити
да
ја
опростити
све
...
што
јесам
ви
учинити
...
ни
сам
јесам
знати
шта
јесам
радити
.
сад
знати
и
разумети
,
али
доцкан
.
тек
гледати
да
од
сад
бити
сав
друкчије
,
да
ви
слушати
—
она
нарочито
ударити
глас
на
овај
реч
—
и
...
да
се
слагати
...
молити
ви
,
опростити
ја
!
«
она
пружити
рука
и
корачити
унапред
.
А
Гојко
сањати
...
никако
да
доћи
к
себе
...
не
моћи
да
разумети
овај
необичан
и
неочекиван
реч
,
и
сав
мисао
да
тај
јесам
јава
,
но
лак
,
варљив
сан
...
разлити
он
се
по
лице
руменило
,
пројурити
кроз
он
неки
пријатан
топлина
,
и
он
весело
стегнути
онај
рука
,
који
он
јесам
толико
страдање
и
мука
причинити
.
само
не
моћи
ништа
проговорити
:
стегнути
он
нешто
у
грло
,
па
једнако
голицати
,
и
он
само
гледати
прилика
и
згодан
тренутак
да
што
пре
излетити
из
разред
,
да
се
не
осрамотити
пред
деца
.
промуцати
нешто
,
не
разбирати
ни
јесам
шта
говорити
,
па
се
одједном
брзо
обрнути
и
изићи
из
школа
.
Љубица
погледати
за
он
,
па
се
осврнути
деца
весело
,
и
отпочети
рад
.
Веља
она
затећи
на
посао
;
ући
у
Гојков
школа
и
,
пошто
изићи
деца
,
стати
слушати
заплетен
и
нејасан
Гојков
причање
.
кад
овај
стати
причати
о
јутрошњи
разговор
са
Љубица
,
Веља
се
почети
крстити
и
смејати
.
—
лудак
!
...
прав
лудак
!
и
ти
и
она
...
не
знати
се
који
јесам
луд
од
ви
двоје
.
и
ти
јуче
цвокотати
у
затвор
од
зима
,
а
данас
она
пружати
рука
!
...
—
Шта
хтети
?
!
...
да
терати
даље
,
ја
јесам
горе
...
—
Мор
,
видити
ја
све
:
ти
бити
се
и
сад
сматрати
за
срећан
,
кад
бити
она
пристати
да
бити
твој
жена
,
а
?
...
и
Веља
он
погледати
тако
,
као
да
бити
хтети
наћи
потврда
свој
реч
на
његов
лице
.
доиста
,
Гојко
поцрвенити
,
збунити
се
и
стати
се
вртети
,
као
год
јутрос
пред
Љубица
.
хтети
нешто
рећи
,
али
он
Веља
престигнути
:
—
хе
,
дикане
мој
,
казати
ја
!
.
.
гле
како
се
постидети
ко
невеста
!
Ха-ха-ха
...
—
Којешта
!
...
јесам
тај
...
промуцати
Гојко
,
па
се
још
више
заплести
.
—
Знаш
,
брата
,
у
један
јесам
зграда
,
па
ја
јесам
баш
тешкати
овај
свађа
...
—
веровати
,
голубан
мој
,
веровати
...
Ха-ха-ха
...
збиља
романтично
!
...
прелесни
дјева
кушати
постојанство
заљубљен
јуноша
,
бацати
он
у
тамница
,
мучити
он
,
па
кад
се
уверити
да
његов
срце
куцати
само
за
она
,
пружати
он
рука
!
.
.
Ха-ха-ха
...
А
он
,
шмокљан
...
у
тај
се
врата
отворити
нагло
,
и
Стојан
ући
.
—
Ева
пандур
из
срез
...
звати
ти
да
изићи
.
Изиђоше
обојица
,
погледати
се
значајно
.
—
Шта
јесам
,
рођак
?
запитати
Веља
пандур
,
који
стајати
пред
степеница
,
држати
коњ
за
узда
.
—
Учитељ
Гојко
да
ићи
сад
одмах
са
ја
у
срез
,
звати
он
...
ево
и
позивати
.
—
хм
...
он
се
потписати
,
шапнути
Веља
.
—
Добра
,
земљак
,
ићи
ти
сад
.
Доћи
хтети
господин
.
—
јок
,
ја
јесам
рећи
да
он
допратити
.
—
А
,
дакле
стражарно
!
Кажи
ти
господин
Пера
да
овај
човек
јесам
скитница
,
него
државни
чиновник
и
рећи
он
...
—
не
мешати
се
ти
,
брата
,
у
туђ
посао
,
док
јесам
и
ти
...
оногај
...
—
Марш
одатле
,
безобразан
животиња
!
дрекнути
Веља
и
стати
се
освртати
да
наћи
свој
батина
.
—
Хоћеш
ли
да
ићи
ти
,
учитељ
?
осврнути
се
пандур
Гојко
,
који
стајати
блед
,
дрктати
као
прут
.
—
Доћи
хтети
сам
...
Кажи
...
господин
.
—
немати
ту
сам
,
него
напред
!
викнути
пандур
оштро
,
показивати
он
место
пред
коњ
.
—
зар
он
још
ту
дробити
!
викнути
Веља
,
ићи
к
она
са
батина
.
—
А
,
тако
ли
се
дочекивати
влас
’
!
...
бунт
!
!
...
комуна
!
!
...
дрекнути
пандур
,
ускочити
на
коњ
,
па
као
стрела
одлетити
у
срески
место
.
оба
учитељ
зинути
од
чудо
,
пребледети
обојица
и
опет
се
згледати
.
Веља
се
први
прибрати
,
намрштити
се
и
проговорити
:
—
овај
хтети
начинити
вашар
!
него
ти
сад
одмах
ићи
у
срез
,
али
моћи
насип
,
него
удар
преко
Јасеновац
,
па
се
јавити
само
капетан
.
Испричај
он
све
,
али
разумети
—
све
...
само
гледати
да
ти
онај
зликовац
не
опазити
.
и
ја
отићи
до
кућа
;
ко
знати
шта
моћи
бити
!
...
А
моћи
тамо
да
се
збунити
.
капетан
јесам
добричина
;
не
бојити
се
!
Изиђоше
обојица
заједно
из
двориште
,
па
се
онда
окренути
сваки
свој
пут
.
кад
Гојко
стигнути
у
срез
,
капетан
таман
излазити
из
канцеларија
.
Видевши
збунити
Гојко
како
се
освртати
у
неприлика
,
не
знати
да
ли
да
он
прићи
или
да
се
уклонити
,
капетан
он
ословити
:
—
Ко
јесам
ви
?
Шта
тражити
?
...
—
Учитељ
орловички
...
Гојко
Савић
...
до
ви
...
мало
посао
...
врло
нужан
,
стати
муцати
Гојко
,
савијати
и
гужвати
шешир
у
рука
.
—
А
,
ви
јесам
тај
!
узвикнути
капетан
са
очигледан
интересовање
,
као
кад
се
много
наслушати
о
неко
,
па
ми
се
да
прилика
да
се
упознати
.
—
изволети
!
рећи
он
,
враћати
се
у
канцеларија
и
пуштати
за
себе
преплашити
Гојко
.
—
Шта
јесам
тај
бити
код
ви
с
пандур
?
седити
,
рећи
он
благо
,
показивати
Гојко
место
.
Гојко
он
,
колико
моћи
у
онај
страх
,
испричати
шта
јесам
бити
.
капетан
зазвонити
,
ући
жандарм
.
—
Кажи
господин
Пера
да
не
излазити
још
.
Зваћу
он
.
Жандарм
се
обрнути
војнички
,
изићи
и
затворити
врата
лагано
,
а
капетан
се
окренути
Гојко
.
—
е
,
сад
ви
молити
да
ја
опширно
испричати
сав
догађај
,
од
кад
јесам
почети
тамо
долазити
господин
Пера
,
код
тај
ваш
...
учитељка
.
ја
јесам
овде
тек
ономад
сазнати
,
кад
се
вратити
госпођа
Зорка
отуд
из
село
,
после
онај
бој
...
и
капетан
се
осмехнути
,
очекивати
радознао
поглед
да
Гојко
почети
причати
.
Гојко
се
у
почетак
сплетати
,
муцати
,
али
он
се
после
раздрешити
језик
и
он
доста
живо
испричати
готово
све
,
што
јесам
се
моћи
поменути
.
—
Зашто
јесам
доћи
к
ја
раније
?
Што
јесам
трпети
толико
зло
без
невоља
?
...
Гојко
поцрвенити
,
сагнути
глава
,
па
промуцати
:
—
сав
казати
да
јесам
он
сила
у
срез
,
да
он
ники
ништа
не
моћи
...
сад
доћи
ред
на
капетан
да
поцрвенити
и
обор
глава
.
—
хм
...
којешта
!
...
А
шта
јесам
ја
овде
?
!
викнути
он
,
дизати
се
.
—
седити
,
седити
ви
ту
,
док
се
ја
не
вратити
,
рећи
он
Гојко
,
који
такође
бити
устати
,
па
изићи
из
соб
.
Гојко
мало
одлакнути
кад
остати
сам
.
скинути
он
се
читав
терет
с
глава
,
али
он
ипак
не
остављати
страх
са
који
јесам
доћи
овамо
.
Шта
ли
хтети
бити
?
куд
отићи
сад
?
да
ли
хтети
он
затворити
,
и
зашто
?
...
Јамачно
отићи
онај
...
да
и
он
питати
,
па
после
?
...
хм
...
после
хтети
ја
ваљда
затворити
.
Мог
ја
напасти
онај
пандур
...
јесам
,
тамо
у
затвор
тући
!
...
али
хтети
,
хтети
...
видити
ја
како
капетан
слушати
мој
причање
,
и
сав
се
љутити
на
онај
...
Госпођа
Зорка
она
,
казати
,
причати
...
Видиш
ти
како
јесам
оштар
!
не
жалити
муж
,
него
он
сам
брука
.
.
како
јесам
лепо
овде
,
гледати
!
...
овај
намештај
,
па
разнети
ситница
,
звонце
...
Што
ја
не
отићи
у
полиција
?
...
дотерати
бити
до
капетан
...
па
сести
онако
у
онај
дубок
наслоњача
,
притиснути
дугме
...
зврр
...
улетити
жандарм
...
звати
ја
...
хм
.
.
ко
хтети
...
а
,
звати
Веља
учитељ
из
Брезовца
«
.
.
и
Гојко
развући
уста
дужина
цео
вилица
,
смејати
се
призор
,
кад
Веља
ући
и
видити
он
као
капетан
.
Уђе
капетан
,
љут
.
Гојко
скочити
,
изненадити
,
и
умало
не
дрекнути
,
јер
се
бити
сав
занети
у
мисао
.
капетан
он
онако
с
нога
рећи
благо
и
пријатељски
:
—
ићи
,
господин
Гојко
,
кућа
,
па
гледати
сав
посао
...
Нећу
ни
да
ви
питати
да
ли
јесам
доиста
говорити
против
влада
...
—
капетан
затегнути
овде
—
јер
јесам
уверити
,
а
и
чути
јесам
да
јесам
миран
човек
...
он
опет
застати
,
очекивати
Гојков
реч
.
—
о
,
господин
...
никад
и
не
сањати
...
—
Добра
,
добро
...
веровати
.
онај
ваш
други
из
Брезовца
рећи
да
се
чувати
од
пандур
...
тај
јесам
,
знати
,
чудан
народ
...
хтети
да
наплести
свашта
.
А
учитељица
,
велим
,
тргнути
се
?
—
да
,
да
...
потврдити
Гојко
тако
живо
,
да
се
капетан
морати
осмехнути
.
—
сад
хтети
радити
озбиљно
...
сасвим
се
тргнути
...
сасвим
!
...
—
е
добро
,
добро
...
збогом
!
и
капетан
он
пропустити
пред
себе
.
кад
се
Гојко
наћи
на
улица
,
дахнути
слободно
,
па
окренути
журно
,
права
ка
Брезовцу
.
XВ
.
пасти
влада
!
захорити
се
по
варош
и
паланка
,
па
лагано
доћи
одјек
тај
глас
и
у
село
.
Часништво
орловичке
општина
дати
се
на
посао
—
онај
обичан
ствар
који
се
вршити
пред
сеоба
.
Ђокић
,
првак
противнички
група
,
доћи
к
судница
,
весео
,
са
неколико
свој
пријатељ
,
па
задиркивати
председник
и
шалити
се
са
сељанин
.
Ћата
поглед
маснити
очи
Ђокић
и
спремати
се
за
дворба
.
—
гледати
,
бре
,
моћи
да
оставити
који
наплата
незаведен
,
као
пре
,
па
после
да
ти
гонити
полицајац
,
журити
Ђокић
председник
.
—
полако
,
мора
,
чекати
...
Знаш
колико
јесам
ја
ти
чекати
на
рачун
,
одговарати
председник
,
смешити
се
.
Ђавоља
послати
овај
рачун
!
—
А
хтети
ли
бити
што
на
јашанцију
?
—
колико
јесам
ти
ми
дати
пре
,
толико
хтети
сад
и
ја
ви
.
—
е
,
не
моћи
тако
.
ја
јесам
владати
само
девет
месец
,
а
ви
по
више
од
година
!
...
мој
рођа
,
тај
јесам
се
добро
накрмити
,
па
хтети
бити
повише
и
за
откуп
.
у
Орловици
постојати
леп
и
мирољубив
обичај
:
часништво
општински
кад
одступати
,
откупљивати
се
нов
часништво
добар
гозба
,
да
не
бити
»
мало
пројахати
«
.
према
тај
,
и
количина
трошак
на
гозба
одређивати
се
дужина
време
,
провести
»
на
влада
«
.
Дође
још
један
од
Бокићев
пријатељ
;
рећи
да
ићи
из
срез
.
—
Отпуштен
Пера
писар
депеша
...
сав
у
срез
тај
говор
...
вео
извесно
,
рећи
он
,
задуван
и
уморан
.
—
е
,
кад
хтети
пре
!
тек
јесам
трећи
дан
од
промена
,
приметити
Ђокић
.
—
Шта
се
будити
,
мора
...
који
он
вести
?
одговарати
он
председник
.
Што
јесам
ви
јуче
ићи
у
Београд
,
него
за
тај
.
Мор
,
он
се
тај
знати
...
зарадити
јесам
.
Дођоше
овај
глас
и
у
школа
.
Гојко
до
сад
јесам
никад
обраћати
пажња
на
промена
влада
.
»
Шта
имати
да
се
плашити
или
веселити
,
мислити
јесам
раније
.
ја
морати
да
радити
,
а
они
горе
морати
да
водити
надзор
над
ми
.
кад
не
радити
,
знати
се
шта
ја
чекати
,
па
ма
ко
бити
горе
.
тај
млад
јесам
,
па
се
морати
слушати
!
«
...
али
сад
осетити
како
он
спадати
велик
,
огроман
терет
с
глава
...
сав
зло
,
који
он
бити
притиснути
као
тежак
камен
,
одједном
спасти
,
нестати
он
,
и
он
се
осетити
слободан
,
срећан
;
немати
више
страдање
,
немати
досадањи
мука
,
сав
отићи
,
као
кад
грана
јарко
сунце
и
разагнати
густ
магла
...
да
се
живити
!
...
да
се
живити
!
...
Гојко
,
нешто
из
радозналост
а
нешто
због
оскудица
,
отићи
до
судница
,
да
покушати
пречистити
рачун
са
досадањи
председник
,
а
и
да
чути
шта
се
говорити
о
промена
.
председник
он
дочекати
збуњен
,
као
кривац
,
а
Гојко
већ
мало
подигнути
глава
и
гледати
председник
права
у
очи
,
кад
он
тражити
квартирину
.
—
сто
тај
чудо
,
мој
учитељ
,
имати
сад
на
глава
,
па
не
знати
куд
хтети
пре
.
Даћу
сав
рачун
нов
кмет
,
па
ти
гледати
после
са
он
...
—
одити
овамо
,
господин
уча
,
викнути
он
Ђокић
,
седити
у
прочеље
.
немати
ту
сад
ни
цвоњка
,
сав
јесам
браћа
оглодати
...
Чиме
бити
се
кмет
трошкарити
,
да
јесам
школски
прирез
?
него
ви
очекнути
док
ја
доћи
,
па
хтети
ви
лепо
намирити
.
јесам
ја
,
онако
рећи
,
зликовац
...
да
затварати
учитељ
свој
деца
...
наки
без
кривица
,
по
туђ
порука
.
код
ми
ум
јесам
,
брата
,
слобода
!
...
председник
промолити
глава
из
заседање
,
раздвајати
неки
хартија
.
—
за
прирез
што
велим
...
јесам
ни
ви
добар
.
Чекао
јесам
тај
година
и
по
,
док
јесам
измирити
мањак
.
А
за
онај
затварање
имати
права
.
ја
јесам
ни
послушати
све
како
ја
јесам
рећи
,
али
опет
јесам
погрешити
...
—
Шта
јесам
ја
чекати
,
мора
...
за
колик
сума
?
...
.
А
за
колико
јесам
ја
ти
чекати
,
а
?
...
.
А
колико
хтети
сад
бити
?
...
председник
се
мало
збунити
,
па
шмугнути
у
соб
.
Гојко
остати
још
мало
да
чути
разговор
о
нов
влада
,
па
се
затим
дигнути
и
проћи
кроз
село
.
кад
бити
поред
познат
плот
,
хтети
погледати
у
десно
,
али
он
се
учинити
да
неко
стајати
на
отворен
врата
,
па
погнути
глава
и
хтети
проћи
.
—
господин
Гојко
...
молити
ви
,
причекати
,
зовнути
он
Љубица
с
праг
,
и
упутити
се
к
он
.
он
се
збунити
и
готово
хтети
проћи
,
чинити
се
да
не
чути
Љубица
,
али
се
ипак
задржати
,
очекивати
с
нестрпљење
да
она
први
проговорити
.
јесам
он
непријатан
овај
састанак
,
напротив
...
али
бити
он
ипак
радо
продужити
пут
,
само
да
не
морати
одговарати
на
њен
питање
.
—
јесам
ли
бити
до
судница
?
Шта
имати
нов
?
запитати
он
она
обичан
тон
,
који
одговарати
другарски
разговор
,
па
изићи
на
вратница
и
стати
пред
он
.
—
бити
...
јесам
,
бити
јесам
...
због
квартирине
.
ни
ви
јесам
још
ништа
примити
,
казати
ја
кмет
.
Љубица
се
зачудити
,
хтети
он
рећи
да
јесам
примити
скоро
за
цео
година
,
али
се
уздржати
,
знати
да
хтети
он
тај
бити
непријатно
,
а
и
она
избегавати
сваки
разговор
,
у
који
бити
се
морати
поменут
име
писарев
.
—
А
новост
...
већ
онако
...
Прича
свет
свашта
,
не
моћи
се
сав
веровати
:
те
не
знати
онај
отпуштен
депеша
,
те
овај
хтети
бити
пенсионован
...
ваздан
тако
!
...
Љубица
не
запитати
о
који
се
тај
говорити
да
јесам
отпустити
,
јер
јесам
нагађати
,
а
и
познати
јесам
по
Гојков
израз
лице
.
А
Гојко
она
не
рећи
тај
с
нарочит
намера
:
да
видити
хтети
ли
одмах
сам
запитати
и
шта
хтети
радити
кад
чути
.
А
овако
,
кад
Љубица
ућутати
,
бити
он
незгодно
:
шта
да
радити
?
...
о
шта
сад
да
говорити
?
...
Баш
бити
она
радо
јесам
саопштити
ко
јесам
отпустити
,
али
...
незгодно
!
...
»
и
она
бити
се
наљутити
,
опазити
бити
да
се
радовати
.
па
што
?
...
баш
да
видити
шта
хтети
радити
,
а
?
«
...
и
он
се
стати
предомишљати
...
»
нека
,
боље
да
јесам
не
дирати
,
рећи
у
себе
,
па
стати
прст
чешљати
брада
.
—
говорити
ли
што
за
капетан
,
да
хтети
и
он
?
...
—
Кажу
,
бити
преместити
.
добар
јесам
човек
...
много
добар
;
сав
јесам
у
воља
.
—
ето
,
сад
и
ја
почети
да
распитивати
за
политика
,
рећи
Љубица
,
смешити
се
.
—
ја
морати
,
а
други
...
не
знати
одговорити
Гојко
и
збуњен
поглед
у
земља
,
мрштити
се
.
—
свратити
мало
к
ја
,
ако
хтети
...
проговорити
Љубица
,
црвенити
.
видети
се
да
јесам
због
тај
и
зауставити
Гојко
,
али
јесам
моћи
одмах
да
се
обрнути
с
позив
...
прво
ваљати
припремити
земљиште
околишан
разговор
,
па
тек
после
на
главну
ствар
.
—
да
скувати
кафа
,
наставити
она
да
се
не
бити
ћутало
.
Гојко
се
изненадити
,
управо
уплашити
се
.
отворити
очи
,
чудити
се
овај
позив
,
па
одједном
,
као
да
он
поскакати
много
мрав
за
врат
,
стати
се
отресати
рука
и
нешто
муцати
.
—
имати
посао
...
овај
...
Веља
!
...
ха
,
јесам
,
морати
до
Веља
,
узвикнути
он
,
обрадовати
што
се
досетити
како
да
се
извући
из
неприлика
,
па
се
одједном
обрнути
,
отресати
рука
брада
и
даље
,
и
отићи
низ
сокак
журно
,
као
да
он
ко
гонити
.
Љубица
се
насмејати
,
гледати
за
он
,
како
газити
посред
бар
,
не
мислити
без
сумња
о
тај
,
куда
ићи
и
шта
радити
.
Још
далеко
виђати
се
његов
дугачак
рука
,
како
се
дизати
к
лице
,
па
онда
се
спустити
и
млатати
поред
кратак
кук
.
и
Љубица
осећати
да
она
се
све
више
враћати
стар
расположење
,
осећати
се
у
неки
велик
слобода
,
спасти
она
ланац
с
нога
и
рука
,
који
бити
оковати
,
и
одједном
она
доћи
да
запевати
,
да
потрчати
некуд
,
али
одмах
наићи
неко
горко
сећање
,
који
она
помутити
цео
расположење
,
и
она
се
опет
осећати
као
у
ланац
...
тако
и
болесник
гледати
у
сан
себе
здрав
и
весео
...
трчати
,
јурити
неко
или
подигнути
огроман
терет
...
пробудити
се
и
настављати
на
јава
такав
исти
покрет
,
али
он
жигнути
љут
бол
,
и
он
одмах
сазнавати
свој
горак
невоља
:
немати
више
здравље
,
ни
весеље
...
постати
јесам
развалина
,
рушевина
који
трун
,
сенка
...
оборен
глава
,
помућен
дух
враћати
се
невољница
у
свој
ћелица
и
угушивати
бол
тежак
уздах
и
врео
суза
...
о
,
још
да
јесам
тај
суза
!
...
»
Живот
,
младост
...
ала
тај
проћи
!
...
и
шта
јесам
сад
?
не
смети
ни
да
сањати
онако
,
као
што
јесам
још
јесенас
моћи
,
у
овај
исти
постеља
...
на
што
ја
сад
такав
сан
,
кад
знати
да
се
не
моћи
остварити
!
...
за
ко
јесам
сад
?
—
за
овај
Гојко
?
...
не
,
видити
да
и
он
бежати
од
ја
,
отресати
се
као
од
отров
.
права
имати
!
...
али
зашто
,
зашто
сав
тај
морати
бити
?
...
да
ли
јесам
требати
који
мој
страдање
...
отац
,
мајка
,
брата
...
јесам
ли
они
сад
срећан
?
...
не
,
не
...
ах
,
а
ја
јесам
мислити
да
страдати
за
она
,
да
приносити
себе
на
жртва
,
а
оно
јесам
...
и
она
јесам
убити
,
унесрећити
...
о
,
тешко
ја
!
...
и
најтеже
јесам
сазнавати
да
јесам
тај
сав
бити
онако
...
нити
јесам
ја
ко
моћи
приморати
,
нити
ја
јесам
што
вући
тамо
,
сам
јесам
се
гнушати
...
тек
онако
...
само
пропасти
...
А
сад
бити
тек
хтети
живети
!
...
онако
како
јесам
некад
сањати
...
о
,
живот
,
живот
хтети
!
!
«
...
крајем
месец
,
Гојко
и
Љубица
,
на
позив
нов
депозитар
,
отићи
у
срез
.
тамо
се
већ
многи
догађај
изређати
и
наступити
разнети
промена
.
Пера
јесам
већ
затворити
;
комисија
,
који
он
јесам
одредити
за
извиђање
злоупотреба
,
пронаћи
јесам
велик
новчан
недостатак
,
али
још
радити
неуморно
,
прикупљати
разнети
податак
,
спремати
се
да
спровести
кривац
суд
.
депозитар
одмах
запитати
Љубица
,
гледати
јесам
са
интересовање
:
—
Зашто
ви
,
госпођица
,
већ
четири
месец
не
примати
плата
?
потписати
јесам
списак
само
за
оно
мало
дан
у
август
и
за
септембар
.
Љубица
зинути
од
чудо
.
тамо
квартирина
,
а
овде
тај
исто
са
плата
,
и
ако
јесам
она
редовно
издавати
уредан
признаница
.
Шта
јесам
тај
?
да
ли
јесам
стигнути
да
завести
признаница
или
...
или
не
знати
шта
.
тек
она
јесам
сад
на
жив
мука
,
не
знати
шта
да
казати
.
Гојко
јесам
гледати
не
дисати
,
а
и
писар
некако
чудно
гледати
...
Шта
хтети
сад
?
о
,
мука
!
...
—
ја
не
знати
...
управо
овај
...
јесам
ни
долазити
да
потписивати
списак
,
али
јесам
узимати
на
признаница
.
ту
јесам
оне
,
морати
бити
...
—
немати
,
госпођица
,
ниједан
.
сваки
јесам
новчан
издатак
записати
.
у
осталом
,
чекати
да
запитати
господин
Пера
,
он
јесам
ту
пред
комисија
,
и
писар
показати
рука
на
врата
који
водити
у
други
соб
,
па
затворити
каса
и
отићи
кроз
тај
врата
.
и
Љубица
и
Гојко
бити
необично
сазнавати
,
да
јесам
тај
човек
,
који
она
јесам
причинити
толики
бол
,
сада
ту
уз
она
,
да
стајати
као
тежак
кривац
и
очекивати
казна
за
свој
недело
.
Љубица
осећати
само
гнушање
и
бол
,
али
Гојко
...
да
он
јесам
само
да
провирити
један
ока
,
само
за
тренутак
да
он
погледати
како
стајати
пред
страшан
државни
контрола
и
дрктати
због
свој
недело
...
али
да
и
он
знати
,
да
он
одовуд
гледати
!
...
о
,
онда
бити
заборавити
онај
ударац
камџија
,
онај
понижење
и
сав
страдање
...
—
господин
Гојко
,
рећи
писар
улазити
,
да
ви
издати
часком
плата
,
па
изволети
тамо
у
соб
,
звати
ви
председник
комисија
.
гле
,
и
тај
се
испуњати
,
и
тај
жеља
!
...
али
не
ваљати
тако
...
како
хтети
он
пред
сав
људи
причати
о
свој
брука
?
...
и
Гојко
се
одједном
сетити
свој
ранијих
сан
и
бити
он
чудно
како
се
тај
сав
ред
испуњавати
баш
онако
,
како
јесам
он
желети
,
.
.
истина
,
сам
он
јесам
постати
министар
полиција
,
али
што
јесам
мислити
о
писар
,
сав
се
сад
испуњавати
.
»
Божја
правда
!
«
...
узвикивати
он
у
себе
,
сагињати
се
да
потписати
платни
списак
.
Узевши
новац
,
он
се
полако
упутити
онај
необичан
врата
,
кроз
који
хтети
одмах
угледати
онај
страшан
зликовац
.
тај
он
јесам
вући
напред
,
те
ићи
с
воља
,
али
помисао
на
онај
људи
што
јесам
тамо
засести
,
заплашити
он
и
збунити
.
»
сад
хтети
да
се
сплести
...
чим
погледати
у
тај
људи
...
да
ли
јесам
страшан
?
...
А
како
ли
јесам
он
?
...
«
и
он
притискивати
брава
...
врата
се
кретати
...
...
сести
неки
људи
...
у
магла
...
играти
он
котур
пред
очи
...
зелен
сто
...
А
онај
на
врх
,
с
дуг
раздељен
брада
,
сед
,
достојанствен
...
ала
јесам
необичан
!
...
А
он
немати
!
...
узалуд
радост
!
...
—
јесам
ли
ви
Гојко
Савић
,
учитељ
?
звонити
отуд
са
врх
озбиљан
,
крупан
глас
.
Гојко
се
трести
,
као
да
јесам
под
утицај
електрине
,
обртати
глава
унезверено
и
нешто
муцати
.
председник
он
не
чути
,
али
се
досећати
шта
одговарати
,
па
настављати
:
—
господин
,
капетан
ми
велим
—
и
председник
показати
рука
десно
до
себе
,
Гојко
углед
капетан
и
бити
он
мало
слободан
,
знати
човек
—
велим
ми
господин
капетан
,
да
и
ви
имати
некакав
жалба
на
пређашњи
писар
овај
срез
,
господин
Пера
...
и
председник
опет
запети
,
као
да
он
се
тешко
сетити
презиме
писарев
.
Гојко
погледати
преко
свити
лице
,
а
бити
она
четворица
.
»
један
јесам
у
комисија
,
него
’
наки
седити
,
досетити
се
он
.
Јамачно
капетан
јесам
...
А
шта
да
одговорити
,
како
да
почети
?
!
«
...
и
он
кашљуцнути
,
принети
рука
уста
,
па
превући
длан
преко
брк
.
—
Чујемо
да
ви
јесам
тући
камџија
.
Испричајте
ми
тај
како
јесам
бити
и
зашто
?
капетан
се
дигнути
,
прићи
Гојко
и
метнути
он
рука
на
рам
.
—
бити
слободан
...
Испричајте
све
лепо
,
као
што
јесам
ја
причати
.
ви
ја
рећи
,
чинити
ја
се
,
да
јесам
изненада
упасти
у
ваш
учионица
?
—
јесте
!
одговорити
Гојко
,
и
почети
полако
причати
догађај
за
догађај
.
кад
год
поменути
односити
Љубичин
и
писарев
,
он
опазити
да
председник
дигнути
десни
рука
и
давати
она
знак
неко
иза
његов
леђа
да
се
умирити
...
»
Шта
ли
јесам
тај
иза
ја
?
да
јесам
пандур
?
...
како
он
јесам
опазити
!
«
...
при
крај
причање
отворити
се
познат
врата
,
ући
депозитар
и
заћи
некуд
иза
Гојков
леђа
.
Зачу
се
отуд
најпре
шапутање
,
па
онда
јасан
одговор
,
који
јесам
моћи
и
Гојко
чути
.
—
немати
ја
ниједан
њен
признаница
.
јесам
она
ништа
издавати
.
Гојко
познати
овај
глас
,
и
задрктати
.
—
Добра
...
одговорити
депозитар
отегнути
.
онда
ја
да
издати
за
сав
месец
?
—
разумети
се
,
одговорити
други
глас
одлучно
.
Гојко
испричати
још
и
онај
догађај
с
пандур
,
прићи
тај
потпис
сав
исказ
,
не
читати
он
,
и
вратити
се
кроз
исти
врата
у
благајница
.
Писар
бројити
пар
,
а
Љубица
гледати
зачудити
у
гомила
банкнота
и
стати
она
купити
и
слагати
један
на
други
.
.
Гојко
бити
сав
црвен
,
збуњен
,
отирати
лице
марама
и
спремати
се
да
изићи
,
али
кад
видити
колико
новац
Љубица
узити
,
и
он
се
зачудити
:
—
охо
...
тај
јесам
новац
!
узвикнути
он
,
брисати
се
.
како
да
ви
не
примити
плата
за
четири
месец
!
...
—
и
ја
овај
не
разумети
,
рећи
она
,
спремати
се
да
изићи
и
клањати
се
писар
.
кад
изићи
у
ходник
,
она
наставити
:
—
да
видити
како
јесам
у
општина
,
да
јесам
тамо
мој
признаница
.
—
немати
општина
ниједан
ваш
признаница
,
казати
ви
...
ни
мој
,
ни
ваш
...
него
тај
јесам
јасно
:
он
јесам
поцепати
ваш
признаница
и
сматрати
тај
као
поклон
...
рећи
он
,
погледати
јесам
радознало
у
лице
.
А
овај
сад
...
ви
јесам
примити
свој
заслужен
плата
од
држава
...
Још
да
наредити
само
са
општина
...
Љубица
уздахнути
,
обор
глава
,
па
стати
ћутети
корачати
поред
он
,
а
Гојко
ићи
весео
,
задовољан
,
јер
јесам
данас
добити
потпун
освета
за
сав
тежак
страдање
свој
.
победити
јесам
и
он
и
она
,
оборити
јесам
пред
он
глава
,
али
он
ипак
осећати
неки
празнина
у
весео
срце
свој
.
XВИ
.
у
орловичкој
школа
сав
се
вратити
на
стар
поредак
,
радити
се
озбиљно
,
мирно
,
марљиво
...
наставник
се
журити
да
наврстају
онај
,
што
јесам
у
ток
зимушњи
непогода
пропустити
.
о
мали
испит
доћи
она
Веља
и
Аксо
.
после
дуг
пропитивање
наћи
,
да
јесам
Љубица
врло
мало
прећи
,
али
јесам
она
деца
добро
усвојити
онај
што
она
јесам
казивати
.
код
Гојко
бити
шаренити
:
неки
он
предмет
обрадити
добро
и
прећи
он
таман
колико
јесам
требати
.
такав
он
јесам
српски
језик
у
сав
разред
.
А
неки
предмет
,
као
рачун
,
обрадити
јесам
слабо
,
а
неки
јесам
још
ни
дирнути
.
—
Погрешили
јесам
много
...
опростити
на
замерка
...
рећи
он
Аксо
свој
тих
,
учтив
и
мелодичан
глас
,
трљати
лагано
рука
један
о
други
.
—
много
јесам
погрешити
,
поновити
он
,
што
јесам
веронаука
оставити
за
мај
.
боље
јесам
,
знати
,
бити
свршити
тај
лак
ствар
зимус
...
ја
тај
радити
после
подне
,
кад
се
не
видити
ништа
писати
ни
друго
што
радити
,
а
ја
онда
,
знати
,
ударити
у
прича
...
Хехе
...
не
знати
како
се
тај
згодно
усвојити
у
зимски
полумрак
...
деца
не
дисати
,
слушати
...
да
,
да
.
!
...
А
мај
,
знати
,
требати
оставити
на
понављање
и
утврђивање
тежак
ствар
,
који
се
лако
заборавити
,
нарочито
рачун
...
овако
док
ви
радити
веронаука
,
познавање
природа
,
певање
...
у
мај
,
за
тај
време
деца
заборављати
тежак
ствар
.
—
истина
јесам
,
прихватити
Веља
живо
.
и
ја
тако
радити
и
многи
,
управо
огроман
већина
.
па
још
кад
дознати
раније
ко
јесам
ревизор
,
оставити
цео
предмет
недирнут
...
овај
природњак
из
гимназија
не
марити
за
веронаука
,
а
филолог
се
мрштити
на
разговор
о
сумпор
,
крава
,
коњ
...
тек
за
ми
згода
!
—
е
,
а
кад
дознати
да
ићи
који
од
педагог
,
што
цедити
из
сваки
предмет
?
—
онда
...
е
онда
брати
кожа
на
шиљак
!
...
узвикнути
Веља
,
смејати
се
.
Љубица
слушати
,
гутати
сваки
реч
.
Нарочито
она
мило
што
се
Веља
одобровољити
,
јер
за
дуг
време
јесам
она
се
хтети
никако
јављати
.
и
тај
јесам
,
без
сумња
,
Гојков
заслуга
.
па
због
Гојко
јесам
доћи
и
учитељ
Аксо
...
»
То
јесам
паметан
учитељ
,
мислити
Љубица
,
видити
како
он
тај
о
сав
зрео
мисао
«
...
и
овај
измирен
друг
,
видети
колико
јесам
заостати
,
прећи
на
посао
из
сав
снага
.
радити
се
марљиво
и
журно
пун
два
месец
,
док
се
већ
не
приближити
ускршњи
празник
.
дотле
јесам
урадити
врло
,
врло
много
,
прећи
јесам
сав
важан
рад
,
кад
опет
нестати
мир
у
срце
њихов
и
настати
друкчији
дан
.
Гојко
опазити
да
се
у
последњи
време
Љубица
одједаред
изменити
:
постати
необично
преплашен
,
саломити
некакав
црн
,
изненадан
зло
,
убијен
!
...
у
школа
долазити
плачан
;
кад
пустити
деца
кућа
,
она
остати
сам
и
плакати
на
сав
сточић
по
читав
час
,
или
ходати
немирно
по
школа
,
кршити
рука
и
уздисати
тешко
.
некакав
велик
зло
спустити
се
на
њен
глава
,
и
она
тако
очајно
изгледати
,
као
да
не
предвиђати
никакав
излазак
из
овај
цео
стање
.
са
Гојко
јесам
,
нарочито
у
последњи
време
,
ступити
у
тако
пријатељство
и
поверљивост
,
да
овај
сад
стати
премишљати
:
како
бити
бити
да
јесам
питати
за
узрок
овај
промена
,
па
ако
јесам
штогод
онако
...
да
она
ја
моћи
помоћ
,
онда
да
скочити
...
једаред
,
кад
пустити
деца
кућа
и
стати
тако
у
велик
очајање
по
школа
корачати
и
кршити
рука
,
Гојко
се
осмелити
,
те
ући
к
она
у
школа
.
она
застати
,
загледати
се
у
он
,
и
као
да
она
одједном
синути
нов
мисао
у
глава
...
променити
она
се
лице
,
постати
светао
...
—
седити
,
рећи
она
Гојко
,
махнути
он
рука
,
па
се
обрнути
и
стати
лагано
ходати
по
школа
,
расветљивати
неки
нов
и
важан
мисао
.
Прође
пол
час
.
Гојко
се
досадити
седети
,
а
све
више
он
обузимати
жалост
,
гледати
овај
јадница
како
се
мучити
.
Увиђа
да
требати
проговорити
,
али
ко
моћи
сад
реч
прозборити
,
ко
јесам
моћи
прекинути
у
мисао
и
тргнути
из
занос
!
Баш
не
моћи
да
наћи
ниједан
мисао
да
почети
разговор
.
не
,
не
...
најбоље
јесам
да
она
опет
остати
сам
...
и
Гојко
се
већ
нагнути
онај
страна
до
врата
,
па
чим
она
у
ходање
обрнути
леђа
,
он
скочити
,
па
на
прст
изићи
из
соб
...
немати
,
дакле
,
ништа
од
разговор
.
два
дан
по
тај
доћи
она
мати
.
Стојан
извести
Гојко
да
јесам
сад
тамо
у
кућа
још
велик
ужурбаност
:
баба
Смиљка
непрестано
ићи
некуд
по
село
;
отићи
,
вратити
се
,
пробавити
неколико
час
код
Љубица
,
па
јесам
опет
нестати
.
кад
излазити
из
кућа
,
веома
јесам
забринут
,
управо
преплашити
,
као
и
Љубица
.
неки
она
јесам
зло
снаћи
,
али
се
ники
не
досетити
права
јад
.
одједном
се
код
Љубица
појавити
неки
одлучност
на
лице
;
мати
она
одлазити
и
долазити
забринут
,
али
се
Љубица
зауставити
на
један
мисао
,
па
само
она
живити
,
само
она
јесам
она
у
глава
...
опет
се
појавити
онај
грозничав
сјај
у
очи
,
ватра
јесам
обузимати
све
више
,
и
она
се
опет
приближавати
стање
,
који
личити
на
врућица
...
поглед
она
нејасан
,
усна
осушити
,
запећи
од
ватра
,
а
понекад
искривљен
у
страна
од
тежак
,
мучан
мисао
...
А
она
само
мислити
и
мислити
...
Гојко
се
већ
престати
чудити
.
гледати
јесам
само
,
па
и
он
почети
уздисати
и
навући
он
се
жалост
на
срце
,
а
у
душа
ући
тешко
нерасположење
.
ни
јесам
не
знати
,
да
ли
осећати
према
она
још
што
осим
жалост
.
срце
он
једнако
некако
пусто
,
али
он
се
чинити
да
ништа
не
жети
,
не
осећати
...
о
озбиљан
шта
према
Љубица
престати
јесам
и
да
мислити
...
неки
се
само
овако
продужити
једнако
...
нек
се
ништа
не
мењати
,
само
неки
се
вратити
потпун
мир
,
па
ништа
друго
не
жети
...
али
докле
хтети
се
тако
?
не
моћи
се
тај
продужити
вечито
;
неки
хтети
од
она
бити
преместити
.
он
јесам
тај
увиђати
и
обузети
он
велик
бол
у
срце
,
кад
помислити
на
такав
растанак
...
...
синути
пролеће
.
густ
зелен
трава
покрити
јесам
воћњак
,
па
јесам
милина
зауставити
око
на
тај
зеленило
.
Шљиве
цветати
,
па
се
цео
село
заогрнути
некакав
свечан
,
бео
одећа
,
а
мирис
од
она
пружати
се
далеко
унаоколо
.
понегде
јесам
овај
чист
,
бео
одећа
прошарати
црвенкаст
јабуков
или
крушков
цвет
,
тај
се
бој
лепо
преливати
,
од
чисто
бео
у
црвенкаст
,
па
опет
у
бео
као
снег
...
и
над
тај
бео
,
миришљав
завеса
треперити
светао
сунчев
зрак
и
висити
осветљен
свод
чист
небесан
плаветнило
...
Идући
у
школа
изјутра
,
Љубица
застати
између
два
воћњак
,
да
се
надисати
овај
мирисан
,
чист
ваздух
.
одједном
,
из
други
,
тесан
сокак
испасти
пред
она
Гојко
,
па
како
јесам
углед
,
поцрвенити
и
хтети
да
проћи
.
она
се
насмешити
неки
болан
осмех
,
па
он
довикнути
:
—
стати
,
куд
бежати
!
...
зар
јесам
ви
још
непрестано
тако
страшан
и
одвратан
,
те
ја
вечито
избегавати
?
Гојко
се
унезверити
,
раширити
очи
,
као
кад
ми
ко
увредити
незгодан
претпоставка
,
па
она
живо
одговорити
:
—
како
...
шта
говорити
!
...
зар
ја
?
...
овај
,
ја
јесам
баш
хтети
јесам
да
ви
...
да
ви
...
напротив
!
...
—
Шта
напротив
?
запитати
она
,
смешити
се
весело
и
гледати
он
лукав
,
ђаволаст
.
—
не
бежати
...
јесам
ја
...
противан
.
—
него
напротив
?
...
опет
она
ударити
у
смех
.
Гојко
се
баш
збунити
.
Шта
сад
да
она
казати
?
...
доиста
он
јесам
ни
противан
ни
одвратан
,
али
не
знати
ипак
како
да
назвати
свој
осећање
према
она
.
Љубица
он
опет
извести
из
забуна
,
обор
глава
,
па
немоћан
,
жалосним
глас
проговорити
:
—
А
ја
јесам
мислити
да
не
моћи
да
ја
гледати
од
мржња
,
јер
јесам
ви
доиста
тешко
увредити
...
али
рећи
јесам
ви
већ
:
ја
за
она
два
месец
јесам
ништа
знати
за
себе
...
тај
бити
неки
други
у
ја
,
а
ја
јесам
за
тај
време
спавати
,
јесам
живети
...
опростити
,
заборавити
све
што
јесам
бити
...
и
она
потећи
из
очи
крупан
суза
.
—
ама
шта
ви
!
...
не
допуштати
...
мисао
такав
не
допуштати
!
...
знати
ли
ви
...
знати
ли
...
о
,
па
ви
не
знати
,
ви
не
видити
!
...
узвикнути
он
усред
два
окићен
воћњак
,
опијен
мирис
цвеће
,
присуство
и
суза
овај
девојка
,
кршити
рука
од
мука
што
не
умести
или
не
смести
јасније
да
се
изразити
.
она
он
гледати
кроза
суза
са
отворен
уста
,
очекивати
да
слетети
с
његов
усна
кобан
реч
,
али
он
,
осим
нејасан
узвик
,
не
умеде
ништа
рећи
.
бити
обојити
веома
узбудити
,
она
дисати
брзо
,
плаховито
,
грцати
од
некакав
необичан
и
јак
узбуђење
,
а
он
,
блед
од
потрес
,
дрктати
цео
тело
,
осећати
да
хтети
сад
да
се
свршити
нешто
страшно
и
необично
важно
,
да
се
приближивати
остварење
његов
тајни
и
скривен
жеља
,
који
јесам
скривати
и
од
себе
сам
,
гонити
она
далеко
,
далеко
...
само
да
не
мислити
о
она
,
да
не
страдати
...
—
ах
,
ја
јесам
несрећан
!
...
ники
...
нигде
ники
иа
свет
немати
,
ни
други
ни
пријатељ
,
о
...
—
не
,
не
...
молити
ви
!
...
А
ја
?
.
.
истина
јесам
’
наки
...
као
што
бити
ви
желети
,
али
опет
,
кад
год
устребати
...
ја
јесам
ваш
...
јесам
,
ваш
...
.
ваш
!
...
и
Гојко
одједном
,
не
поимати
шта
радити
,
дохватити
њен
мек
врео
рука
и
повући
јесам
за
себе
,
ићи
и
гледати
сумануто
.
—
хајдемо
...
хајдемо
у
наш
школа
...
тамо
хтети
све
казати
...
она
поћи
за
он
без
устезање
,
не
покушавати
да
ослободити
свој
рука
,
који
јесам
Гојко
стегнути
као
клешта
,
па
вући
и
јурити
напред
.
она
опажати
само
како
она
пролетати
испред
очи
расцветао
воћка
,
накривљен
прошће
,
сух
грана
на
понеки
шљива
и
ићи
,
корачати
брзо
и
узбуђено
,
не
мислити
ни
о
шта
...
Гојко
јесам
увести
у
свој
соб
,
наместити
јесам
да
сести
на
столица
,
па
уздахнути
као
од
велик
умор
и
превући
шака
преко
ознојен
чела
.
—
ви
...
ви
...
ви
казати
тамо
,
да
...
да
ја
...
почети
он
замуцкивати
,
задуван
и
узнемирен
.
А
не
знати
...
ви
не
видити
шта
јесам
у
ја
...
и
сам
јесам
знати
...
сад
видити
...
јесам
,
овај
...
—
о
,
пријатељ
мој
...
и
друг
!
...
она
он
сам
пружити
рука
,
који
он
плаховито
стегнути
,
подржати
јесам
,
па
се
сагнути
и
пољубити
јесам
.
она
као
да
тај
не
осећати
,
него
наставити
очајан
глас
:
—
не
знати
ви
ко
јесам
пред
ви
.
А
кад
бити
знати
какав
јесам
ја
тежак
грешница
,
не
бити
ја
ни
погледати
.
о
,
тешко
ја
!
...
и
она
покрити
лице
врео
рука
и
горко
зајецати
...
—
знати
...
знати
...
све
знати
!
...
видети
јесам
!
...
узвикнути
Гојко
такав
врисак
,
као
да
неко
одсецати
парче
жив
месо
са
он
.
овај
тежак
бол
изазвати
јесам
сећање
на
онај
тренутак
,
кад
се
попети
и
надвирити
се
на
прозор
...
—
видети
јесам
...
јецати
она
,
не
дизати
глава
.
али
сад
...
сад
не
видити
шта
се
збивати
,
јер
иначе
ја
не
бити
ни
погледати
.
о
,
ала
ја
јесам
бог
тешко
казнити
...
јекнути
она
очајно
и
подигнути
глава
.
—
знати
да
ви
неко
тешко
зло
морити
,
рећи
Гојко
,
прибрати
се
мало
.
—
Али
ма
шта
бити
,
знати
да
не
одступати
од
свој
реч
.
до
ви
све
стајати
...
рећи
ја
,
поверити
се
други
...
она
се
дигнути
са
столица
,
раширен
очи
и
блед
лице
...
неки
паклен
одлучност
севати
у
тај
широко
отворен
,
велик
,
црн
очи
и
она
се
упити
,
загледати
се
у
Гојко
,
примакнути
он
се
још
ближе
,
врло
близу
,
тако
да
осетити
његов
дисање
...
он
само
гледати
,
зачуђен
,
шта
се
тај
догађати
и
очекивати
нешто
страшно
...
она
се
приближити
још
више
,
погледати
он
и
прошаптати
он
неколико
реч
...
па
се
одмакнути
и
стати
он
посматрати
...
као
нож
пробости
,
Гојко
одједном
пребледети
,
искривити
он
се
вилица
од
страшан
бол
,
а
очи
се
широко
,
зачудити
отворити
.
као
кад
неко
добити
тежак
рана
изненада
,
о
шта
дотле
никад
јесам
ни
сањати
,
па
се
само
чудити
у
први
време
:
што
јесам
овај
овде
крваво
?
откуд
?
...
зашто
тај
!
...
од
шта
?
...
и
Гојко
,
изненадити
,
само
се
питати
:
откуд
тај
?
...
како
моћи
бити
!
...
Зашто
?
...
од
шта
?
...
Љубица
гледати
,
пренеразити
.
јесам
никад
помислити
,
да
хтети
тај
такав
утисак
учинити
.
мислити
јесам
:
тај
јесам
зло
само
за
она
,
а
други
јесам
ништа
...
други
се
само
гнушати
...
али
оволики
бол
...
тај
јесам
страшно
!
—
Кажем
ја
,
јекнути
она
загушен
глас
,
полушапат
.
—
Ника
не
моћи
грешник
опростити
,
сваки
јесам
морати
отурити
!
...
—
не
,
јесам
тај
...
оставити
!
...
узвикнути
Гојко
,
трљати
рука
блед
чела
.
—
Ваша
јесам
страдање
неизмеран
...
ви
се
тај
откупљивати
...
Вечна
правда
!
...
али
сад
...
тако
изненада
!
...
Чекајте
мало
да
доћи
к
себе
...
да
оставити
разговор
за
сутра
.
али
ви
опет
казати
:
ја
остајати
на
реч
.
хајдемо
...
хајде
да
се
прибрати
,
да
радити
...
она
скочити
,
узити
његов
рука
и
стегнути
јесам
,
гледати
он
права
у
очи
,
из
који
севати
неки
диваљ
одлучност
.
као
да
он
нешто
вући
натраг
,
притегнути
он
снажно
и
не
да
он
пасти
у
зло
,
али
се
он
отимати
од
тај
невидљив
саветник
,
хтети
напред
и
сав
напред
,
и
ако
у
дубина
духати
осећати
неки
хладан
вејање
,
неки
зао
и
кобан
слутња
,
неки
зебња
од
тај
непозната
,
црн
застор
покривен
дан
,
који
јак
наступати
...
она
се
стрести
,
читати
у
његов
очи
и
диваљ
одлучност
и
тај
кобан
слутња
...
—
не
,
не
...
оставити
ја
...
заборавити
сасвим
!
...
ви
јесам
сувише
добар
,
ваш
јесам
срце
меко
,
али
ви
ја
ништа
друго
не
моћи
дати
,
осим
зло
и
страдање
.
тако
јесам
несрећан
родити
!
...
бог
ја
јесам
проклети
још
на
сам
рођење
!
...
—
оставити
!
...
никад
!
...
зар
ја
јесам
много
страдати
?
...
зар
јесам
онај
мали
мука
бити
!
...
па
опет
,
видити
ли
...
сад
ја
јесам
мило
и
тај
страдање
и
сав
...
тај
јесам
ви
откупити
,
тај
јесам
мој
плата
за
ви
,
ја
у
тај
тврдо
веровати
.
—
не
веровати
!
...
ви
јесам
страдати
због
добар
срце
свој
...
—
Чекајте
!
...
прекинути
јесам
Гојко
одједном
.
Хоћу
да
ви
испричати
,
баш
хтети
ви
да
испричати
,
а
никад
жив
човек
јесам
тај
поверити
.
он
се
осврнути
,
гледати
где
бити
сести
,
па
се
наслонити
на
крај
кревет
,
ту
уза
сам
Љубица
,
и
подигнути
поцрвенео
лице
од
узбуђење
,
стати
живо
говорити
:
—
ви
не
знати
,
а
тај
јесам
ја
још
из
детињство
...
запамтити
јесам
добро
,
стотину
пута
се
потврдити
,
и
сад
веровати
,
тврдо
веровати
!
...
пазити
само
...
у
основни
шкопити
,
пред
испит
,
само
јесам
сањати
о
књига
...
мислити
јесам
да
немати
велик
срећа
на
свет
,
но
добити
књига
.
кад
на
два
дан
пред
испит
потегнути
те
разбити
скупоцен
лампа
газдин
...
бојити
и
грдња
што
јесам
извући
,
тај
јесам
ништа
...
али
што
јесам
страдати
!
...
и
после
два
дан
доћи
,
весео
,
са
испит
,
носити
књига
у
рука
...
у
четврти
разред
,
кад
он
већ
свршити
,
умрети
ја
брат
,
па
умрети
и
отац
,
али
ја
положити
испит
,
и
ступити
у
гимназија
!
...
он
застати
,
трљати
рука
чела
,
као
да
се
одмарати
од
велик
напор
мисао
.
А
она
он
гледати
...
гледати
и
чудити
се
тај
изненадан
живост
његов
,
тај
чудан
прича
...
—
пазити
само
,
настављати
он
,
гледати
јесам
живо
,
севати
ватрен
очи
и
говорити
брзо
,
узбуђено
:
у
други
гимназија
разболети
ја
се
газда
.
знати
јесам
,
ако
умрети
да
немати
куд
...
други
ја
ники
не
бити
тако
милостив
примити
...
пропасти
бити
...
на
ја
скочити
у
школа
два
одрастао
ђак
...
.
због
неки
увреда
...
Истукоше
ја
пред
друг
,
осрамотити
...
директор
наићи
и
оштро
ја
казнити
за
неред
.
о
,
како
јесам
тада
страдати
!
...
да
знати
како
јесам
тежак
дечји
страдање
,
нарочито
јадан
,
сиромашан
,
деца
,
који
јесам
без
заштита
!
...
али
мој
добротвор
оздравити
!
...
видити
,
и
он
јесам
откупити
свој
страдање
!
...
пред
мој
ступање
у
Учитељску
Школу
,
умрети
ја
мати
...
откупити
ја
јадница
,
те
одмах
бити
примити
у
школа
,
и
добити
благодејање
.
Шта
велим
сад
?
!
...
у
други
година
затећи
ми
професор
у
кафана
за
карта
,
хтети
ми
отпустити
,
али
се
смиловати
и
казнити
ми
мања
,
али
оштар
казна
...
и
за
тај
страдање
добити
јесам
одмах
два
кондиција
и
...
и
...
тамо
још
нешто
...
Гојко
запети
у
говор
и
поцрвенити
,
а
Љубица
се
болно
осмехнути
...
све
друго
сад
да
прескочити
,
па
последњи
из
школа
...
Чујте
само
!
пред
учитељски
испит
добити
велик
сума
новац
...
оставити
ја
по
смрт
мој
добротвор
...
обући
се
,
оденути
се
,
стећи
многи
познанство
,
који
јесам
ја
ласкати
,
стати
се
проводити
весело
...
и
чим
ступити
на
испит
,
знати
јесам
да
хтети
пропасти
,
јер
јесам
бити
страдање
,
јесам
нимало
страдати
...
и
пропасти
јесам
.
па
ево
и
сад
,
после
оволик
страдање
...
гле
сад
,
шта
јесам
предати
ја
!
Кажем
ви
...
уверити
јесам
се
!
А
ви
опет
...
Љубица
он
гледати
са
неки
одушевљење
,
пријатељски
,
весело
...
и
кад
он
довршити
сав
дуг
монолог
и
стати
брисати
рука
лице
,
она
он
опет
узити
један
рука
и
стегнути
јесам
силно
.
—
јесам
,
и
ја
јесам
понекад
тако
бивати
:
после
какав
јед
и
мука
,
наступити
изненада
нешто
пријатно
,
рећи
она
,
гледати
замишљено
.
—
о
,
па
ја
јесам
ни
стоти
део
испричати
.
тај
јесам
код
ја
непрестано
...
и
у
ситница
тако
морати
бити
...
ако
јесам
сад
што
нерасположен
,
знати
да
хтети
се
до
мрак
шта
бити
обрадовати
.
ето
,
видити
...
сад
знати
и
ви
зашто
јесам
зимус
страдати
.
тако
јесам
морати
бити
!
...
Иначе
...
иначе
не
бити
бити
свега
овај
...
—
А
зар
ви
јесам
овај
какав
срећа
,
што
сад
овако
са
ја
разговарати
!
...
јесам
ли
пре
неколик
минута
бити
као
убити
.
зар
и
тај
јесам
страдање
!
...
Гојко
се
тргнути
;
почети
опет
да
он
наилазити
облачак
на
чела
,
али
се
он
пренути
и
стати
се
отимати
од
тај
нов
расположење
.
—
страдање
...
разумети
се
.
па
баш
тај
и
јесам
онај
што
ви
казати
...
за
велик
добит
морати
се
много
страдати
...
много
,
много
!
—
То
јесам
ја
велик
добит
,
јесам
ли
?
запитати
она
,
гледати
он
тужно
и
иронично
.
—
о
,
па
зар
имати
велик
срећа
!
...
.
ја
јесам
срећан
данас
!
...
она
се
дигнути
и
поћи
к
врата
.
он
гледати
за
она
,
изненадити
.
—
Добра
јесам
мало
пре
казати
:
да
оставити
разговор
за
сутра
,
да
се
мало
прибрати
...
хајдемо
на
рад
:
деца
ми
одавно
чекати
,
рећи
она
,
па
отворити
врата
и
изићи
.
Гојко
се
пожурити
за
она
,
викати
:
—
Само
моћи
да
се
променити
до
сутра
...
ја
јесам
казати
...
нек
се
сматрати
тај
као
свршен
...
Стојан
изићи
иза
оџак
,
где
се
бити
прикрити
,
па
се
стати
окретати
по
кујна
и
крстити
.
—
о
,
’
натема
јесам
!
.
.
о
частан
јесам
!
...
како
он
обанђија
онако
!
...
ићи
,
братити
,
за
она
ка
слеп
...
хм
...
истина
за
ја
тај
јесам
рђаво
:
саставити
обадва
плата
,
и
њен
и
његов
,
па
хтети
и
за
ја
боље
бити
.
боље
јесам
мусти
два
овчица
но
један
...
тако
јесам
тај
,
братити
мој
!
...
али
опет
,
опет
...
Часни
јесам
не
убити
!
...
осванути
дан
туробан
,
ветровит
.
Љубица
јесам
моћи
готово
нимало
спавати
,
а
Гојко
јесам
ни
тренути
.
обоје
јесам
претурати
по
глава
разноврстан
мисао
,
само
јесам
Љубица
јасно
увиђати
да
немати
никакав
други
излазак
из
тежак
неприлика
,
да
она
јесам
Гојко
једино
уздање
...
А
он
јесам
мислити
много
и
дуго
,
претурати
се
по
кревет
цео
ноћ
,
устајати
и
ходати
по
соба
читав
час
,
па
опет
легати
и
мислити
...
и
ништа
нов
јесам
смислити
,
осећати
јесам
оно
исто
што
и
јуче
:
она
он
бити
мио
од
сав
на
свет
,
мио
и
драг
...
овако
осрамоћен
,
убијен
...
само
он
један
мисао
вазда
жигнути
,
као
нож
,
у
срце
и
навести
он
неки
зебња
и
страх
на
душа
;
али
он
одгонити
од
себе
сав
тај
мисао
само
једном
,
фаталан
реч
,
који
се
сав
слаб
карактер
служити
.
—
Лака
хтети
...
имати
време
за
тај
...
па
најпосле
што
?
...
нека
!
...
тај
хтети
ми
зближити
,
кад
опазити
да
ја
ништа
...
Дочека
јесам
на
двориште
и
увести
у
свој
соб
,
који
сад
бити
лепо
проветрити
,
почистити
и
наместити
.
она
сести
уморно
и
уздахнути
,
као
да
јесам
до
сад
какав
тежак
посао
вршити
.
Гојко
се
прибирати
и
спремати
за
разговор
,
ићи
по
соба
и
трљати
чела
.
—
ја
јесам
сав
ноћ
мислити
...
и
тај
се
морати
одмах
наређивати
...
одмах
...
затегнути
он
опет
,
избегавати
да
казати
јасно
свој
мисао
.
—
како
наређивати
?
...
шта
?
...
запитати
Љубица
,
дизати
глава
као
из
сан
.
Гојко
јесам
погледати
,
поцрвенити
као
рак
,
па
одједном
отворити
уста
и
каза
јасно
оно
,
што
до
сад
јесам
смести
отворено
рећи
:
—
да
се
венчати
...
тај
јесам
!
...
и
тај
одмах
,
што
пре
...
ето
,
кроз
десетина
дан
...
чим
доћи
Ускрс
...
и
он
стати
жудан
гледати
у
њен
лице
,
очекивати
са
страх
и
зебња
њен
одговор
.
она
устати
,
прићи
он
и
метнути
један
свој
рука
на
његов
рам
,
па
он
опет
пажљиво
погледати
свој
велик
очи
.
усница
она
се
трзати
грчевито
,
по
лице
се
осути
смртно
бледило
,
а
она
дисати
нагло
,
отворен
уста
,
као
да
она
јесам
мало
ваздух
.
—
и
ви
баш
хтети
...
не
гнушати
се
ја
?
...
не
презирати
ја
?
...
прошаптати
она
и
покушати
да
развући
усна
у
осмех
,
али
се
оне
искривити
и
задрктати
,
одати
велик
бол
што
јесам
притискати
душа
...
—
да
презирати
?
...
узвикнути
Гојко
,
дрктати
од
њен
близак
присуство
,
па
одједном
обавити
свој
рука
око
њен
стас
и
прићи
она
тако
близу
,
да
се
јесам
моћи
гледати
у
лице
.
—
ја
...
ја
...
казати
јесам
ви
...
ви
јесам
ја
све
!
...
дати
да
заједно
страдати
...
Можда
хтети
се
бог
и
ми
окренути
...
кад
заслужити
.
она
он
пасти
око
врата
и
горко
заплакати
.
Гојко
стајати
пренеразити
,
као
да
јесам
спасти
с
други
свет
,
не
веровати
ништа
тај
што
сад
бивати
,
мислити
да
јесам
тај
сав
варљив
сан
...
тај
зар
она
да
бити
његов
,
она
...
Гледаше
јесам
некад
као
полубог
,
и
мислити
који
ли
хтети
смртан
бити
срећан
да
јесам
назвати
свој
...
А
сад
...
јесам
ли
овај
њен
рука
савијен
око
његов
врата
?
...
да
ли
тај
њен
груда
тако
бурно
дисати
на
његов
груди
?
...
јесам
ли
се
тај
збиља
већ
свршити
?
...
он
се
нагнути
њен
ухо
и
прошаптати
:
—
Хоћемо
ли
по
Ускрс
одмах
...
јесам
ли
?
...
она
задрктати
,
али
се
привити
још
више
уз
он
,
и
уздахнути
одговорити
:
—
како
хтети
...
неки
бити
!
ја
хтети
ви
слушати
.
—
да
бити
мој
!
...
Хоћеш
?
...
она
се
хтети
исправити
,
али
се
Гојко
сагнути
и
,
трести
се
сав
,
као
у
бунило
,
припасти
к
њен
лице
и
стати
јесам
љубити
дуго
,
бурно
,
сумануто
...
—
ето
,
мој
!
...
мој
!
...
јесам
ли
?
...
довека
!
—
твој
!
...
прошаптати
Љубица
и
уздахнути
горко
,
извијати
се
полагано
из
његов
рука
,
који
јесам
бити
обавити
и
стегнути
као
клешта
.
—
сад
да
ићи
у
школа
,
да
радити
,
наставити
она
,
поправљати
разбарушен
кос
рука
и
гледати
болно
,
очајно
,
као
да
јесам
овај
час
сахранити
сав
нада
и
сан
свој
,
као
да
јесам
сад
тек
изгубити
младост
и
сав
...
као
да
јесам
осудити
на
вечито
заточење
.
она
гледати
Гојко
,
који
стајати
уз
она
,
узнемирити
,
зачуђен
овај
изненадан
срећа
,
и
не
осећати
према
он
ни
жалост
,
ни
мржња
,
ни
расположење
.
она
сам
,
са
свој
бол
,
бити
сад
прек
себе
од
сав
;
мислити
само
о
себе
и
сав
онај
што
сад
губити
...
—
Чекај
,
стати
...
за
бог
!
...
па
тек
сад
имати
да
разговарати
,
викнути
Гојко
живо
,
опазити
да
се
она
окретати
врата
.
он
притрчати
и
узити
јесам
за
рам
.
—
требати
се
договорити
...
Данас-сутра
...
овај
дан
морати
ићи
на
испит
...
требати
твој
крштеница
...
па
после
...
—
сав
тај
ти
јесам
смислити
и
спремити
шта
требати
,
ја
моћи
питати
ни
за
што
...
ја
ништа
не
знати
и
не
моћи
да
мислити
.
и
она
изићи
из
соб
,
гледати
у
таман
облак
,
који
се
носити
висина
,
и
уздисати
за
изгубљен
срећа
и
младост
...
XВИИ
.
Трећега
дан
Ускрс
члан
Учитељског
Удружења
бити
позвати
на
срески
збор
.
Гојко
и
Љубица
се
премишљати
да
ли
да
ићи
и
они
на
збор
.
они
јесам
испитати
још
велик
недеља
,
провести
јесам
цео
дан
код
Аксе
,
који
јесам
обећати
дати
она
синчић
у
деверство
,
а
јесам
се
примити
да
бити
старојко
.
Веља
се
већ
знати
кумство
и
без
договор
.
али
се
нешто
оба
учитељка
у
почетак
опирати
,
док
њихов
муж
не
изјавити
,
да
хтети
се
тај
сав
свршити
мирно
,
тихо
,
без
сват
,
осим
часник
.
и
дан
венчање
јесам
одредити
—
четвртак
по
Томин
недеља
,
само
неки
сав
проћи
у
тишина
...
Гојко
бити
милије
бити
да
Љубица
не
ићи
;
знати
он
да
хтети
тамо
бити
доста
учитељица
,
који
бити
по
воља
бити
увредити
Љубица
,
али
он
не
смести
да
она
казати
ништа
.
кад
он
она
запитати
за
савет
,
он
се
унезверити
,
стати
врдати
очи
и
окретати
лице
од
она
.
—
како
хтети
...
како
год
ти
хтети
.
ако
ти
рећи
,
хтети
ни
ја
ићи
...
како
год
ти
казати
!
...
—
ама
не
питати
те
ја
за
одобрење
да
ићи
,
него
за
мишљење
,
рећи
она
,
смешити
се
.
како
хтети
тај
изгледати
?
...
да
ли
имати
смисао
?
...
како
хтети
тамо
бити
?
...
—
хм
...
промрмљати
Гојко
,
зверати
очи
.
ја
не
знати
...
бог
ја
,
не
знати
...
нити
јесам
смести
рећи
она
да
не
ићи
:
бојати
се
увредити
јесам
тај
;
нити
бити
он
мило
бити
да
поћи
и
она
.
мука
!
...
она
јесам
прочитати
његов
мисао
,
па
се
још
сам
двоумити
.
најзад
победа
женски
упорство
,
она
планути
и
стати
као
да
хтети
изазвати
ко
на
двобој
,
па
одлучно
изјавити
да
хтети
и
она
ићи
.
кад
бити
време
полазак
,
Љубица
доћи
,
обучен
и
накићен
сав
свој
драгоцен
адиђар
.
Гојко
се
пренеразити
од
чудо
,
али
јесам
сад
морати
бити
одлучан
па
она
напоменути
да
хтети
имати
велик
непријатност
због
тај
украс
,
и
замолити
јесам
да
тај
сав
скинути
и
оставити
код
он
.
—
не
знати
какав
јесам
она
његов
жена
!
...
наставити
он
збунити
,
да
бити
себе
оправдати
.
—
раструбити
јесам
по
цео
срез
и
сав
показивати
некакав
гривна
,
шта
ли
...
што
јесам
отети
онда
...
А
наш
учитељица
јесам
веома
зао
језик
...
једва
чекати
да
чути
што
за
други
...
Љубица
пребледети
и
готово
се
уплашити
.
хтети
се
вратити
,
али
јесам
некакав
урођен
инат
терати
напред
,
и
она
одједном
поскидати
сав
накит
и
дати
он
Гојко
да
оставити
,
само
она
на
груди
остати
скупоцен
брош
.
—
Скина
и
тај
,
молити
ти
...
боље
хтети
бити
,
рећи
Гојко
,
сакривати
онај
ствар
у
сав
зимски
капут
.
—
нека
...
одговорити
она
,
црвенити
још
јаче
и
гледати
пркосно
.
ако
хтети
ја
ко
вређати
—
бити
и
без
тај
...
хајдемо
.
и
они
отићи
железнички
станица
,
где
јесам
бити
одређен
збор
у
месној
школа
.
Још
из
двориште
опазити
да
јесам
доћи
доста
члан
:
из
школа
се
чути
такав
врева
,
као
да
јесам
тамо
неколико
стотина
жена
,
јер
јесам
се
чути
већина
женски
глас
.
Љубица
претрнути
и
застати
...
Гојко
бити
већ
позеленети
од
страх
.
—
Баш
јесам
погрешити
!
...
прошаптати
Љубица
страшљиво
,
обртати
глава
излазак
.
—
Па
...
да
се
вратити
!
одговорити
Гојко
неодлучно
,
увиђати
и
сам
да
јесам
тај
немогућан
.
—
видети
јесам
ми
...
не
ићи
...
ах
,
шта
ту
!
...
планути
она
одједном
,
па
се
одлучно
кренути
.
—
хајдемо
!
Гојко
поћи
за
она
,
удешавати
још
унапред
шта
хтети
радити
са
очи
и
рука
.
Већ
са
очи
јесам
лакше
...
крити
она
,
али
рука
...
баш
не
знати
шта
хтети
са
она
.
гле
,
и
нога
он
клецати
!
тај
јесам
већ
обичан
ствар
код
он
,
кад
улазити
у
непознат
друштво
...
А
она
,
гле
,
корачати
одважно
,
подигнут
глава
и
на
лице
она
играти
руменило
,
као
да
неко
изазивати
на
бојити
,
као
јутрос
у
село
...
он
не
видити
,
али
осећати
да
јесам
тако
.
кад
они
ступити
на
врата
,
у
школа
настати
тајац
...
сав
се
очи
обрнути
к
она
...
Љубица
доћи
до
врата
,
па
кад
видити
толики
очи
управити
на
себе
,
застати
,
збунити
и
преплашити
,
па
као
да
се
премишљати
куда
хтети
сад
...
из
друштво
се
издвојити
један
младић
,
веома
леп
и
отресит
,
као
што
она
при
свој
забуна
опазити
,
и
представити
она
се
учтиво
.
—
Лаза
Петровић
,
овдашњи
учитељ
.
она
промуцати
нешто
у
одговор
,
руковати
се
са
он
механички
,
не
мислити
и
корачити
напред
...
Изиђе
пред
она
средовечан
човек
,
шиљат
брада
,
сух
лице
и
опасти
кос
,
као
да
јесам
скоро
лежати
врућица
.
—
пре
...
председник
пододбор
...
Драгољуб
Илић
...
изговорити
он
оштро
,
замуцкивати
на
први
реч
.
и
Гојко
прићи
к
Драгољуб
,
руковати
се
са
он
,
па
он
објаснити
долазак
Љубичин
:
—
Госпођица
јесам
имати
ко
до
сад
да
се
обратити
ради
упис
,
а
сад
јесам
рад
да
платити
сав
улог
од
почетак
година
.
Љубица
стајати
уз
она
,
погледати
у
страна
,
и
опет
она
не
измакнути
ока
презрив
поглед
,
који
она
упућивати
другарица
њен
,
остати
учитељица
.
опазити
она
и
неколико
познат
она
девојачки
лице
;
тај
јесам
она
другарица
,
стар
година
дан
.
и
оне
обртати
од
она
глава
презриво
,
купити
усна
и
пречајући
очи
...
председник
одвести
Љубица
у
један
крај
,
к
сто
,
да
свршити
упис
и
наплата
улога
,
а
Гојко
углед
Веља
у
први
ред
,
па
он
се
одмах
упутити
.
са
Веља
стајати
неколико
млад
учитељ
и
два
девојка
.
—
А
,
ево
ми
младожења
,
прекинути
Веља
живахан
разговор
,
и
руковати
се
с
Гојко
.
—
Шта
сањати
овај
дан
,
голубан
?
...
Гојко
,
онако
збунити
,
још
више
се
ушепртљати
од
овај
узвик
,
па
стати
само
зверати
по
лице
,
који
он
с
чуђење
гледати
.
један
од
онај
учитељ
,
Гојко
он
знати
,
виђати
он
јесам
на
благајна
,
метнути
он
пријатељски
рука
на
рам
,
па
одговорити
:
—
рећи
он
:
сањати
оно
што
јесам
и
ти
сањати
пред
свадба
свој
.
—
е
,
ја
јесам
ништа
сањати
,
рећи
Веља
.
бити
јесам
кратак
летњи
ноћ
.
Учитељице
посматрати
Гојко
иронично
,
не
скривати
подсмех
.
А
он
стајати
тако
сплетен
,
збуњен
,
оборен
глава
,
не
знати
ни
шта
да
радити
ни
куд
да
се
денути
,
само
обртати
очи
десно
и
лево
,
скретати
поглед
чешће
на
онај
страна
,
где
стајати
Љубица
.
Веља
као
да
бити
мало
незгодно
њихов
присуство
,
он
се
опет
окренути
учитељица
и
стати
она
нешто
задиркивати
.
Гојко
тај
опазити
,
па
чим
видити
да
јесам
Љубица
свршити
посати
,
прићи
она
и
одвести
јесам
на
дно
соб
,
у
последњи
ред
клупа
.
—
тамо
јесам
,
чинити
ја
се
,
Веља
?
запитати
она
,
брисати
лице
и
посматрати
изменити
Гојков
лице
.
—
јесте
,
одговорити
он
намрштити
,
гледати
у
страна
.
напред
настати
покрет
,
гостити
поседати
у
клупа
,
а
председник
отићи
за
сто
и
отворити
скуп
.
Љубица
посматрати
само
учитељица
,
и
одмах
опазити
,
да
се
ниједан
не
интересовати
онај
што
се
радити
на
збор
.
најпре
се
посвршавати
неки
дружинске
ствар
,
па
после
један
учитељ
почети
држати
предавање
.
говорити
јесам
и
лепо
и
стручан
и
занимљив
,
али
учитељица
често
набирати
устанца
,
пропраћати
по
неки
изразити
шаљив
напомена
.
—
е
брата
,
баш
тај
јесам
знати
,
рећи
хтети
један
полугласан
,
него
јесам
доћи
да
чути
од
господин
Љуба
!
...
—
Бар
да
јесам
нежењен
,
па
да
он
приличити
!
одговорити
она
другарица
,
окретати
се
бок
према
говорник
.
после
се
развити
жив
дебата
о
говор
,
јер
јесам
тема
стајати
у
веза
са
битан
питање
из
школски
рад
.
велик
већина
учитељ
узити
учешће
у
дебата
,
док
учитељица
не
скривати
свој
нестрпљење
,
вртети
се
на
место
и
бацати
неуместан
досетка
на
рачун
који
говорник
.
у
ток
разговор
Веља
изазвати
Гојко
у
страна
.
—
после
овај
рад
бити
заједнички
ручак
,
али
ви
моћи
остати
...
имати
незгода
...
рећи
он
,
отезати
и
крити
очи
.
—
знати
,
одговорити
Гојко
.
али
ако
се
она
узинатити
,
не
моћи
она
ништа
.
јутрос
јесам
јесам
молити
да
не
ићи
...
хтети
да
чути
...
А
сад
видити
да
се
кајати
.
—
еј
,
мој
грешник
!
...
одговорити
он
Веља
,
и
отићи
напред
.
Чим
се
свршити
збор
,
Гојко
и
Љубица
изићи
,
готово
неопажен
,
па
као
да
она
ко
гонити
,
потегнути
брз
корак
натраг
у
свој
село
...
»
ето
,
и
тај
јесам
видети
!
...
Вук
ја
неки
невоља
напред
,
а
осећати
да
не
требати
ићи
.
свеједно
,
сад
бар
знати
да
јесам
...
да
јесам
...
и
одједном
она
заиграти
обао
округласт
брадица
,
а
очи
се
овлажити
суза
—
да
јесам
избацити
из
свој
друштво
!
...
и
они
ја
сав
гледати
са
презирање
!
на
учитељица
већ
и
не
гледати
,
али
они
!
...
по
неки
и
не
скривати
шта
мисао
,
јасно
он
се
читати
на
лице
.
па
ми
чак
и
Веља
избегавати
!
...
јесам
се
ни
руковати
са
ја
...
као
да
хтети
он
свој
рука
окужити
!
...
кад
ко
овако
јавно
пропасти
,
сав
он
презирати
,
избегавати
...
А
по
неки
...
ено
баш
она
Даница
,
одржавати
веза
са
неколик
учитељ
,
и
сав
јесам
знати
.
и
Веља
не
одмицати
од
она
,
и
председник
стајати
са
она
кад
ући
...
сав
јесам
уважавати
!
...
Зашто
,
зашто
?
...
јер
се
она
крити
и
слободно
гледати
свако
у
очи
,
не
бунити
се
као
ја
,
кад
улазити
у
друштво
.
о
,
ала
јесам
тај
друштво
неправедно
!
...
па
да
ли
хтети
ја
довека
презирати
,
чак
и
онда
,
ако
ја
постати
узорит
жена
и
учитељица
?
!
...
Хоће
,
хтети
...
знати
...
друштво
не
праштати
лако
непажња
према
себе
.
о
,
тешко
ја
!
...
Одбачена
!
...
презрети
!
...
заробити
са
овај
јадник
!
«
...
и
она
погледати
на
Гојко
,
који
корачати
поред
она
,
суморан
и
брижан
лице
,
махати
по
неки
пут
рука
,
као
да
се
бранити
од
ко
,
и
мрштити
се
.
XВИИИ
.
Сврши
се
и
свадба
тихо
,
мирно
;
мало
ко
и
сврнути
пажња
на
тај
догађај
.
и
младенац
и
часник
—
цео
свадба
—
поседати
сав
у
један
кола
и
отићи
на
ручак
Љубичин
отац
,
а
пред
вече
се
сав
вратити
,
да
бити
се
сутра
рано
моћи
наставити
редован
посао
...
Љубица
сањати
само
о
онај
што
јесам
изгубљен
,
о
шта
се
некада
сневати
,
а
Гојко
се
први
неколико
недеља
осећати
сав
блажен
,
срећан
од
цео
свет
...
ну
,
одједном
он
стати
опажати
како
се
Љубица
све
више
мењати
према
он
...
следити
се
од
страх
,
и
стати
пажљиво
мотрити
...
истина
,
ни
до
сад
јесам
њихов
однос
наликовати
меден
месец
,
о
шта
јесам
Гојко
толико
слушати
и
понешто
читати
,
али
тај
се
,
у
њихов
положај
,
јесам
моћи
ни
очекивати
.
Међа
она
непрестано
стајати
некакав
страшило
,
који
она
раздвајати
и
не
допуштати
никакав
велик
зближење
.
с
тај
јесам
се
они
ограничити
на
тај
,
озбиљан
живот
.
Љубица
јесам
пренети
оно
мало
сиротиња
у
Гојков
соб
,
наместити
,
почистити
,
уредити
све
,
и
она
смрадан
,
одвратан
соб
добити
сасвим
други
изглед
.
права
гнездо
!
...
само
не
онакав
,
како
се
замишљати
ранијих
дан
...
Живели
јесам
скромно
,
мирно
,
сносити
свако
за
себе
свој
бол
,
сакривати
она
један
од
други
,
старати
се
обојити
да
се
показати
што
весео
.
разговор
се
водити
или
о
школски
посао
,
или
о
кућа
,
ни
о
шта
други
.
—
да
ли
да
послати
на
станица
за
месо
?
запитати
бити
он
она
јутром
.
—
како
хтети
,
али
готово
...
имати
млад
сир
,
лук
,
јаје
,
шта
хтети
више
.
нек
остати
који
крајцара
за
брата
.
Гојко
јесам
јесам
изјавити
жеља
,
да
она
двоје
издржавати
њен
брата
,
док
јесам
у
школа
.
она
он
после
овај
реч
погледати
захвално
па
променити
разговор
и
узити
весео
,
љубазан
тон
.
—
ама
,
молити
ти
,
шта
хтети
да
радити
са
молитва
:
никако
деца
не
моћи
да
изговорити
неки
словенски
реч
...
цео
зима
се
мучити
.
А
моћи
доћи
неко
,
ко
пазити
на
тај
ствар
.
—
е
,
јесте
...
сав
се
мучити
са
тај
...
оно
»
насуштни
«
!
.
.
ја
јесам
први
година
оплакати
;
ха-ха-ха
...
ја
хтети
ти
данас
тај
уредити
...
до
подне
хтети
сав
знати
.
А
ти
ићи
у
мој
школа
,
па
ради
читање
.
тако
јесам
они
први
недеља
,
али
се
сад
све
почињати
мењати
,
наступати
полагано
некакав
хладноћа
,
досада
;
свако
се
од
она
све
више
повлачити
за
себе
,
и
међу
она
јесам
сав
мање
предмет
за
разговор
.
Гојко
све
више
зепсти
...
да
јесам
тај
она
обичан
хладноћа
,
који
наступати
изненадно
,
па
тако
и
проћи
,
он
се
не
бити
нимало
плашити
,
али
у
њен
поглед
он
опазити
такав
досада
,
презирање
,
па
чинити
он
се
баш
и
гнушање
и
одвратност
!
...
о
,
ако
она
јесам
већ
постати
одвратан
,
а
цео
јесам
живот
пред
она
!
и
најгоре
јесам
што
ту
немати
никакав
помоћ
,
он
јесам
знати
тај
...
ни
сам
она
не
моћи
ту
ништа
помоћ
,
баш
и
кад
бити
хтети
.
Шта
моћи
радити
,
ако
она
он
постати
сасвим
одвратан
!
...
морати
он
избегавати
...
и
онда
настајати
дуго
,
вечно
,
бескрајан
страдање
,
без
иједан
срећан
дан
,
без
нада
,
без
утеха
...
Гојков
се
зебња
испунити
.
после
неколик
недеља
онај
не
имати
више
о
шта
говорити
.
Чим
устати
,
гледати
да
побећи
један
од
други
у
школа
,
где
јесам
проводити
цео
дан
,
налазити
у
рад
олакшица
свој
страдање
.
Гојко
јесам
избегавати
да
она
не
постати
још
досадан
,
а
тешко
он
већ
бити
гледати
оно
вечито
болно
лице
,
на
који
јесам
исписати
велик
мука
и
тежак
страдање
...
А
Љубица
јесам
доиста
страдати
много
.
одједном
се
загледати
у
Гојко
дуго
,
дуго
...
па
она
доћи
да
вриснути
од
бол
.
побећи
у
школа
и
стати
ходати
,
кршити
рука
и
уздисати
тешко
.
»
о
,
шта
јесам
радити
!
...
па
ја
он
јесам
пре
ни
гледати
,
а
он
јесам
ужасан
,
страшан
,
одвратан
!
...
како
јесам
моћи
...
шта
ја
бити
!
...
на
цео
век
,
до
смрт
...
и
све
тако
бежати
од
он
,
гнушати
се
!
...
о
,
ту
се
морати
изгубити
памет
!
и
ја
јесам
први
дан
бити
чак
расположити
према
он
«
...
и
она
се
сетити
неки
тренутак
,
кад
он
јесам
изјављивати
нешто
налик
милошта
...
Шкргутну
зуб
,
севнути
очи
и
дохватити
се
оба
рука
за
глава
,
па
као
махнитати
стати
јурити
по
школа
,
чупати
себе
кос
и
плакати
.
у
душа
она
бити
и
бол
и
срџба
и
стид
и
гнушање
страшан
,
болестан
,
одвратан
,
који
граничити
са
лудило
...
тако
настати
горак
дан
у
овај
нов
савијен
гнездо
.
Мучно
да
хтети
ту
зацвркутати
млад
птичић
и
раширити
крило
домаћи
срећа
!
...
Почетком
јун
настати
велик
журба
у
школа
:
одредити
јесам
ревизор
,
знати
јесам
он
обојити
,
и
Гојко
и
Љубица
,
јер
она
јесам
предавати
школски
рад
.
само
хтети
у
Орловицу
доћи
тек
крајем
месец
,
јер
јесам
почети
с
други
крај
срез
.
тај
исти
дан
дознати
јесам
и
за
Пера
писар
,
да
јесам
осудити
на
дугогодишњи
заточење
.
довољно
узрок
за
узбуђење
и
журба
.
Љубица
се
плашити
ревизор
,
јер
се
о
он
говорити
да
се
бавити
сам
ситница
из
школски
рад
.
Прионуше
обојити
на
посао
...
око
поноћ
Гојко
се
тргнути
;
пробудити
он
некакав
необичан
стењање
.
протрљати
очи
,
послушати
...
јесам
,
тај
јесам
она
.
понекад
она
се
отети
из
груда
и
загушен
јаук
.
Гојко
упалити
свећа
и
устати
.
—
Шта
јесам
?
запитати
он
преплашити
,
трчати
по
соба
и
чешати
се
рука
по
један
раме
,
и
ако
он
ту
јесам
ни
мало
сврбети
.
—
Нађа
коњ
...
трчати
мајка
што
брже
моћи
.
.
она
нек
доћи
на
коњ
...
све
у
трка
!
...
Ааај-ах-ах-ах-ах
!
...
зајаукати
она
и
стати
се
претурати
по
кревет
.
Гојко
отрчати
,
онако
необучен
,
у
школа
,
разбудити
Стојан
и
послати
он
за
коњ
.
како
ли
јесам
изгледати
Гојко
тада
и
како
он
јесам
дрктати
глас
,
моћи
се
закључити
по
Стојан
,
који
онако
испод
покривач
испасти
и
прескочити
сав
степеница
иа
врата
,
па
као
муња
одјурити
суседов
кућа
.
док
се
Гојко
обући
и
спрема
,
Стојан
довести
оседлан
коњ
.
Гојко
ускочити
на
седло
,
па
се
обрнути
Стојан
.
—
ако
не
доћи
до
свануће
,
наћи
који
жена
...
онако
постарију
,
миран
...
нек
се
наћи
.
—
не
бригати
...
Трчи
!
одговорити
он
Стојан
,
млатати
рука
уплашено
.
Гојко
обод
коњ
и
кад
пролетити
кроз
вратница
и
отиснути
се
низ
сокак
,
осетити
само
како
он
ветар
шибати
и
фијукати
поред
уш
...
Шта
јесам
овај
...
зашто
он
ићи
?
...
ни
јесам
не
знати
,
управо
хтети
да
знати
,
хтети
да
мисао
о
права
узрок
,
јер
он
јесам
лакше
забости
нож
у
груда
,
него
усвојити
ту
црн
мисао
.
и
он
осећати
да
се
приближити
,
да
јесам
доћи
време
кад
хтети
тај
црн
мисао
да
се
претворити
у
грозан
јава
...
Страшно
!
...
поред
толики
страдање
,
још
и
тај
...
да
бити
врхунац
мука
и
патња
...
ветар
фијук
на
мах
,
према
скок
коњски
,
а
он
не
видити
и
не
осећати
ништа
,
само
јурити
напред
и
понекад
се
намрштити
од
нов
навала
мисао
...
кад
сванути
,
Гојко
стигнути
с
баба
Смиљка
пред
школа
.
Ташта
он
одмах
утрчати
у
соб
,
а
он
предати
коњ
Стојан
,
не
питати
он
ништа
и
не
гледати
он
.
Приђе
опрезно
к
прозор
и
послушати
...
Разлеже
се
врисак
ужасан
,
страховит
...
он
претрнути
,
хтети
јаукнути
,
хтети
утрчати
унутра
...
хтети
много
...
па
се
одједном
издигнути
на
прст
и
поглед
на
прозор
.
Ништа
...
мати
она
се
сагнути
,
нешто
се
освртати
,
трчати
по
соба
,
тражити
нешто
...
А
она
,
не
видити
се
...
само
се
шаренити
и
белити
некакав
маса
на
кревет
и
разлегати
се
врисак
за
врисак
...
Гојко
побећи
од
прозор
и
више
не
прићи
тамо
.
Чим
бити
чути
врисак
,
он
бити
бежати
даље
,
даље
...
и
гледати
бити
зачуђен
,
преплашен
.
Шта
јесам
тај
...
јесам
ли
смрт
?
...
он
не
знати
.
ако
умрети
?
...
Ништа
!
...
не
моћи
бити
ништа
страшан
од
овај
што
јесам
сад
.
он
јесам
не
жалити
,
он
јесам
у
стање
овај
час
да
осећати
ма
што
.
Претучен
јесам
,
смрвљен
догађај
,
па
ићи
двориште
као
суманут
...
Шта
јесам
тај
...
докле
хтети
тако
?
зар
још
јесам
умрети
?
...
тако
дуго
!
...
и
он
се
чинити
да
ходати
тако
по
двориште
пун
@card@
—
@card@
час
,
и
ако
јесам
тек
мало
јаче
од
пола
час
како
јесам
стигнути
.
одједном
почети
да
се
смешити
у
себе
,
смешити
се
,
махати
рука
и
видити
како
се
баба
Смиљка
помолити
на
врата
и
неко
такође
махати
рука
...
Можда
јесам
тај
он
,
али
се
тај
он
не
тицати
,
кад
она
јесам
више
жив
...
он
сад
знати
само
да
ходати
овако
по
двориште
и
да
гледати
овај
уплашен
фамулус
како
стајати
с
мотика
уз
врата
и
гледати
у
кујна
...
Што
хтети
он
мотика
?
...
ах
,
јесам
...
морати
она
закопати
...
наравно
,
кад
ко
умрети
,
он
закопати
...
и
он
хтети
некад
закопати
,
али
тај
сад
јесам
тако
важан
ствар
...
него
шта
овај
баба
једнако
провиривати
из
кујна
!
...
А
не
плакати
и
не
жалити
кћер
...
и
шта
оно
велим
:
»
Нашло
се
мртво
!
«
и
зашто
баш
сад
морати
,
онако
кришом
,
да
он
предавати
онај
велик
замотуљак
у
крпа
?
...
и
Стојан
се
огртати
неки
дугачак
гуњ
,
крити
оно
под
гуњ
,
заметати
мотика
и
журно
излазити
из
двориште
...
ха
!
.
.
узвикнути
Гојко
и
почети
долазити
к
себе
.
стати
разумевати
догађај
...
он
моћи
схватити
одмах
,
да
Стојан
однети
себе
велик
његов
страх
,
његов
права
страдање
...
па
тај
се
више
хтети
страдати
?
...
запитати
се
он
бојажљив
и
погледати
око
себе
усијан
,
узверен
очи
,
тражити
одговор
на
овај
животан
питање
...
А
око
он
све
ћутети
,
зеленити
се
и
живити
снажан
младост
...
врх
дрвеће
засветлити
се
,
прећи
у
отворен
сјајан
зеленило
...
на
исток
се
небо
зацрвенети
,
помолити
се
иза
брешчић
зажарити
,
усијан
котур
,
а
над
он
треперити
и
прснути
по
плав
свод
руменосјајни
зрак
...
Гојко
се
откотурати
до
учионица
,
пасти
на
сто
и
остати
тако
,
загњурити
глава
међу
рука
,
као
да
спавати
...
XИX
.
Дође
испит
.
Љубица
се
тек
опоравити
од
болест
,
па
жив
премријети
од
страх
.
истина
,
Гојко
јесам
радио
и
са
њен
деца
,
док
јесам
боловати
,
она
сам
видити
како
јесам
много
он
урадити
,
али
се
ипак
плашити
,
много
плашити
...
А
Гојко
се
не
боја
испитати
,
он
знати
да
јесам
деца
ваљан
спремљен
,
и
тај
он
јесам
првина
.
али
се
боја
ревизор
,
и
не
због
оцена
,
него
просто
онако
,
боја
он
се
као
човек
оштар
и
озбиљан
,
боја
се
онај
неколико
час
,
што
хтети
она
морати
провести
са
он
...
А
после
...
бити
срећан
,
јер
хтети
остати
сам
,
и
хтети
се
бојати
никакав
мука
ни
страдање
...
Љубица
се
показати
на
испит
необично
пргав
.
како
јесам
радити
преко
година
,
тако
наставити
и
на
испит
:
стати
викати
на
деца
,
љутити
се
,
умало
не
почети
страдати
детињи
чуперак
.
она
још
јесам
стећи
онај
необичан
вештина
многи
стар
учитељ
,
да
цео
година
тући
деца
душмански
,
а
на
испит
деца
весео
,
смести
се
на
учитељ
,
гледати
он
слободно
...
а
он
се
упреподобити
,
па
само
трептати
и
миловати
деца
по
глава
...
ко
бити
помислити
,
да
се
у
такав
школа
цео
година
разлегати
јаук
и
плач
јадан
,
немоћан
дечица
!
...
Љубица
за
тај
вештина
јесам
ни
знати
,
па
зато
она
ревизор
смањити
оцена
и
дати
четворка
,
рећи
да
јесам
иначе
цео
рад
одличан
.
и
Гојко
се
много
сплести
са
питање
из
рачун
,
али
он
не
покварити
одличан
оцена
,
те
тако
он
имати
жалити
само
Љубица
,
што
се
онако
нетактичан
показати
.
ревизор
отпустити
деца
кућа
,
рећи
она
да
доћи
у
школа
на
Петровдан
,
па
отићи
.
Сврши
се
тај
необичан
школски
година
!
...
»
дакле
,
тај
јесам
испит
!
...
мислити
Љубица
по
тај
.
богме
страшно
!
...
јесам
баш
тако
обично
,
како
причати
.
не
моћи
још
да
се
прибрати
од
страх
.
«
Још
исти
дан
Гојко
јесам
одвести
њен
отац
,
па
се
он
други
дан
вратити
,
рећи
да
хтети
предузети
неки
велик
пут
.
Међутим
,
о
пут
он
јесам
ни
мислити
,
него
јесам
жељно
очекивати
тај
дан
,
кад
хтети
се
наћи
јесам
,
са
свој
веран
Стојан
,
у
онај
чист
собица
,
па
живети
тако
безбрижно
цео
лето
...
лежати
на
кревет
и
мислити
,
не
бојати
се
ничији
хладан
поглед
,
не
страховати
од
изненадан
догађај
...
оставити
све
на
страна
,
па
живети
...
живети
славно
!
...
и
Гојко
доиста
проживети
школски
распуст
у
задовољство
и
одморити
се
од
онолики
страдање
и
патња
,
што
она
претурити
за
година
дан
...
он
никада
ники
не
запитати
за
Љубица
ни
где
јесам
ни
шта
радити
.
Тражио
јесам
премештај
за
обоје
у
други
округ
,
па
сад
само
седити
и
чекати
...
Поче
нов
година
.
Веља
добити
премештај
на
железнички
станица
,
где
јесам
онај
држан
збор
,
а
на
његов
место
одмах
доћи
један
њихов
друг
из
Учитељске
Школе
,
година
дан
стар
по
школа
,
а
знати
јесам
он
добро
и
Гојко
и
Веља
.
Гојко
јесам
добити
премештај
,
тај
он
јавити
друг
,
који
јесам
се
бавити
у
Београд
.
он
слегнути
раме
и
почети
уписивати
деца
у
први
разред
,
»
да
се
трпити
!
...
рећи
у
себе
.
Дође
време
да
се
опет
страдати
!
...
А
овај
хтети
јесен
тешко
страдати
,
тај
знати
...
јер
јесам
летос
благовати
...
тај
се
морати
платити
!
...
Шта
ли
хтети
бити
,
Божа
?
...
свеједно
,
шта
бити
«
...
и
он
,
покоран
судбина
,
спрема
се
за
далек
страдање
,
држати
да
тај
тако
морати
бити
,
да
јесам
се
и
родити
за
тај
:
да
страдати
,
да
се
патити
вечно
...
Дође
и
Љубица
.
изменити
се
.
здравље
јесам
поправити
,
али
она
доћи
некако
сасвим
друкчији
.
уозбиљити
се
још
више
,
али
јесам
некако
постати
равнодушан
према
сав
.
са
Гојко
се
поздравити
обично
,
као
да
јесам
се
пре
два
час
растати
.
—
где
јесам
ти
летос
бити
?
запитати
он
само
,
па
као
и
да
не
очекивати
одговор
,
стати
се
освртати
по
двориште
.
—
овде
,
одговорити
Гојко
,
мрштити
се
.
—
А
!
...
отегнути
она
и
отићи
у
соб
.
кад
се
распремити
од
пут
,
вратити
се
у
школа
,
где
Гојко
спремати
свој
уписница
.
—
А
премештај
немати
?
—
немати
.
Веља
добити
...
.
—
Чуле
јесам
све
,
прекинути
он
она
.
какав
јесам
тај
Влајко
Пецић
,
што
долазити
на
Бељина
место
?
—
Наш
друг
...
онако
јесам
некако
...
чудан
.
у
сав
јесам
оштар
и
одсечан
.
у
школа
,
кад
год
јесам
што
требати
протестовати
,
он
јесам
тај
радио
без
бојазан
,
а
он
јесам
се
многи
бојати
,
чак
и
професор
...
—
јесам
ли
оженити
?
—
пре
два
година
јесам
бити
...
сад
не
знати
.
—
ах
...
уздахнути
Љубица
дубоко
,
освртати
се
око
себе
,
не
знати
шта
да
радити
.
»
о
,
како
јесам
досадно
!
...
сав
хтети
се
понављати
једити
исто
...
и
овај
несносан
Гојко
,
са
свој
оригиналан
особина
,
и
његов
кад
страшљив
кад
намрштити
поглед
,
и
овај
најпре
заплашити
па
по
тај
ослобођен
и
раскалашан
сеоски
деца
...
и
кмет
са
вечан
немање
новац
,
и
депозитар
крајем
сваки
месец
...
и
све
,
све
исто
,
једнострано
,
досадно
!
«
...
»
о
,
што
јесам
знати
да
хтети
се
онако
свршити
!
...
понављати
она
већ
стоти
пут
један
исти
мисао
.
него
улетети
,
заробити
се
,
уплашити
,
и
упропастити
живот
...
А
како
јесам
тај
све
моћи
бити
друкчије
!
...
моћи
јесам
се
остварити
сав
онај
леп
сан
,
моћи
јесам
савити
гнездо
,
у
који
бити
душа
одморити
и
познати
права
срећа
.
А
овај
...
зар
јесам
овај
гнездо
!
...
он
легати
ту
цео
лето
...
са
његов
одвратан
чича
,
и
не
разбирати
за
ја
...
А
и
ја
...
тако
исто
.
тај
јесам
кућа
!
...
о
,
ала
се
грдно
преварити
!
«
...
А
Гојко
радити
,
ићи
и
мислити
:
»
доста
ја
јесам
само
што
знати
да
јесам
мој
,
да
припадати
само
ја
и
ники
други
.
неки
страдати
,
нек
се
мучити
,
не
марити
...
јесам
кад
јесам
она
мој
,
кад
знати
да
јесам
ту
«
...
и
он
јесам
нимало
чудно
,
што
се
летос
крити
од
она
,
а
сад
осећати
да
он
јесам
она
ипак
мио
,
драг
.
после
два
дан
доћи
Веља
и
нов
она
сусед
Влајко
.
бити
поћи
Вељин
школа
,
па
свратити
да
се
видити
са
Гојко
и
да
се
Пецић
упознати
са
његов
домаћица
.
Чим
наступити
у
двориште
,
Љубица
одмах
опазити
,
да
нов
колега
цео
свој
појава
и
држање
одговарати
њен
ранијим
сан
.
—
Хо
,
брата
...
овај
ја
шврћа
велим
:
оженити
се
наш
Гојко
и
причати
ваздан
тамо
...
дати
,
вељи
,
да
видити
наш
»
млада
«
како
изгледати
као
муж
,
говорити
Влајко
,
здравити
се
са
Гојко
и
гледати
он
озго
са
висина
,
са
сенка
подсмех
на
усна
.
—
А
овај
јесам
,
без
сумња
,
твој
драг
половина
и
глава
кућа
,
наставити
он
,
руковати
се
са
Љубица
,
—
јер
тај
пријатељ
,
не
моћи
бити
глава
кућа
,
насмејати
се
он
,
и
загледати
се
у
Љубица
...
поглед
он
остати
на
она
подуг
,
и
на
лице
његов
бити
јасно
исписати
мисао
:
»
хо
,
мора
,
па
овај
јесам
баш
згода
жив
!
...
права
лепотица
!
«
...
Гојко
се
мало
ушепртљити
,
звер
очи
и
гледати
прекорно
Веља
,
држати
да
јесам
он
крив
овако
незгодан
понашање
Влајков
.
—
Знаш
он
јесам
,
одговарати
он
Веља
,
смешити
се
.
ко
моћи
Влајко
,
натерати
да
играти
по
туђ
свирала
!
...
гледати
он
само
!
...
Поседаше
и
почети
разговор
.
Љубица
не
скидати
очи
са
гост
,
а
и
он
се
,
у
разговор
,
почешће
освртати
на
она
.
тај
јесам
човек
Гојков
година
,
развијен
,
крупан
и
веома
отресит
држање
;
лице
он
доста
развити
,
обријати
;
брчић
танак
,
жућкаст
,
скоро
бео
;
обрва
танак
,
уздигнут
и
оштро
превити
на
средина
,
испод
она
оштро
гледати
и
сећи
два
плав
ока
,
па
се
на
ниже
спуштати
,
превити
и
мало
затубаст
,
нос
;
брада
он
обријати
,
необично
развити
и
истурити
напред
.
цео
он
јесам
држање
одсечно
,
а
на
његов
лице
не
бити
ниједан
цртица
који
бити
одбијати
и
изазивати
нерасположење
;
напротив
сав
он
црта
бити
у
хармониској
слога
,
тај
изазивати
симпатија
од
први
поглед
.
—
А
кад
хтети
ти
једном
да
...
у
наш
друштво
?
запитати
он
Гојко
,
смешити
се
.
—
да
се
женити
?
...
хо
,
младић
,
ја
јесам
тај
све
преживети
...
Скућио
,
окусити
домаћи
срећа
,
раскућити
...
као
на
електрика
!
...
—
како
тај
!
?
повикати
Гојко
и
Љубица
,
зачудити
.
—
остати
удовац
,
брата
,
па
осиротети
,
одговорити
она
Веља
и
насмејати
се
,
али
они
обојити
гледати
Влајко
и
чекати
његов
одговор
.
—
Оженио
јесам
се
прошли
зима
.
кад
у
пролеће
ударити
некакав
шарлах
на
деца
,
тај
распустити
школа
...
док
ја
тај
наредити
,
жена
се
разболети
...
видити
да
јесам
шарлах
,
после
већ
и
доктор
рећи
...
кад
прездравити
и
почети
се
љуштити
,
ударити
јесам
у
срце
,
па
за
два
секунда
готов
!
...
одговорити
Влајко
,
и
повући
дим
од
цигара
.
—
и
тај
јесам
бити
женидба
из
љубав
!
рећи
Веља
.
—
ех
,
шта
ту
дробити
!
...
одсећи
се
Влајко
,
али
он
не
погледати
,
но
сакрити
очи
.
—
збиља
?
...
запитати
Љубица
живо
,
па
видети
да
Влајко
нарочито
ћутети
,
наставити
:
и
ви
тај
поуздано
не
моћи
заборавити
никад
?
...
—
Хо
,
људи
...
како
моћи
заборавити
да
јесам
бити
оженити
!
...
одговорити
Влајко
,
и
насмејати
се
.
—
знати
,
него
јесам
извесно
жалити
?
...
наставити
Љубица
запиткивати
,
тако
радознало
,
као
што
мали
деца
распитивати
за
непозната
она
ствар
.
—
Жалите
јамачно
и
сад
?
—
е
,
не
моћи
довека
жалити
...
сав
имати
крај
.
мислити
ли
да
бити
ви
овај
ширет
жалити
?
...
Љубица
поцрвенити
и
обор
глава
.
не
бити
она
по
воља
одговор
.
какав
јесам
тај
љубав
,
да
се
тако
брзо
заборавити
!
...
говорити
о
њен
смрт
,
а
смејати
се
...
по
њен
мишљење
,
он
требати
не
само
сада
,
но
и
после
десет
година
,
да
бити
скрушен
,
убити
,
сатрти
туг
...
управо
не
требати
ни
да
преживити
права
љубав
...
кад
нестати
такав
љубав
,
нашто
ја
онда
живот
?
...
еј
,
људи
,
људи
,
какав
јесам
ви
!
...
Љубица
задржати
гост
на
ручак
,
и
ако
се
Веља
тај
веома
опирати
.
Чекаће
она
,
велим
,
његов
жена
,
који
јесам
спремити
ручак
,
али
он
Влајко
напоменути
,
да
тај
спремљен
ручак
онај
моћи
и
довече
појести
,
пошто
се
он
решити
да
ноћ
код
Веља
...
»
хм
...
удовачки
посао
!
...
рећи
Веља
у
себе
.
јутрос
јесам
он
једва
натерати
да
ја
доћи
на
ручак
,
а
сад
хтети
и
на
конак
...
само
да
бити
моћи
ручати
код
Гојко
...
еј
,
мој
Гојко
,
држати
се
сад
добро
...
јесам
овај
Пера
писар
!
«
...
А
Влајко
,
посматрати
замислити
Гојко
,
мислити
у
себе
:
»
гледати
ти
,
молити
ти
,
какав
јесам
он
згода
пронаћи
!
...
хо
,
кићан
,
јадан
јесам
тај
муж
за
оваки
жена
!
«
Љубица
,
и
ако
не
имати
у
кућа
скоро
никакав
судовати
,
спрема
леп
ручак
,
поставити
совра
у
хлад
,
и
позвати
гост
да
засести
.
Беше
све
лепо
,
и
чисто
.
Гојко
не
моћи
да
се
начудити
откуд
се
појавити
толики
ствар
,
чак
и
чист
бео
покривач
на
сто
...
али
јесам
женски
глава
за
тај
ствар
вешт
,
очас
се
учинити
позајмица
,
нешто
се
дотерати
привремено
само
за
тај
мах
,
а
кад
погледати
,
оно
сав
леп
и
ваљан
...
Влајко
се
о
ручак
расположити
,
задиркивати
Гојко
,
сећати
се
неки
смешан
сцена
из
ђачки
доба
,
и
тако
умешно
водити
разговор
,
да
се
Љубица
и
Гојко
чинити
,
као
да
јесам
он
већ
годинама
међу
она
.
—
е
брата
овај
јесам
ваљан
...
овако
са
стар
друг
провести
који
часак
за
трпеза
,
узвикнути
Влајко
,
брисати
се
убрус
.
ја
сад
морати
да
ви
се
јесам
натурати
,
па
хтети
лепо
код
један
четвртак
а
код
други
недеља
.
да
живити
,
брата
!
...
—
ми
изволети
свакад
недеља
,
прихватити
Љубица
живо
.
А
и
иначе
,
кад
год
имати
време
...
Влајко
и
Веља
насмејати
се
оволик
наивност
.
—
ето
ви
он
вала
и
за
четвртак
и
за
сав
празник
,
и
још
да
ви
дати
приде
,
насмејати
се
Веља
.
А
Гојко
се
само
смешити
и
гледати
како
ти
и
он
сад
имати
кућа
и
жена
и
он
долазити
друг
на
ручак
...
сав
баш
онако
,
као
код
прав
кућеван
људи
!
и
он
извесно
сад
представљати
прав
домаћин
!
и
он
се
тај
чинити
и
смешан
и
у
исти
време
чинити
он
задовољство
.
он
развући
усна
још
јаче
,
и
стати
рука
гладити
брада
...
XX
.
Влајко
учестати
са
посета
.
скоро
сваки
празник
и
четвртак
ручати
јесам
код
Гојко
.
Гојко
се
најпре
изненадити
толики
пажња
и
,
како
он
сиромах
мислити
,
љубав
свој
други
,
и
само
се
бојати
да
тај
не
бити
Љубица
по
воља
.
али
кад
видити
да
он
она
сам
увек
позивати
и
да
се
радовати
сваки
његов
долазак
,
он
се
умирити
,
и
сав
он
постати
обично
и
пријатно
.
овако
он
јесам
и
гнездо
безбедан
,
не
бојити
се
никакав
зло
;
јер
јесам
овај
полицајац
,
него
његов
добар
друг
...
он
он
моћи
и
у
заштита
узети
,
кад
устребати
;
знати
он
:
сила
јесам
Влајко
!
и
што
јесам
главно
:
сав
јесам
изглед
да
више
хтети
бити
страдање
...
о
,
само
да
се
поживети
на
мир
!
...
А
Љубица
и
Влајко
друкчије
мислити
...
како
који
дан
,
они
постајати
сав
близ
,
све
интиман
.
они
се
већ
одавно
значајно
погледати
,
имати
неки
свој
нарочит
,
тајни
знак
и
изразити
кад
се
разговарати
пред
Гојко
.
Љубица
већ
не
моћи
више
да
сакривати
узбуђење
и
руменило
,
кад
јесам
по
неки
пут
Влајко
пресећи
оштар
и
чудан
поглед
...
Љубица
осетити
да
се
одједном
све
у
она
и
цео
она
почети
мењати
...
прво
се
појавити
неки
таман
и
нејасан
осећај
и
са
она
у
веза
наићи
на
она
некакав
необичан
нервоза
...
она
скакутати
весело
с
место
на
место
,
стати
по
неки
песмица
да
певати
...
А
после
она
сванути
пред
очи
...
она
осетити
да
се
у
она
стварати
некакав
нов
,
необичан
осећање
,
нешто
сасвим
светло
,
заносно
...
од
шта
она
сав
свет
изгледати
прекрасан
и
цео
живот
сјајан
и
блажен
...
она
већ
осећати
лако
дрктање
у
сав
тело
,
чим
углед
Влајко
;
срце
она
јаче
,
много
живље
закуцати
и
она
се
сам
некако
збунити
,
занети
...
а
пред
очи
она
тако
светло
,
тако
лепо
,
чаробно
...
не
проћи
ни
месец
дан
,
а
она
већ
изгубити
памет
и
предати
се
сав
срце
,
да
јесам
оно
водити
...
тај
она
јесам
тако
срећан
,
тако
срећан
!
...
невидљив
вила
оплести
јесам
мрежа
од
сам
љубаван
конац
,
посути
јесам
ружа
,
шебој
,
рутвица
и
други
миришљав
цвеће
,
па
у
она
љушкати
и
успављивати
занесен
,
љубав
очаран
душа
...
да
,
она
љубити
!
...
и
љубити
први
,
страстан
,
девојачки
љубав
;
љубити
безумно
,
са
велик
самоодрицање
,
како
тај
моћи
само
њен
страстан
и
плаховит
природа
...
она
први
пут
осетити
у
себе
овај
силно
,
разорљиво
осећање
и
предати
он
се
сав
,
цео
душа
свој
,
не
знати
ништа
више
ни
за
свет
,
ни
за
небо
,
ни
за
људи
...
предати
он
се
,
као
што
се
фанатик
богомољац
предаја
молитва
и
небесан
свет
,
заборављати
на
сав
што
он
окруживати
,
осећати
само
сласт
и
блаженство
од
уман
додир
са
анђео
и
светитељ
...
и
она
осећати
бескрајан
,
неизмеран
сласт
у
овај
нов
чаробан
стање
дух
,
и
она
се
не
смирити
док
не
осетити
,
да
она
јесам
сваки
делић
тело
,
као
и
душа
,
прожети
овај
заносан
осећање
...
па
зар
она
сам
да
срушити
овај
,
муком
озидан
зграда
свој
срећа
!
...
зар
да
разорити
сам
овај
,
чист
љубав
исплести
,
ружичаст
гнездо
љубав
!
...
и
шта
бити
јесам
упућивати
на
тај
корак
?
—
Дужност
,
заклетва
верност
муж
,
правило
морал
...
о
,
тешко
онај
,
ко
бити
само
покушати
помутити
она
срећа
,
тежак
мука
стечен
,
давно
очекиван
!
...
тај
она
јесам
цео
живот
спојити
и
уплести
са
овај
осећање
,
и
кад
бити
нестати
он
,
нестати
бити
и
сваки
смисао
за
живот
.
и
ко
бити
се
опет
моћи
врнути
онај
бесциљан
,
суморан
,
страшан
,
пуст
празнина
?
!
...
Гледаш
цео
живот
унапред
,
а
оно
све
пусто
и
одјекивати
вечан
,
бескрајан
празнина
...
даље
,
даље
грозан
и
страховит
призор
!
...
даље
...
црн
одвратан
сенка
!
...
овамо
јесам
живот
,
где
кључати
и
кипити
врело
крв
...
овамо
,
да
се
живити
!
...
да
се
живити
!
...
.
.
после
неколико
недеља
цео
јесам
село
знати
за
однос
Љубичин
и
Влајков
...
свуда
она
виђати
сељанин
усамљен
,
обично
пред
вече
:
и
на
река
,
и
у
шумица
,
у
потес
по
необран
кукурузовина
,
сав
се
смејати
,
прав
шал
на
рачун
Гојков
...
А
Гојко
,
срећан
што
се
једаред
смирити
,
што
он
јесам
у
кућа
сав
весело
и
мирно
,
што
он
добар
друг
тако
јако
волити
...
само
се
смешити
и
помишљати
у
себе
како
јесам
тај
красан
ствар
бити
муж
и
домаћин
...
Дочекаш
добар
друга
и
пријатељ
,
провести
са
он
слатко
неколико
час
у
шала
и
смех
,
па
још
ако
јесам
се
раније
са
жена
што
споречкати
,
он
ти
лепо
забавити
и
развеселити
жена
,
па
весео
цео
кућа
!
...
диван
,
прекрасан
ствар
!
...
Још
кад
бити
бог
дати
деца
!
...
али
на
тај
мисао
Гојко
обично
свакад
поцрвенити
,
јесам
од
себе
,
и
нешто
се
као
наљутити
,
па
наскоро
за
тај
махна
рука
по
ваздух
,
као
да
хтети
рећи
:
»
ех
,
батал
,
само
нек
јесам
мир
у
кућа
!
«
...
једаред
он
доћи
Веља
,
и
таман
они
седати
за
ручак
,
а
наићи
Влајко
.
Веља
се
намрштити
,
и
ако
јесам
дотле
бити
веома
расположен
,
одједном
заћутати
и
не
проговорити
ни
с
Влајко
ни
с
Љубица
ни
реч
.
тек
по
неки
пут
одговорити
бити
Гојко
на
питање
,
па
се
опет
уозбиљити
и
ћутети
упорно
.
Гојко
не
моћи
да
доћи
себе
од
чудо
.
»
Шта
јесам
овај
сад
?
...
овакав
весељак
,
па
се
одједном
променити
...
и
видити
,
она
двојица
не
говорити
један
други
ништа
.
и
тај
сав
Веља
,
он
избегавати
...
да
окушати
ја
завести
разговор
међу
она
?
...
ко
знати
шта
она
јесам
;
питати
Веља
на
сам
...
и
опет
Гојко
сумњив
махнути
глава
и
стати
са
неки
зебња
погледати
час
један
час
други
гост
...
Ништа
!
...
и
Љубица
се
нешто
ућутати
и
уозбиљити
...
крити
очи
и
не
гледати
ники
.
тек
кад
она
се
учинити
да
Влајко
обрнути
глава
к
она
—
образ
она
се
осути
лак
руменило
а
груда
се
мало
брже
стати
дизати
и
спуштати
...
Веља
се
одмах
по
ручак
дигнути
и
позвати
Гојко
да
он
пратити
,
јер
се
морати
вратити
кући
раније
.
Гојко
једва
дочекати
што
он
се
пружати
прилика
,
да
са
он
остати
на
сам
,
па
се
одмах
дигнути
,
не
задржавати
он
да
још
мало
поседити
,
као
што
бити
бити
ред
.
Влајко
и
Љубица
остати
сам
у
соба
.
Чим
изићи
она
двојица
из
двориште
,
Љубица
он
се
бацити
на
груда
,
обгрлити
он
и
стегнути
грчевито
,
дрктати
сав
и
трести
се
од
узбуђење
.
глава
она
се
затурити
,
очи
се
помутити
,
и
она
остати
на
његов
груди
као
полумртав
,
онесвесли
...
доцније
,
кад
се
мало
прибрати
од
први
навала
осећање
,
узвикнути
:
—
не
моћи
,
не
моћи
више
овако
!
...
овај
јесам
страшно
мучење
...
гледати
он
сваки
час
уза
себе
и
знати
да
јесам
у
права
располагати
ти
као
...
—
ехе
,
голубица
,
много
он
,
грешник
,
ти
располагати
...
не
бити
ја
на
његов
место
,
видети
бити
ти
...
него
шта
бити
ти
хтети
,
кад
не
моћи
овако
?
—
Само
да
јесам
више
овде
...
хтети
да
јесам
с
ти
...
једнако
,
довека
...
—
Хо
,
мука
!
...
па
ти
бити
мало
до
конзисториј
?
...
добро
,
неки
тамо
до
лет
,
па
хтети
гледати
...
А
?
...
—
Хоћеш
...
хтети
да
ја
узети
?
!
...
Чекаћу
,
трпети
докле
год
хтети
,
само
нек
знати
да
хтети
некад
бити
мој
...
о
,
мити
!
...
и
она
он
опет
стегнути
врео
уздрктао
рука
...
тако
она
проћи
читав
час
...
одједном
на
прозор
,
споља
,
стати
се
помаљати
црн
чупав
глава
с
разрогачен
очи
...
припити
се
уза
стакло
и
стати
гутати
поглед
овај
загрљен
пар
,
који
се
топити
у
занос
љубаван
и
сневати
срећан
сан
...
Очајан
,
угушен
јаук
,
сличан
самртан
ропац
,
или
дављеникову
кркљање
,
разлегати
се
споља
,
али
он
у
соба
ники
не
чути
,
а
напољу
пирнути
поветарац
и
однети
он
на
лак
крило
далеко
,
далеко
од
овај
призор
...
Гојко
се
подигнути
испод
прозор
,
погледати
сумануто
око
себе
и
очи
он
застати
на
неки
човек
,
који
се
лукав
иза
плот
осмехивати
,
као
да
велим
:
»
јесам
ли
ти
преварити
,
а
?
...
сад
јесам
се
уверити
«
...
тај
бити
ћата
.
он
се
обрнути
и
отићи
низа
сокак
,
сновати
даље
план
.
Гојко
не
видити
ништа
више
око
себе
,
па
ни
ћата
;
очи
он
прескакати
несвесно
с
предмет
на
предмет
,
а
он
само
обртати
глава
,
ослушкивати
шта
се
тај
чути
са
прозор
...
и
сав
он
се
чинити
да
чути
пролетошњи
врисак
и
јаукање
...
одмакнути
се
од
прозор
,
чути
се
још
боље
,
баш
онај
исти
врисак
...
тамо
јесам
ваљада
и
њен
мати
,
па
хтети
доћи
и
Стојан
с
мотика
...
А
сусед
Глиша
дати
коњ
...
хајде
да
се
тражити
коњ
!
...
и
Гојко
корачати
журно
,
брижан
,
не
видити
ништа
око
себе
,
осећати
само
да
он
све
више
опкољавати
некакав
страшан
мрак
,
црн
,
непровидан
...
најпре
се
само
занети
,
као
кад
се
добро
налити
вино
,
па
после
сав
више
и
више
...
навлачити
се
црн
застор
око
он
,
он
се
губити
,
пропадати
некуд
и
не
видити
ништа
...
и
опет
ићи
улица
,
говорити
гласно
јесам
са
себе
и
махати
рука
.
тако
доћи
до
хум
над
село
,
испети
се
на
хум
,
па
стати
тако
обрнут
сунце
...
одједном
наићи
густ
,
црн
облак
,
заклонити
сунце
,
а
под
он
изменити
бој
и
дрвеће
,
и
трава
,
и
све
...
пирнути
хладан
поветарац
,
за
он
доћи
још
јак
ветар
,
па
се
одједном
завитлати
олуја
...
грунути
гром
,
па
се
осути
и
разлегати
грмљава
преко
поцрнео
небо
...
Кан
неколико
крупан
капа
,
за
она
други
,
чешће
...
пљуснути
киша
,
просути
се
читав
поток
из
небо
...
Гојко
се
тргнути
...
погледати
и
зачудити
се
откуд
он
сад
у
свој
соба
,
седити
на
столица
испод
кревет
,
сав
мокар
,
као
да
јесам
тек
из
вод
изићи
,
а
Љубица
седити
према
он
за
сто
,
где
јесам
одмах
по
ручак
прећи
са
Влајко
,
седити
сам
,
гледати
некуд
у
даљина
кроз
прозор
,
а
у
осталом
можда
никуд
и
не
гледати
...
занети
се
тако
,
па
се
само
смешити
,
а
очи
она
се
стаклити
и
стајати
некако
необично
,
као
да
јесам
мртав
...
Гојко
она
прићи
,
онако
мокар
,
клекнути
пред
она
на
земља
и
наслонити
свој
уздрктао
рука
на
њен
колено
.
она
као
да
не
осетити
ништа
,
гледати
и
даље
онако
исто
са
заљубљен
осмех
на
уста
.
Гојко
подигнути
глава
;
очи
он
бити
необично
замутити
,
усна
грозничаво
дрктати
,
а
по
некад
се
грчевито
трзати
,
цео
он
изглед
бити
неприродан
,
суманут
...
—
загледати
се
...
куда
?
...
узвикнути
он
,
гледати
јесам
у
очи
.
оставити
све
,
заборавити
...
дати
да
бежати
,
далеко
далеко
,
у
бео
свет
...
у
Америка
,
хтети
?
...
Кажи
само
...
да
се
сакрити
од
овај
дволичан
народ
...
па
ти
хтети
ја
живети
тамо
као
у
рај
...
ништа
не
радити
,
само
седити
...
А
ја
хтети
радити
,
ја
хтети
се
мучити
,
само
да
ти
бити
задовољан
.
и
онда
хтети
и
ја
бити
срећан
,
те
како
срећан
!
...
о
,
да
знати
како
ја
јесам
тешко
што
ја
ти
отимати
,
а
ја
...
ја
не
умети
да
ти
сачувати
.
само
гледати
наш
пропаст
и
страдати
,
горко
страдати
...
Душица
,
чути
ли
ја
,
казати
само
један
реч
...
Кажи
да
хтети
,
па
да
се
кренути
одмах
...
неки
овај
сав
нек
остати
,
што
хтети
ми
!
...
ја
хтети
бити
сам
,
и
онда
ми
хтети
ништа
требати
...
ја
хтети
ти
као
мало
детенце
...
сав
хтети
тај
овако
на
рука
,
ето
баш
овако
...
а
ти
ја
се
љушкати
и
бити
задовољан
...
А
ја
хтети
,
душица
,
све
да
трчати
,
тамо-амо
...
да
скупљати
где
год
имати
што
за
ти
пријатно
...
ха
,
ја
хтети
ти
да
окитити
!
...
овај
јесам
ништа
што
имати
...
ситница
...
А
ја
хтети
ти
...
ја
хтети
ти
...
јесам
читати
Монте
-Христо
?
...
онако
хтети
ја
ти
,
све
исто
онако
...
па
баш
ако
хтети
и
онакав
дворац
у
земља
?
...
тамо
имати
много
пећина
,
копати
се
злато
...
и
ја
хтети
копати
злато
и
сав
ти
,
све
ради
ти
...
Хоћеш
?
А
дворац
хтети
ми
бити
сав
од
драг
камење
,
па
у
вече
кад
ја
доћи
с
рад
,
обући
се
у
скупоцен
одело
,
као
онај
гроф
,
а
ти
ја
чекати
,
окружен
стотина
лепотица
,
који
ти
служити
и
клањати
се
твој
лепота
...
па
после
...
морити
бити
свега
,
само
ти
рећи
да
хтети
...
јесам
ли
?
...
Гојко
се
хватати
за
врео
глава
;
нешто
он
много
у
теме
кљуцати
,
и
сав
више
он
заносити
...
тај
не
марити
,
пријатно
јесам
,
само
да
јесам
овај
кљуцање
...
А
гле
,
Љубица
обрнути
очи
к
он
,
па
се
смешити
на
он
као
и
мало
пре
...
или
се
тај
он
само
чинити
?
...
да
ли
да
она
говорити
још
,
или
само
тако
да
јесам
гледати
...
гледати
и
ћутети
?
...
да
се
не
уплашити
!
—
Душица
,
не
бојити
се
,
не
плашити
се
...
ја
јесам
видети
,
сав
јесам
видети
,
онде
,
са
онај
прозор
...
али
ја
ништа
,
бог
ја
,
ништа
...
само
се
ти
не
плашити
...
знати
ја
да
јесам
крив
...
Шта
ти
знати
,
као
мало
детенце
!
...
ти
мислити
сваки
тај
волити
,
ко
год
тај
љубазно
погледати
...
А
оно
јесам
...
свет
јесам
покварен
,
сваки
хтети
да
уништити
туђ
срећа
,
ма
немати
јесам
никакав
користити
отуда
.
тек
само
онако
:
»
како
смести
он
да
бити
срећан
?
«
...
па
цап
преко
средина
и
...
готово
!
...
као
да
никад
јесам
ништа
ни
бити
...
али
се
ти
не
бринути
,
сав
ја
тај
моћи
поправити
...
јесам
,
сав
хтети
поправити
...
сутра
,
ето
сутра
хтети
тражити
премештај
за
ми
двоје
...
али
да
знати
само
шта
јесам
измислити
...
Слушај
!
ја
већ
тај
крити
од
свити
,
ни
Веља
хтети
казати
,
само
ти
...
Тражићу
негде
на
граница
...
далеко
...
какав
најгоре
,
усамљен
место
,
где
немати
други
школа
ближе
од
четири
час
и
...
наравно
,
где
не
долазити
често
полиција
...
А
,
како
ти
се
чинити
?
...
Шта
хтети
ми
гостити
!
и
зар
баш
ја
морати
имати
какав
веза
са
оближњи
школа
?
...
Видиш
,
како
ја
знати
!
сутра
хтети
у
Београд
,
и
тај
хтети
бити
свршен
...
само
ти
рећи
да
хтети
...
ти
рећи
!
и
он
она
,
овако
узбуђен
и
занесен
,
стегнути
колено
,
где
бити
наслонити
рука
.
Љубица
се
тргнути
као
из
прав
сан
,
као
да
јесам
до
сад
спавати
дубок
уморан
сан
...
Скочи
са
столица
,
намрштити
се
кад
опазити
Гојко
уза
себе
,
и
гледати
кроз
прозор
уздахнути
:
—
ах
...
Шта
јесам
тај
?
...
промрмљати
она
кроз
стегнут
уста
,
па
се
одмакнути
.
осврнути
се
по
соба
,
гледати
зар
шта
бити
радити
,
па
се
опет
намрштити
и
изићи
из
соб
.
Гојко
се
подигнути
и
погледати
по
соба
несвесно
,
па
се
полако
обрнути
и
изићи
на
врата
.
Стојан
се
зачудити
кад
он
углед
овакав
.
—
Што
јесам
така
,
јадник
ојадити
?
!
...
гле
,
ка
да
јесам
сад
из
вод
извадити
.
па
ти
јесам
слаб
,
братити
!
...
Чекај
,
сад
хтети
ја
ти
намирити
.
и
Стојан
он
узити
за
рам
,
као
мало
дете
,
па
он
увести
у
соб
и
наместити
на
столица
.
Нађа
он
чист
преобука
,
пресвући
он
,
па
он
наместити
на
кревет
.
—
тако
,
братити
,
видити
...
кад
јесам
човек
болестан
,
требати
да
легати
...
гле
како
он
горети
глава
,
и
рука
врео
...
еј
,
кукавац
мој
,
хтети
да
ја
ти
уморити
паксијани
...
да
закопати
жив
човек
!
...
и
ти
јесам
опет
молити
,
кучак
један
...
А
она
ти
не
чути
,
хтети
ни
да
ти
видити
...
но
отићи
низ
потес
ка
луд
,
права
у
Брезовац
.
тамо
хтети
,
бојити
се
,
и
ноћити
...
ја
како
,
братити
!
...
А
тај
опет
ићи
те
праштати
и
молити
.
еј
што
јесам
ја
млад
,
па
да
видити
чудо
!
...
сав
бити
јесам
’
вако
песница
,
па
за
врат
...
—
куд
јесам
отићи
?
прошаптати
Гојко
као
из
гроб
,
гледати
и
сад
несвесно
и
дрктати
цео
тело
сав
јаче
.
Стојан
он
и
не
погледати
,
иначе
бити
се
јамачно
уплашити
од
његов
изглед
,
него
он
одговорити
онако
,
гледати
некуд
по
зид
:
—
Отишла
онај
лола
,
ја
куда
хтети
!
...
А
тај
,
братити
,
не
мислити
више
о
паксијанима
,
него
лећи
тако
...
А
ја
знати
шта
хтети
сад
...
Опчинила
јесам
она
ти
,
казати
цео
свет
,
а
баба
Мара
имати
трава
и
за
тај
,
рећи
ја
јесам
...
разговарати
јесам
ја
.
него
ти
сад
лећи
,
а
ја
хтети
да
понети
твој
белег
и
један
динар
,
па
да
видити
,
као
рука
!
...
немати
’
нака
врачара
и
травара
у
цео
округ
...
свако
ти
ђаво
знати
!
...
—
Нађа
ја
стар
одело
...
требати
за
сутра
,
опет
прошаптати
Гојко
,
гледати
у
таван
.
—
за
сутра
?
па
ја
хтети
доћи
кроз
један
сат
.
добро
најпосле
...
и
чича
он
сложити
други
одело
на
столица
,
а
оно
мокар
покупити
и
однети
да
он
осушити
.
Гојко
легати
сам
већ
читав
час
,
не
мрдати
ни
чим
,
не
покренути
се
,
као
мртвац
...
одједном
стати
гледати
свестан
...
поглед
по
соба
,
као
да
се
нешта
досећати
...
Мучи
се
,
напрегнути
памет
,
а
сав
он
заносити
и
опет
хтети
да
наићи
онај
црн
,
као
пре
...
ха
,
сетан
се
!
...
Скочи
с
кревет
,
па
с
велик
грозничав
журба
стати
се
облачити
...
трести
он
јесам
права
грозница
и
сав
он
нешто
вући
да
легнути
,
—
глава
он
тежак
...
вући
он
земља
...
бојити
се
да
не
пасти
на
под
...
али
се
он
отимати
,
напрегнути
се
...
имати
нешто
јаче
што
он
вући
напред
,
што
он
јесам
обузети
цео
памет
,
па
морати
само
о
тај
мислити
...
и
он
,
обући
и
обути
,
трести
се
од
грозница
,
изићи
из
кућа
и
пожурити
низ
сокак
права
потес
...
одједном
,
на
улица
,
код
последњи
кућа
,
изићи
пред
он
нешто
шарено
и
необично
лепо
...
Гојко
се
стати
прибирати
...
да
,
тај
јесам
жена
,
врло
млад
жена
,
али
такав
лепота
,
какав
се
веома
ретко
виђати
.
он
се
загледати
у
она
...
како
тај
да
јесам
не
познавати
,
ако
јесам
из
овај
село
!
...
али
јесам
лепотица
,
права
лепотица
!
.
.
—
Шта
јесам
се
,
мора
,
ви
учитељ
,
данас
проскитати
!
Што
јесам
са
жена
отићи
у
Брезовац
,
него
она
пројурити
сам
ка
луд
,
а
сад
ти
за
она
?
...
Гојко
јесам
гледати
и
само
слушати
онај
звучан
глас
,
који
ићи
из
сам
груда
,
али
не
моћи
отворити
уста
,
нити
она
што
рећи
.
—
Што
ти
јесам
,
болан
...
како
тај
гледати
?
...
Ена
,
па
он
јесам
,
јадник
,
болестан
!
...
узвикнути
она
,
загледати
он
се
у
очи
.
—
Ко
јесам
ти
?
отети
се
Гојко
загушљив
глас
.
—
зар
ја
не
познавати
!
...
ја
јесам
Милица
Обрадов
...
чути
јесам
ваљда
?
...
јесам
,
он
јесам
нешто
чути
да
говорити
млад
свет
о
некакав
Милица
;
тада
јесам
слушати
многи
разговор
и
задиркивање
,
али
се
сад
не
сећати
ништа
...
само
јесам
гледати
и
чудити
се
тај
необичан
лепота
...
—
вратити
се
,
хтети
да
ти
одвести
до
кућа
?
рећи
она
,
и
поумити
да
он
прићи
.
Гојко
јесам
погледати
уплашено
,
или
се
ваљда
сетити
ради
шта
јесам
поћи
,
па
се
обрнути
и
отићи
улица
...
сунце
јесам
сести
,
навлачити
се
мрак
...
по
небо
сновати
густ
облак
,
скупити
се
у
велик
група
,
пронети
се
тако
заједнички
над
село
,
па
се
опет
,
тамо
на
крај
свод
,
разделити
и
запливати
усамљен
...
Почиње
шибати
хладан
ветар
...
Гојко
се
грчити
и
трести
,
па
опет
журити
напред
.
Често
заборавити
ради
шта
јесам
поћи
,
па
стати
на
џуту
,
мислити
се
и
напрегнути
памћење
,
док
се
не
сетити
.
кад
доћи
у
Брезовац
,
смркнути
се
сасвим
.
сад
јесам
већ
добро
знати
ради
шта
јесам
доћи
овамо
.
Увуче
се
лагати
у
двориште
,
па
одмах
заћи
под
прозор
са
источни
страна
.
један
соб
бити
осветљен
...
стати
разгледати
прозор
...
свуд
навучен
завеса
,
али
онај
двокрилан
,
те
се
између
она
моћи
видети
.
пропети
се
на
прст
и
погледати
унутра
...
Ена
јесам
,
седити
на
столица
и
плакати
,
а
он
ходати
по
соба
и
мрштити
се
...
о
,
па
она
страдати
!
...
и
она
патити
!
...
па
што
јесам
долазити
овамо
...
што
јесам
доћи
?
...
Гојко
отрчати
на
северни
страна
,
па
грунути
песница
у
врата
,
затим
се
брзо
вратити
на
прозор
и
погледати
унутра
...
Баш
тада
Влајко
затворити
за
себе
врата
,
изићи
да
видити
ко
лупа
.
Гојко
куцнути
на
прозор
и
доста
јасно
викнути
:
—
Љубица
!
...
Љубица
!
...
она
се
тргнути
на
столица
,
скочити
и
погледати
на
прозор
,
откуд
се
чути
глас
.
—
Хајд
...
чекати
ти
...
Љубица
,
друг
!
...
она
се
изненадити
од
тај
глас
и
стати
насред
соб
,
да
чути
боље
,
али
се
баш
тада
отворити
спољни
врата
и
Влајко
викнути
гласно
:
—
Ко
јесам
тај
?
...
Гојко
се
сакрити
у
један
крај
,
а
Влајков
крупан
глас
загрмети
кроз
помрчина
:
—
Ко
тај
лупати
ноћас
?
...
постајати
мало
на
праг
,
па
кад
не
чути
ништа
,
закључати
врата
и
отићи
у
соб
.
Гојко
брзо
притрчати
прозор
...
видити
се
,
она
он
нешто
живо
говорити
,
а
он
се
чудити
и
гледати
на
прозор
.
после
он
стати
она
нешто
доказивати
,
шта
се
она
испрва
стати
опирати
а
после
се
спремити
,
навући
неки
велик
марама
на
глава
и
поћи
излазак
.
Гојко
истрчати
из
двориште
и
стати
пред
вратница
...
Беше
сав
у
јак
ватра
,
једнако
он
нешто
вући
земља
,
не
моћи
већ
да
се
држати
на
нога
,
дисати
некако
врло
брзо
,
али
се
он
очајнички
отимати
,
не
марити
ни
за
болест
ни
за
шта
...
само
да
видити
она
опет
поред
себе
,
јер
држати
да
јесам
одбећи
сасвим
,
да
он
јесам
оставити
.
она
изићи
и
застати
на
степен
.
Јамачно
он
опазити
у
мрак
,
те
Влајко
застати
на
врата
,
а
она
сам
прећи
двориште
.
отворити
вратница
и
загледати
се
у
Гојко
,
па
кад
он
познати
,
обрнути
права
низ
пут
;
Гојко
једва
стизати
за
она
...
али
он
ићи
,
упирати
се
сав
сила
,
и
само
се
бојити
да
не
пасти
...
Осећа
да
он
се
у
глава
много
,
много
мутити
,
и
он
почињати
говорити
брзо
,
са
чест
и
тежак
предисањем
.
—
Кажем
ја
:
каки
одбећи
!
...
којешта
!
...
Отишла
мало
посао
,
нешто
да
припитати
за
школа
,
а
они
:
»
одбећи
«
...
е
нека
видити
да
јесам
,
и
да
не
требати
тако
брзо
каљати
човек
...
А
тај
јесам
требати
сам
,
душица
...
ах
!
...
и
он
се
дохватити
оба
рука
за
глава
,
па
после
кратак
ћутање
наставити
:
—
ја
ти
лепо
звати
у
Америка
...
шта
хтети
боље
?
...
да
побећи
од
овај
свет
,
који
ми
не
да
живети
у
мир
и
срећа
.
и
сам
жудити
за
мир
...
па
хајдемо
,
хајдемо
,
голубица
!
...
казати
јесам
ти
већ
,
копати
злато
...
ја
хтети
одмах
закупити
рудник
,
па
као
Монте
-Христо
!
...
само
да
се
чувати
од
пријатељ
и
полиција
!
...
Знаш
,
хтети
се
мешати
ни
са
учитељ
...
што
хтети
ми
!
...
А
после
тај
,
ја
хтети
бити
велик
господа
,
па
ми
хтети
ни
доликовати
да
се
мешати
са
такав
ситнурија
.
истина
,
и
ја
јесам
бити
учитељ
,
али
тај
јесам
друго
...
ја
јесам
сасвим
други
...
јесам
ли
?
...
Љубица
опазити
да
јесам
он
помутити
,
да
јесам
у
некакав
бунило
,
па
се
уплашити
,
не
знати
шта
хтети
са
он
,
ако
пасти
где
у
пут
.
Покуша
да
он
мало
расвестити
,
прићи
он
близу
и
проговорити
:
—
Шта
ти
јесам
...
ти
јесам
болестан
?
...
—
Кажем
ти
,
тамо
хтети
царски
живети
...
настављати
он
свој
мисао
.
Љубица
он
ухватити
за
рам
и
зауставити
он
,
старати
се
да
он
разгледати
лице
.
—
Можеш
ли
да
ићи
?
—
А
?
...
одговорити
он
мислити
нешто
...
сав
ја
вући
да
пасти
,
а
оно
у
глава
кљуцати
,
кљуцати
...
—
Хајд
,
да
ти
повести
,
рећи
он
,
ухватити
он
под
рука
са
отворен
одвратност
,
али
се
бојати
да
он
што
не
бити
у
пут
,
па
после
она
крив
.
једва
стигнути
кућа
.
Гојко
већ
ништа
не
знати
за
себе
.
Стојан
он
скинути
и
наместити
на
кревет
,
па
се
исправити
и
погледати
Љубица
прекорно
.
—
ја
,
братић
,
умор
’
ваку
добар
душа
!
...
Хоћеш
ли
да
звати
доктор
?
—
Зашто
?
зачудити
се
она
,
као
да
се
бити
иза
сан
.
—
Па
видити
да
човек
умирити
...
на
смрт
јесам
!
...
ни
свећа
немати
...
одговорити
он
и
стати
се
окретати
око
себе
,
као
да
се
уверити
,
да
доиста
нем
свећа
.
Љубица
ударити
овај
реч
као
муња
.
»
умирити
!
...
Шта
тај
велим
он
?
«
тај
она
никад
јесам
ни
помишљати
на
тај
;
какав
смрт
!
...
ко
хтети
се
још
она
сећати
у
ран
младост
...
али
шта
јесам
овај
,
шта
хтети
овај
да
бити
?
...
Зашто
она
одједном
осетити
неки
пријатан
зебња
у
душа
?
...
Зашто
поврвети
из
дух
читав
јат
нада
и
заносан
сан
?
...
Зашто
она
се
пронети
у
памет
одједном
сјајан
мисао
:
слободан
!
...
слободан
!
...
и
уз
тај
мисао
указати
се
одмах
и
други
,
али
из
далек
,
нејасан
...
ну
она
она
не
дати
развити
се
,
чинити
она
се
незгодан
сад
,
кад
овај
паћеник
умирити
.
мисао
бити
о
Влајко
,
и
она
се
сав
стрести
од
пријатан
и
необичан
дрктавице
,
који
јесам
одједном
обузети
...
А
овај
Стојан
чекати
одговор
...
Шта
да
он
казати
?
...
доктор
он
још
моћи
и
излечити
!
...
Стеже
она
се
срце
од
нов
страх
...
како
бити
бити
да
...
ах
,
шта
ја
радити
!
...
она
се
сам
згрозити
од
овај
ужасан
мисао
,
који
угушити
одмах
,
још
у
зачетак
.
—
Трчи
,
трчати
за
доктор
!
одговорити
Стојан
,
па
он
стати
сам
журити
.
Чича
изићи
а
она
остати
са
болесник
,
не
знати
још
шта
да
мислити
и
не
разумевати
потпуно
сав
положај
.
одједном
Гојко
отворити
очи
и
стати
махати
шака
,
као
да
неко
звати
.
—
хајдемо
брже
...
шта
чекати
!
...
не
знати
да
хтети
у
Америка
.
али
да
се
чувати
он
,
да
ми
не
опазити
;
моћи
те
отети
...
Љубица
се
дуго
освртати
,
уплашити
,
не
знати
шта
бити
он
моћи
радити
.
најзад
се
досетити
,
уквасити
убрус
и
метнути
он
на
чела
...
тај
он
за
часак
умирити
,
али
после
опет
стати
бунцати
.
око
поноћ
доћи
Веља
,
и
уплашен
и
љут
као
отрован
.
како
ући
,
отићи
права
болесник
,
не
погледати
Љубица
.
узити
Гојков
рука
и
подржати
јесам
,
опипати
он
чела
,
лице
,
груда
...
свуд
ватра
као
жеравица
...
Гојко
опет
почети
о
Америка
...
—
еј
мој
кукавац
,
не
помагати
ти
сад
ни
Америка
,
кад
јесам
растурити
свој
гнездо
!
...
узвикнути
он
,
уздахнути
...
А
лудо
јесам
он
,
вала
,
и
свијати
!
...
Љубица
се
дигнути
,
па
лагано
изићи
из
соб
;
не
бити
јесам
цео
ноћ
...
А
Стојан
сести
са
Веља
и
наставити
причати
о
последњи
догађај
.
Веља
јесам
тај
већ
све
знати
,
па
стати
мислити
о
лекар
,
да
ли
хтети
доћи
сутра
рано
,
као
што
јесам
обећати
.
после
стати
мислити
о
Гојков
болест
...
овај
јесам
неки
јак
грозница
,
али
ко
знати
шта
моћи
из
она
изићи
!
...
у
неки
доба
он
легати
на
други
кревет
и
заспати
.
изјутра
доћи
лекар
,
младић
,
окретан
и
жив
,
весељак
,
па
још
с
праг
ударити
у
шал
:
он
јесам
научити
са
учитељ
,
тај
јесам
он
једини
друг
у
срез
.
—
кад
ти
заступати
жена
,
какав
ли
онај
дужност
сад
вршити
?
...
рећи
он
Веља
,
смејати
се
.
—
после
усамљен
,
непријатан
,
ноћни
дежурање
Веља
се
зачудити
овај
шала
,
али
се
брзо
прибрати
,
поздрав
се
са
лекарем
и
одговорити
он
:
—
она
извесно
вршити
какав
мушки
посао
.
лекар
прићи
болесник
,
који
гледати
тупо
,
укочен
очи
и
дисати
тешко
.
—
Чудна
грозница
!
...
рећи
лекар
,
прегледати
он
.
у
осталом
,
за
сад
само
тај
...
—
А
после
?
...
—
Видећемо
...
бојити
се
да
не
прећи
у
запаљење
плућа
.
—
Аа
!
...
па
тај
не
ваљати
?
—
старац
од
тај
страдати
,
а
млад
издржати
лако
,
не
бојити
се
.
Веља
он
испричати
неки
раније
и
сав
јучерањи
догађај
,
држати
да
тај
имати
веза
са
болест
.
—
хм
...
тај
не
ваљати
!
...
јак
потрес
...
а
он
јесам
доста
слаб
и
иначе
.
лекар
се
загледати
у
црта
Гојков
лице
и
опазити
неки
оштар
неправилност
,
намрштити
се
...
—
о
шта
јесам
бунцати
?
...
Испричајте
ја
сав
какав
јесам
тада
изгледати
,
шта
јесам
радио
?
...
Веља
таман
казати
шта
јесам
видети
и
знати
,
а
Гојко
стати
махати
рука
и
опет
ударити
у
бунило
.
—
за
сад
јесам
обично
бунити
...
уз
грозница
,
рећи
лекар
,
али
код
он
моћи
да
се
излегнути
велик
зло
.
—
какав
?
...
узвикнути
Веља
уплашено
.
да
јесам
?
...
и
он
пружити
рука
на
чела
.
—
хм
.
.
тако
нешто
...
у
општи
,
сваки
јесам
потрес
за
он
права
убиство
.
лекар
запис
шта
требати
да
се
набавити
болесник
,
па
изићи
.
пред
врата
он
сачекати
Љубица
.
—
Шта
јесам
,
господин
,
јесам
ли
опасно
?
запитати
она
,
гледати
уплашено
.
—
Врла
озбиљан
болест
,
госпођа
.
требати
он
пажљив
женски
нега
...
Мог
бити
свашта
...
одговорити
лекар
и
поћи
.
—
како
...
хтети
ваљда
умрети
!
?
...
викнути
она
,
пренеразити
,
и
поћи
за
лекарем
.
Младић
се
осврнути
и
погледати
јесам
пажљиво
и
дуго
...
разгледати
јесам
добро
,
па
мотрити
на
непрестан
промена
израз
на
лице
она
,
одговорити
:
—
смртан
јесам
сав
...
јесам
никакав
чудо
ако
и
он
умрети
.
лекар
отићи
,
а
Љубица
ући
у
соб
.
Веља
се
таман
почети
спремати
за
одлазак
.
поновити
она
сав
лекарев
наредба
односно
лек
и
неговање
болесник
,
па
,
погледати
још
једаред
Гојко
,
који
бити
у
дубок
занос
,
изићи
из
соб
и
отићи
.
Љубица
опет
остати
сам
са
болесник
.
»
дакле
тај
јесам
само
мисао
...
моћи
да
бити
и
истина
.
.
Божа
да
ли
јесам
тај
грехота
што
се
радовати
?
ја
не
бити
,
ја
знати
да
јесам
тај
безбожан
,
да
не
ваљати
...
али
што
хтети
кад
само
срце
играти
у
ја
,
сам
ја
се
душа
веселити
...
и
сав
овај
не
бити
бити
...
и
овај
се
јадник
не
бити
намучити
,
само
да
јесам
знати
...
за
онај
...
али
ко
јесам
тај
моћи
знати
!
о
,
како
бити
тај
све
лепо
бити
,
како
бити
ја
бити
срећан
,
потпуно
срећан
...
А
зар
сад
јесам
?
јесам
,
јесам
...
о
,
те
како
!
...
али
ево
шта
ја
срећа
мутити
...
лекар
казати
...
опет
ја
оно
!
...
свеједно
,
и
без
тај
морати
бити
.
неки
он
живити
,
а
ја
хтети
да
ићи
свој
пут
,
куд
ја
срце
вући
.
.
тамо
јесам
сав
мој
срећа
,
мој
живот
,
сав
благо
мој
.
па
зар
да
ја
тај
сав
изгубити
олако
?
...
не
,
не
!
...
живот
јесам
сав
заложити
да
он
добити
свега
,
да
бити
само
мој
...
да
и
ја
огрејати
сунце
срећа
...
јер
доста
се
страдати
,
живот
јесам
већ
бити
постати
тежак
,
досадан
...
јесам
се
имати
ради
шта
живети
«
...
Гојков
се
болест
одуљити
читав
два
месец
,
и
напослетку
јадник
,
намучити
,
озлоједити
на
цео
свет
,
саломити
и
смрвити
под
тежак
и
дуготрајан
ударац
судбина
,
измучен
и
тежак
болест
и
Љубичин
нехат
,
ослободити
се
одједном
свити
мука
,
збацити
са
себе
страдање
и
патња
и
отићи
са
овај
свет
.
при
издисај
бити
сам
Љубица
.
Случајно
ући
у
соб
да
нешто
узети
,
пасти
она
поглед
на
Гојко
и
она
се
одједном
сав
стрести
,
задрктати
и
хтети
вриснути
од
страх
...
Приђе
он
још
ближе
...
Шта
јесам
овај
...
јесам
ли
жив
?
...
како
овај
гледати
?
...
овај
јесам
обичан
жив
очи
,
овај
јесам
мртав
стакло
,
па
се
само
сјајити
...
стајати
тако
укочено
,
без
покрет
,
без
икакав
знак
живот
...
стакло
!
...
мртав
!
...
мртав
!
...
и
она
се
таман
спремати
да
побећи
из
соб
,
а
Гојко
уздахнути
тешко
...
необично
...
само
се
одвојити
усна
са
брк
од
брада
и
он
брзо
,
на
пречац
,
повући
у
себе
ваздух
...
затворити
уста
,
поћутати
,
па
опет
повући
ваздух
...
—
Стојан
!
...
Стојан
!
...
у
помоћ
,
потрчати
!
.
.
вриснути
Љубица
из
сав
глас
,
излетити
из
соб
и
стати
трчати
по
двориште
.
Стојан
утрчати
у
соб
,
и
она
отићи
за
он
.
Чича
задрктати
вилица
и
поћи
он
сузити
на
очи
...
он
се
убрисати
широк
рукав
од
кошуља
,
па
брзо
дохватити
воштаница
,
прекрсти
се
побожно
,
упалити
јесам
и
ставити
на
Гојков
груда
...
Воштаница
најпре
запрска
,
док
пламен
не
обухватити
цео
свећа
,
па
се
онда
стати
тихо
лелујати
,
као
последњи
слабачак
жртва
самртников
,
с
који
се
он
опрема
на
далек
,
неповратан
пут
...
—
јадан
мој
братић
!
...
опростити
,
и
нек
ти
јесам
просто
све
од
ја
...
и
овај
и
онај
свет
...
Љубица
,
како
стајати
испод
Гојков
нога
,
одједном
опазити
да
он
се
очи
кретати
и
заустављати
се
на
она
...
да
јесам
десет
пушак
наперити
на
она
,
лакше
бити
она
бити
...
Шта
јесам
овај
...
он
пити
крв
очи
!
...
и
она
осећати
како
она
се
крв
ледити
,
каменити
под
тај
страшан
самртнички
поглед
.
узити
она
се
цео
тело
,
не
моћи
ништа
мрднути
...
образ
се
окаменити
,
очи
она
стати
,
разрогачити
се
и
не
моћи
никако
да
се
одвојити
од
онај
страшан
поглед
...
само
се
вилица
понекад
затрести
и
опет
се
окаменити
...
А
Гојков
очи
гледати
...
гледати
преко
уздрктао
пламичак
воштаница
и
чинити
она
се
да
говорити
.
јесам
,
ено
...
видити
се
јасно
...
Беше
у
тај
поглед
читав
бездан
прекор
,
тужан
,
очајан
,
горак
прекор
.
Изређао
јесам
тај
поглед
све
,
што
она
двоје
заједнички
преживити
,
и
ниједан
сенка
захвалност
да
засијати
у
он
,
ни
туга
за
растанак
...
ништа
,
ништа
други
,
само
прекор
чемеран
,
отрован
...
и
непрестано
се
после
Љубица
,
куд
год
се
макнути
,
привиђати
овај
прекоран
поглед
,
који
сажизати
душа
као
огањ
...
опет
се
отворити
усна
самртников
,
опет
слабачак
самртан
ропац
,
један
...
други
...
и
очи
се
сасвим
променити
,
права
стакло
!
...
Свршено
јесам
!
...
кад
опремити
и
наместити
на
кревет
мртав
Гојко
,
Љубица
опет
ући
у
соб
и
стати
близу
мртвац
.
знати
јесам
шта
бити
сад
требати
да
учинити
,
али
она
тај
бити
одвратно
.
она
се
само
приближити
још
више
и
одједном
се
загледати
у
онај
мртав
лице
...
Прођоше
она
трнак
кроз
цео
тело
...
гле
,
па
и
лице
говорити
!
...
мртво
,
мртав
лице
,
а
говорити
!
...
јесам
она
добро
познавати
тај
лице
,
научити
јесам
читати
оваки
израз
на
он
,
и
ево
сад
видити
...
јасно
видити
...
»
о
,
ала
ја
јесам
добро
!
...
«
велим
овај
,
смежуран
и
испијен
тежак
болест
,
лице
.
ни
туга
,
ни
жалост
,
ни
жудња
,
ни
патња
и
страдање
,
ни
прекор
,
ни
радост
...
ништа
,
ништа
!
...
само
вечан
,
дубок
,
непроменљив
мир
исписати
јесам
на
он
и
само
један
усна
малко
...
врло
малко
повући
се
у
страна
,
те
са
она
лелујати
сенка
осмех
и
још
јаче
истицати
онај
јединствен
израз
на
окамењен
,
непокретан
лице
:
»
о
,
ала
ја
јесам
добро
!
«
...
хеј
,
стати
ви
вечан
трудбеник
,
што
не
знати
ни
за
један
час
одмор
;
и
ви
са
намрштен
чело
,
са
лице
онакажен
страдање
и
патња
;
и
ви
,
јадник
,
што
изгубити
образ
и
поштење
,
удварати
се
силан
,
и
сав
ви
забринути
и
намучити
ходити
и
стати
овде
уз
овај
велик
и
непроменљив
истина
,
прочитати
вечан
реч
на
овај
окамењен
лице
и
умирити
срце
свој
...
»
о
,
ала
ја
јесам
добро
!
...
о
,
ала
ја
јесам
добро
!
«
...
XXИ
.
у
трећи
месец
по
смрт
Гојков
,
одмах
по
нов
година
,
венчати
се
Влајко
и
Љубица
.
у
исти
црква
,
у
који
се
пре
девет
месец
венчати
са
Гојко
,
пред
исти
свештеник
и
старојко
заверити
се
нов
супруга
на
верност
.
само
се
Веља
нипошто
јесам
хтети
примити
кумство
,
ни
чути
за
тај
свадба
,
тај
окумити
председник
Ђокић
.
Веља
још
горко
прекорити
Аксо
што
се
примити
часништво
.
—
Шта
хтети
,
знати
!
...
срамота
јесам
да
наш
човек
и
друг
лутати
по
село
и
тражити
часник
,
а
друг
јесам
он
ту
пред
очи
...
онај
до
дух
признавати
...
некако
ја
јесам
,
знати
,
незгодно
бити
;
цео
дан
јесам
бити
онако
,
некако
...
као
да
јесам
што
изгубити
.
и
господин
поп
велим
тај
исти
.
Влајко
јесам
добити
премештај
на
Гојков
место
,
и
преселити
се
на
сам
дан
свадба
.
како
јесам
имати
много
ствар
,
морати
јесам
узети
други
,
засебан
кућа
,
подаље
од
школа
,
и
ту
Љубица
стати
свијати
свој
нов
гнездо
,
успављивати
се
сјајан
нада
и
сладак
сан
.
Још
јесам
моћи
веровати
да
јесам
тај
све
у
истина
свршен
,
да
јесам
онај
отресит
,
паметан
и
леп
човек
њен
муж
,
да
јесам
сав
овај
згодан
и
леп
ствар
у
соба
,
—
њен
ствар
,
да
јесам
тај
њен
гнездо
!
Божа
,
па
она
јесам
тај
и
желети
,
само
тај
!
...
њен
идеал
јесам
бити
недостижан
,
него
скроман
,
веома
скроман
...
и
ево
,
баш
сав
се
испунити
!
он
јесам
онакав
,
какав
јесам
она
замишљати
још
у
школа
;
она
јесам
саставити
необично
јак
,
силан
љубав
,
права
љубав
,
велик
,
заносан
,
онакав
,
како
се
тај
описивати
у
роман
...
и
сав
јесам
тако
некако
испасти
,
како
се
у
роман
писати
...
и
ето
заједно
јесам
и
у
школа
.
све
,
како
јесам
она
желети
...
А
он
јесам
љубити
,
јамачно
јесам
љубити
,
иначе
јесам
не
бити
узети
за
жена
.
истина
,
он
јесам
онако
нежан
и
пажљив
према
она
;
не
умести
,
или
хтети
да
делити
милошта
као
други
људи
,
него
све
некако
онако
...
озбиљно
,
важно
...
само
неколико
пута
,
у
почетак
њихов
веза
,
помиловати
јесам
и
бити
нежан
према
она
,
али
јесам
и
тај
нежност
некако
груб
,
неумешан
,
као
да
јесам
усиљен
...
А
после
већ
свакад
јесам
исти
:
озбиљан
,
оштар
поглед
;
само
из
онај
јасан
плав
очи
сијати
љубав
и
доброта
...
таки
он
јесам
нарав
.
ако
хтети
;
тај
и
доликовати
муж
,
а
не
као
...
и
она
се
одједном
тргнути
од
овај
нов
мисао
,
јер
јесам
избегавати
сваки
сећање
на
прошлост
...
сад
настајати
живот
,
прав
живот
!
...
А
овај
се
до
сад
лутати
некуд
по
мрак
...
даље
,
даље
црн
прошлост
!
...
здраво
леп
,
срећан
живот
!
...
устати
јесам
рано
после
свадбени
ноћ
,
опремити
се
лепо
,
чисто
;
спремити
све
што
требати
да
јесам
готово
,
кад
она
нов
господар
устати
,
па
сад
,
весео
,
и
срећан
,
чекати
да
се
он
пробудити
.
седити
тако
,
сав
блажен
и
занесен
у
срећа
свој
,
па
претурати
преко
глава
последњи
догађај
,
и
смешити
се
задовољно
.
А
он
баш
не
хтети
одмах
,
онако
драговољно
...
да
се
тај
свршити
.
сав
нешто
отегнути
и
одуговлачити
:
те
чекати
испит
,
те
бар
полугодишњи
парастос
...
Којешта
!
А
мати
ја
лепо
саветовати
;
да
не
бити
она
,
ко
знати
како
бити
бити
...
него
ја
он
лепо
онако
,
као
конац
око-прста
,
па
за
час
готово
.
и
шта
он
сад
не
достајати
?
...
јесам
велим
да
јесам
потпуно
задовољан
.
Шта
хтети
више
!
...
А
сад
памет
у
глава
,
па
чувати
свој
срећа
!
«
...
кад
се
Влајко
умити
и
опремити
,
она
он
увести
у
други
,
чист
соб
,
где
на
средина
стајати
сто
,
покрити
бео
као
снег
застирач
;
на
он
послужавник
са
слатко
и
чаша
вод
,
бистар
као
кристал
.
—
Хо
,
брата
,
како
се
човек
одучити
од
сав
!
ето
,
овај
јесам
ти
волети
сваки
јутро
овако
...
па
после
немати
ко
да
спрема
,
тај
се
одучити
.
А
сад
...
добро
јесам
,
добро
јесам
!
...
Љубица
наточити
леп
ракија
и
поднети
он
.
—
Хо
,
људи
!
...
красота
!
...
па
ту
хтети
бити
без
сумња
и
добар
кајмаклија
,
а
?
...
Љубица
донети
два
шоља
црн
кафа
,
па
сести
уз
он
и
узити
да
се
послужити
.
Влајко
јесам
пљеснути
рука
по
раме
,
тај
он
бити
израз
велик
нежност
и
милошта
,
а
чаша
с
вод
дрмнути
се
у
Љубичин
рука
и
попрскати
сто
.
—
е
положити
јесам
испит
за
домаћица
.
алал
тај
вера
!
...
Још
да
видити
како
хтети
се
показати
на
ручак
.
—
Знаш
да
морати
бити
у
школа
до
десет
.
Шта
моћи
учинити
за
два
час
?
—
Хо
,
голубица
,
па
тај
и
хтети
баш
...
да
ту
показати
мајсторија
:
да
стигнути
и
у
школа
и
у
кујна
.
А
ја
ти
,
брата
,
не
волити
онај
сељачки
обичај
:
да
се
ручати
ма
шта
...
одвојити
мало
сир
,
који
јаје
па
готов
ручак
.
јок
,
ја
хтети
свакад
кувати
,
а
са
наш
два
плата
тај
хтети
ићи
као
подмазан
.
—
Па
шта
хтети
данас
?
немати
ништа
за
кување
...
—
А
зар
јесам
мало
живин
по
село
,
па
куповати
.
Стојан
хтети
ти
и
набавити
и
уредити
,
па
он
моћи
научити
и
да
ти
помоћи
око
ручак
.
—
знати
он
добро
.
него
ја
се
онако
нешто
не
мити
да
он
гледати
у
овај
кућа
...
—
Што
?
—
тај
...
онако
...
једнако
ја
гледати
душмански
.
не
моћи
да
заборавити
онај
...
сваки
недеља
он
ићи
на
гроб
...
—
Хо
,
па
тај
јесам
ништа
!
добар
слуга
жалити
добар
господар
...
али
он
моћи
уједно
и
жалити
и
—
чупати
кокошка
...
Љубица
одједном
наићи
наступ
љубаван
осећај
,
она
сав
задрктати
од
неки
милина
и
бацити
се
Влајко
на
груда
.
он
овај
не
бити
по
воља
,
пресећи
јесам
поглед
оздо
до
на
врх
глава
,
али
не
рећи
ништа
.
ко
велим
:
права
јесам
да
се
промази
први
јутро
по
свадба
,
а
већ
после
...
хм
...
досадити
се
оба
.
—
Само
ти
кад
имати
,
ти
...
ти
јесам
ја
једина
срећа
мој
,
једина
и
први
љубав
...
узвикнути
она
,
грлити
он
.
при
последњи
реч
он
се
некако
иронично
осмехнути
,
и
лагано
уклонити
њен
рука
од
себе
,
па
устати
.
—
зар
јесам
време
да
ићи
?
—
да
ићи
.
требати
да
видити
тамо
у
школа
сав
...
јесам
ништа
још
прегледати
.
тако
се
почети
нов
живот
и
нов
радни
дан
у
овај
нов
,
љубав
свијен
,
гнездо
.
Влајко
и
Љубица
отићи
на
рад
;
гнездо
остати
само
.
после
два
дан
доћи
она
у
поход
Љубичин
мати
и
сестра
.
Љубица
не
знати
шта
хтети
пре
од
радост
.
Весели
јесам
што
видити
свој
мио
родбина
,
а
још
весео
што
она
у
овакав
стање
моћи
дочекати
.
Скакуће
по
кујна
као
шипарица
од
четрнаест
година
,
па
долетити
у
соб
,
загрлити
мајка
,
обасути
пољубац
мио
сеја
.
мајка
,
радостан
,
што
она
дете
тако
срећно
,
па
уздахнути
и
погледати
млад
кћер
,
помислити
какав
ли
хтети
судбина
онај
бити
?
...
да
ли
хтети
се
намучити
,
као
што
се
овај
жалосница
намучити
прошли
година
,
или
хтети
благовати
,
као
што
овај
сад
благовати
?
...
али
црн
и
непровидан
застор
будућност
сав
тај
скривати
од
људски
очи
,
док
он
садашњост
не
отети
делић
по
делић
сакривен
тајна
.
и
боље
!
...
слатко
јесам
надање
жив
човек
,
нада
он
јесам
драгоцен
благо
...
—
Мајчице
,
како
ти
се
чинити
...
јесам
ли
добро
сад
?
прилазити
она
мати
и
грлити
јесам
нежно
.
—
ти
најбоље
знати
,
дете
мој
.
А
по
ти
гледати
,
рећи
бити
да
јесам
много
добро
.
само
тај
требати
сачувати
...
Знаш
како
се
велим
:
лакше
јесам
стећи
но
сачувати
.
—
ја
све
чинити
...
о
,
ваљада
ја
хтети
бог
више
мучити
?
...
доста
јесам
бити
!
узвикнути
она
и
погледати
мајка
,
који
брижан
прелетати
поглед
преко
зид
,
избегавати
њен
поглед
.
—
Баш
јесам
дивно
наместити
!
рећи
она
сестра
,
гледати
по
ствар
и
намештај
,
распоређен
по
соба
.
—
хајдемо
у
други
соб
,
да
,
видити
.
и
Љубица
провести
свој
гост
по
цео
кућа
,
испричати
она
све
што
јесам
знати
о
први
жена
Влајков
.
—
Чудо
он
јесам
одузети
ствар
?
запитати
јесам
мати
.
—
он
јесам
,
велим
,
јесам
нудити
старац
,
али
он
он
одговорно
:
»
кад
немати
кћер
,
не
требати
ја
ни
дроњак
«
.
—
Ћути
,
добро
јесам
.
и
онако
ништа
јесам
имати
,
веселница
.
А
сад
пун
кућа
.
и
Влајко
се
показати
веома
предусретљив
према
ташта
и
свастика
.
заговарати
она
,
шалити
се
са
она
и
,
знати
о
шта
мајка
одрастао
кћер
најрадије
говорити
,
обећати
да
хтети
кроз
година
дан
јесам
наћи
пашеног
,
само
неки
свастика
порасти
.
кад
сутра
дан
Смиљка
поћи
свој
кућа
са
дете
,
она
оставити
кћер
и
зет
са
тврд
вера
:
да
јесам
тај
срећан
пар
и
да
хтети
веома
сложно
живети
.
»
помоћи
Божа
!
«
се
прекрсти
се
она
,
кад
изрећи
овај
мисао
.
XXИИ
.
Љубица
пребринути
и
други
испит
,
али
сад
у
мало
не
проћи
зло
,
једва
се
спасти
слаб
оцена
.
у
осталом
сад
она
и
не
бити
до
испит
.
други
брига
,
други
мука
обузети
јесам
и
зауставити
на
себе
сав
њен
пажња
.
какав
испит
,
школа
...
кад
јесам
овде
питање
о
смрт
и
живот
!
...
сав
се
променити
у
нов
учитељски
гнездо
:
не
сијати
више
срећа
и
задовољство
на
домаћичин
лице
,
не
чути
се
љубаван
шапат
и
не
разлегати
се
весео
песма
кад
она
радити
у
кујна
.
сав
јесам
озбиљно
и
суморно
;
чинити
се
да
хтети
сваки
час
да
загрмети
гром
у
овај
гнездо
.
најпре
Љубица
опазити
да
се
Влајко
стално
уозбиљити
.
јесам
он
се
видети
љутња
на
лице
,
али
тек
немати
више
онај
топлог
поглед
,
који
Љубица
свакад
пресећи
преко
срце
.
она
се
не
досећати
да
јесам
настати
време
озбиљан
рад
,
не
видити
да
Влајко
имати
још
и
други
брига
осим
школа
:
по
чешће
ићи
у
срез
,
сваки
дан
обићи
судница
,
а
кад
се
врнути
кућа
на
одмор
,
она
он
сачекати
дурновит
,
прекорно
.
—
тако
...
скоро
хтети
и
заборавити
да
имати
кућа
,
да
ти
овде
неко
чекати
и
бринути
се
о
ти
.
само
тај
судница
проклети
!
...
'
—
јесам
ли
чути
,
жена
,
упамтити
једном
за
свагда
:
јесам
ти
ја
узети
да
ја
бити
тутор
,
него
жена
!
...
да
ја
слушати
,
а
не
да
ја
туторисати
!
ко
се
не
свидети
,
срећан
он
пут
!
...
јесам
се
разумети
.
он
јесам
она
волети
,
али
некако
на
сав
начин
,
без
онај
обичан
женски
нежност
,
који
влада
међу
муж
и
жена
први
година
.
он
јесам
бити
вазда
озбиљан
,
жив
и
непрестано
јесам
тражити
рад
,
рад
и
мишљење
.
кад
он
какав
нов
ствар
заинтересовати
,
он
она
се
предати
сав
,
заборављати
на
сав
други
...
тако
јесам
он
и
сада
заузети
земљораднички
задруга
.
непрестано
јесам
трчати
са
Ђокић
до
Београд
,
Смедерево
,
ићи
јесам
по
село
,
где
јесам
већ
основати
овакав
задруга
...
напослетку
један
дан
осванути
и
код
она
установити
задруга
.
Влајко
се
сав
предати
тај
установа
,
и
сав
време
што
он
остати
слободно
ван
школа
,
употребити
јесам
на
посао
задругине
.
јесам
ни
чудо
што
јесам
долазити
кући
уморан
,
па
јесам
тражити
само
одмор
.
Жена
јесам
,
мислити
он
,
и
онако
сам
,
одморан
,
јесам
разбијати
глава
цео
дан
сељачки
потреба
и
невоља
.
доста
она
јесам
што
јесам
ту
уз
он
.
и
он
мислити
да
јесам
само
такав
поступање
у
ред
,
а
друго
јесам
сав
бапски
посао
,
који
не
доликовати
озбиљан
људи
...
Љубица
се
пренеразити
од
овако
оштар
реч
.
никад
она
јесам
тако
подвикнути
.
Шта
јесам
овај
?
...
он
јесам
охладнети
према
она
,
не
волити
јесам
више
.
али
зашто
,
зашто
?
не
моћи
бити
да
хтети
она
ко
отети
онај
љубав
,
који
владати
до
скори
међу
она
!
...
она
осећати
како
се
почињати
враћати
стар
дан
мука
и
страдање
.
али
докле
хтети
се
вечно
страдати
?
...
Влајко
се
спремати
да
легнути
,
кад
она
одједном
иза
његов
леђа
зајецати
...
он
се
осврнути
и
на
мах
он
обузети
диваљ
срџба
.
јесам
моћи
трпети
женски
суза
,
онај
јесам
он
веома
дражити
.
пре
венчање
јесам
по
пека
пут
и
отрпети
,
али
сад
...
кад
требати
озбиљно
живети
и
радити
.
—
Хо
,
људи
!
...
дрекнути
он
из
сав
глас
,
не
дати
ја
одмор
ни
у
мој
кућа
!
...
па
готово
истрчати
у
други
соб
,
закључати
се
тамо
и
легати
.
Љубица
јесам
дуго
премишљати
шта
да
радити
.
како
бити
бити
да
окренути
други
начин
?
да
се
огледати
!
један
недеља
доћи
он
на
ручак
суморан
,
готово
љут
.
она
се
склонити
,
па
стати
из
кујна
певати
неки
весео
песмица
и
сипати
јела
,
да
носити
на
сто
.
кад
чути
да
јесам
он
већ
ући
у
соб
,
она
узити
чинија
са
врео
чорба
и
понети
јесам
на
постављен
сто
за
ручавање
.
—
хе
,
младић
,
у
мало
ти
јесам
преврнути
тањир
,
узвикнути
она
весело
,
намештати
чинија
на
сто
.
проскитати
јесам
се
много
,
па
и
не
долазити
кућа
на
ручак
,
рећи
она
,
хватати
он
за
рука
и
вући
к
сто
.
поглед
на
пријатан
дим
врео
чорба
и
овај
весело
женин
цвркутање
развеселити
он
.
одмах
стати
сипати
чорба
,
одговарајући
жена
:
—
знати
ја
,
остати
бити
доста
чорба
.
не
моћи
ти
сам
сав
појести
...
ти
јесам
ја
,
брата
,
фин
жена
:
мало
јести
а
лепо
се
носити
...
Хохохо
...
насмејати
се
он
весело
,
видити
како
она
црвенити
од
његов
шал
.
—
Чорба
јесам
данас
ваљан
,
обрнути
она
разговор
,
тражити
и
у
овај
случај
похвала
.
Стојан
ја
набавити
неки
дебео
кокошка
,
а
ја
рећи
бити
добар
за
чорба
.
—
Мор
,
паметан
јесам
тај
женица
и
красан
домаћица
,
само
те
тај
не
држати
за
дуго
,
него
наићи
неки
луд
,
јогунаст
даска
,
па
човек
да
бежати
у
свет
.
—
јесам
,
кад
ти
доћи
као
да
ти
јесам
све
поклати
,
а
неки
пут
тај
немати
по
три
дан
...
—
А
шта
бити
хтети
:
да
се
ухватити
за
сукња
,
па
да
тај
цео
дан
пиљити
у
очи
?
...
Хохохо
!
...
ала
бити
тај
бити
муж
,
бре
!
...
—
истина
,
куд
ићи
толико
и
какав
јесам
тај
непрекидан
рад
?
задруга
јесам
,
чути
,
отворити
,
па
шта
сад
имати
тамо
?
...
предавати
она
сад
,
па
неки
радити
сам
.
—
не
волити
тај
кад
ја
се
жена
мешати
у
мој
посао
,
одговорити
Влајко
одсечно
.
твој
јесам
посати
у
школа
и
у
кућа
,
а
мој
међу
људи
.
она
се
тргнути
и
опет
поцрвенити
.
обузети
јесам
некакав
студен
око
срце
,
и
она
бити
се
радо
дигнути
од
сто
,
али
знати
да
бити
тај
изазвати
читав
бура
...
остати
седећи
,
узимати
мрвица
хлеб
у
уста
,
само
да
се
видити
да
она
још
ручати
.
А
на
душа
падати
сав
велик
терет
,
сав
љут
бол
...
»
Ида
страдање
,
видити
ја
...
али
зашто
не
моћи
да
видити
све
унапред
,
да
видити
крај
!
...
Зашто
не
моћи
бар
у
душа
да
он
завирити
,
да
видити
шта
имати
тамо
,
шта
осећати
он
...
А
онај
јадник
знати
јесам
душа
као
свој
;
сав
он
се
моћи
на
лице
прочитати
...
Беше
као
мало
дете
!
«
...
по
испит
наступити
још
велик
промена
.
Влајко
,
залудан
,
проводити
по
цео
дан
у
судница
,
а
залудан
људи
најрадије
измишљати
какав
занимљив
предузеће
...
Влајко
,
иначе
велик
женскарош
,
и
ако
тај
ники
не
бити
веровати
,
судити
по
његов
озбиљност
,
пристати
уз
кметовски
шал
,
па
се
по
цео
дан
водити
разговор
о
љубаван
афера
и
ноћни
шетња
.
на
овај
дуг
леп
дан
окупљати
се
овај
интимно
друштво
сеоски
залудника
,
па
се
ту
ћаскати
о
сав
и
свашта
.
Влајко
већ
догрдити
она
вечан
туробност
,
пакост
и
јогунство
женин
,
па
бежати
од
кућа
и
тражити
где
бити
се
моћи
расположити
и
развеселити
...
тек
настати
распуст
,
а
свет
почети
зуцкати
о
веза
Влајков
са
Милица
Обрадов
.
Ћата
се
највише
дати
на
посао
,
да
се
тај
глас
раструбити
,
а
он
она
јесам
управо
и
бити
повод
,
јер
јесам
он
саставити
Влајко
са
чувен
лепотица
.
Љубица
се
већ
бацити
у
црн
мисао
,
једнако
очекивати
неки
зло
,
а
не
знати
откуд
хтети
оно
доћи
и
какав
хтети
бити
,
тек
само
осећати
да
јесам
оно
све
ближе
и
да
хтети
се
њен
срећа
разлетети
као
прати
...
па
ипак
се
сваки
час
нада
добра
,
нада
се
да
хтети
се
тај
сав
окренути
на
боље
,
да
хтети
све
ићи
стар
пут
.
зато
не
отићи
родитељ
,
и
ако
се
спремати
до
сад
.
нека
,
боље
јесам
да
чувати
кућа
.
један
вече
седити
она
у
двориште
и
чекати
муж
на
вече
,
и
ако
он
у
последњи
време
и
ручавати
и
вечеравати
негде
на
други
место
.
одједном
шкрипнути
вратница
и
кроз
она
ући
сељак
у
бео
кошуља
.
сумрак
се
већ
ухватити
,
те
он
се
не
распознавати
лице
.
—
Добра
ви
вечати
!
рећи
он
,
прићи
Љубица
.
она
одмах
познати
Богосава
,
и
следити
се
,
јер
он
никад
не
долазити
узалуд
,
а
ретко
кад
да
доћи
с
добар
вест
и
са
чист
намера
.
обузети
јесам
страх
,
хтети
устати
,
али
не
учинити
тај
,
да
не
бити
тај
указати
велик
пажња
Богосава
.
—
ви
сам
...
чекати
учитељ
?
...
Тхе
,
шта
хтети
...
морати
се
!
...
А
ја
баш
тај
гледати
оногај
...
сваки
дан
,
на
...
па
ја
баш
,
овај
...
жао
ја
,
јесам
вајдити
...
Љубица
почињати
зверати
очи
...
Шта
ли
хтети
сад
бити
,
шта
ли
хтети
она
рећи
?
...
ето
он
,
ићи
оно
страшно
...
Осећа
по
ћатин
глас
;
он
јесам
доћи
нарочито
...
он
јесам
спремити
све
,
па
доћи
да
јесам
водити
на
мука
...
Богосав
видити
да
се
она
ућутати
као
окаменити
,
па
чекати
његов
реч
,
као
што
се
очекивати
гром
после
севање
муња
.
он
развлачити
и
отегнути
,
уживати
унапред
и
предвиђати
резултат
овај
разговор
.
—
и
што
хтети
ви
рећи
,
брата
,
јесам
и
овај
удовац
ђаволити
,
кад
се
оженити
!
...
Научило
,
знати
,
да
мењати
...
ка
рђав
слуга
газда
...
па
тај
одмах
у
скитња
...
Љубица
гледати
и
отварати
уста
да
нешто
казати
,
али
јесам
стегнути
нешто
у
грло
,
па
не
моћи
ни
гласати
да
пустити
.
она
се
дигнути
са
столица
,
па
дохватити
рука
наслон
и
стати
чекати
да
ћата
продужити
.
А
он
се
не
журити
,
он
тај
згодно
отегнути
и
намештати
с
нарочит
циљ
:
да
што
више
раздражити
Љубица
.
—
код
таки
фајн-жене
,
брата
,
тражити
сељанка
и
вући
се
са
она
ноћу
по
поток
!
...
тај
јесам
...
оногај
...
не
да
се
рећи
...
Љубица
ударити
нешто
по
глава
,
те
она
се
одједном
сасвим
смркнути
,
ошинути
јесам
некакав
оштар
,
убиствен
струја
по
срце
,
и
она
се
повести
...
не
,
не
...
требати
стајати
,
требати
издржати
до
крај
...
онај
јесам
већ
доћи
,
ево
он
!
...
—
где
јесам
учитељ
!
...
говорити
,
не
мучити
ја
!
...
вриснути
она
и
поћи
према
он
.
—
Па
знати
како
јесам
...
тај
јесам
тугаљив
ствар
,
а
оно
јесам
човек
прек
...
ники
не
волити
да
он
се
други
мешати
;
у
така
посао
...
јесам
рад
да
ја
бити
крив
...
—
Кажи
ја
само
,
тако
тај
бог
!
...
ники
хтети
знати
,
осим
ја
.
клети
ти
се
срећом
и
здравље
!
...
викнути
она
узбуђено
,
прилазити
све
ближе
он
.
—
Ена
она
у
Ђокићев
кукуруз
...
под
онај
крушка
на
средина
...
Знаш
њива
Ђокићев
...
чим
се
изићи
из
село
,
одмах
десно
...
—
знати
...
знати
...
дрктати
она
од
зима
,
који
јесам
одједном
обузети
,
па
се
одвојити
од
столица
и
поћи
.
—
моћи
само
да
знати
ко
за
ја
!
викнути
ћата
,
идући
за
она
.
она
застати
,
двоумити
.
Чинило
она
се
да
требати
нешто
понет
,
и
она
као
кроз
сан
видити
онај
ствар
,
који
бити
требати
сад
узети
,
али
јесам
нешто
,
ни
сам
не
знати
шта
,
одвлачити
од
тај
мисао
и
вући
напред
...
она
као
у
сан
изићи
на
вратница
,
па
наћи
се
сам
у
мрачан
сокак
,
појурити
напред
,
као
да
јесам
неко
гонити
...
мрак
!
...
мрак
!
...
свуда
вечан
непробојан
мрак
...
и
око
она
и
у
душа
сам
.
нити
се
што
видити
ни
осећати
,
само
трчати
напред
...
брже
,
брже
...
да
не
бити
доцне
...
да
ли
се
тај
развиђати
,
расвањује
...
или
са
њен
дух
нестајати
мрак
?
...
Што
ближе
прилазити
кобан
место
,
сав
боље
се
видити
.
па
овај
још
јесам
мрак
,
видити
се
!
...
ха
,
ево
њива
!
...
полако
само
...
тихо
као
сенка
...
расклањати
рука
перо
кукурузни
,
да
не
шуштати
,
па
хајде
напред
опрезно
,
лагано
...
као
змијати
кроз
чест
...
Ена
крушка
...
хм
,
требати
обићи
са
други
страна
,
откуд
јесам
кукуруз
до
сам
крушка
,
а
одовуд
јесам
поњати
...
Брже
,
опрезан
!
...
пст
!
...
Чујеш
ли
?
...
'
Љубица
сести
на
земља
,
не
дисати
.
нога
јесам
издати
,
снага
јесам
оставити
,
она
премрети
,
почети
се
каменити
...
само
се
раширен
зеница
упрети
кроз
мрак
у
неки
нејасан
предмет
,
што
се
белуцати
ту
крај
дебео
крушков
,
а
слух
напрегнути
ловити
сваки
звук
и
покрет
...
јесам
,
познавати
добро
његов
глас
...
Шапуће
,
али
до
њен
слух
долазити
читав
грмљавина
.
да
ли
јесам
тај
истина
,
Божа
,
да
ли
јесам
не
варати
очи
и
слух
?
!
...
полако
још
напред
,
вући
се
као
змијати
међу
бурумак
и
зелен
перје
кукурузни
...
још
,
још
...
даље
се
не
смести
,
већ
јесам
ту
пред
она
...
чинити
се
да
она
чути
и
само
дихање
.
Чудо
јесам
само
како
јесам
не
опазити
...
али
јесам
она
полегнути
по
земља
,
само
глава
мало
подигнути
,
да
боље
видити
и
чути
...
Што
очи
не
моћи
да
постигнути
,
помоћи
хтети
она
слух
...
гледати
и
слушати
,
не
дисати
,
само
дрктати
,
дрктати
и
гледати
...
о
,
како
јесам
страшно
овај
што
доносити
слух
!
...
јесам
ли
могућно
да
јесам
тај
његов
глас
...
тако
умиљат
,
тако
пун
љубаван
жудња
?
...
никад
он
не
чути
она
да
тако
она
говорити
...
гле
како
дрктати
и
треперити
тај
познат
она
,
крупан
,
мушки
глас
...
а
из
он
вејати
тако
нежан
,
тако
ватрен
и
жив
љубаван
чежња
!
...
не
,
не
,
јесам
могућно
да
јесам
тај
он
...
или
управо
јесам
он
,
али
њен
узбуђен
осећај
сада
све
увећавати
,
па
и
тај
љубаван
гукање
...
гле
,
љубити
се
...
чути
се
јасно
...
о
,
сваки
она
тај
отрован
звук
просецати
и
прожизати
жив
срце
,
сваки
она
чупати
из
срце
делић
по
делић
досадашњи
љубав
и
пун
празан
место
у
срце
љут
чемер
,
страстан
жудња
за
освета
...
од
предан
и
заљубљен
жена
стварати
демонски
душа
,
који
само
о
зао
мисао
.
Ужасна
ли
јесам
женски
суревњивост
!
...
она
страстан
,
бескрајан
,
слеп
,
који
не
размишљати
много
,
но
само
бирати
место
,
где
бити
канути
кап
отров
!
...
да
ли
да
она
убити
,
да
смрвити
,
да
уништити
сав
овај
,
што
се
још
по
мало
у
помрчина
беласати
?
...
сад
знати
шта
јесам
хтети
понет
,
али
се
чудити
шта
она
бити
да
тај
не
узети
,
но
поћи
овако
празан
рука
...
свеједно
,
макар
она
не
мргодити
,
али
само
неки
грунути
тресак
пред
њихов
очи
,
нек
планути
ватра
,
нек
прозвиждати
тане
,
неки
она
покварити
,
нек
пресећи
овај
љубаван
гугутање
!
...
о
,
погрешити
јесам
...
много
јесам
погрешити
!
...
опет
јесам
обузимати
зима
...
сав
више
јесам
издавати
снага
...
глава
она
клонути
на
један
окопан
стабло
...
кукуруз
се
повити
,
додирнути
други
стабло
,
перо
се
сплести
и
зашуштати
...
они
испод
крушка
поскакати
и
нестати
она
у
помрчина
.
Љубица
се
пренути
.
Шта
јесам
овај
...
сам
?
!
...
А
они
отићи
...
намиловали
се
,
наљубити
се
,
па
отићи
свако
свој
гнездо
...
А
шта
оно
необично
светло
играти
у
кукуруз
?
...
јесам
ли
тај
изгубљен
љубав
,
или
јесам
какав
дух
са
онај
свет
доћи
да
гледати
њен
страдање
,
пропаст
?
...
ево
он
ближе
...
још
ближе
...
Гојко
!
!
...
исто
онако
миран
,
као
кад
лежати
на
кревет
,
и
опет
он
исто
онако
исписати
на
лице
:
»
о
,
ала
ја
јесам
добро
...
ала
ја
јесам
добро
«
...
стати
...
махати
она
рука
,
исто
онако
кад
јесам
бунцати
,
звати
јесам
к
себе
...
Очи
укочен
,
уста
се
само
малко
смести
...
а
рука
као
да
јесам
од
месо
,
као
да
јесам
од
сам
ваздух
,
тихо
и
нечујно
,
као
лахор
,
махати
и
звати
...
Разлеже
се
очајан
,
панички
,
самртнички
врисак
и
одјекнути
далеко
потес
кроз
глух
ноћ
,
али
он
ники
од
људи
не
чути
,
само
пас
од
крајњи
сеоски
кућа
залајати
,
па
,
кад
не
чути
ништа
више
,
ућутати
се
,
и
опет
настати
гробна
тишина
...
Љубица
ослушнути
...
Шта
се
тај
чути
?
...
врисак
...
али
откуд
,
од
шта
?
...
неко
јесам
вриснути
,
уплашити
се
...
или
јесам
тај
она
вриснути
?
...
да
ли
јесам
тај
бити
њен
глас
?
...
она
се
једва
дигнути
,
и
лагано
поћи
село
кроз
мрачан
и
крив
сокак
.
кад
она
ући
,
Влајко
седити
у
соба
према
упаљен
свећа
и
превртати
неки
књига
.
Подиже
очи
и
погледати
јесам
,
по
обичај
,
оштро
.
она
једва
ићи
,
нога
она
клецати
,
у
глава
се
све
више
мутити
,
а
на
срце
стајати
онај
леден
камен
,
који
јесам
још
овде
у
двориште
обузети
...
она
доћи
до
кревет
и
сести
,
тешко
уздахнути
.
—
где
јесам
ти
,
мора
,
до
сад
?
запитати
Влајко
,
не
скидати
очи
са
она
.
она
подигнути
глава
и
погледати
он
тако
,
као
да
бити
хтети
завирити
он
у
сам
душа
.
али
се
одједном
тргнути
,
намрштити
се
,
доћи
она
одвратно
и
гнусно
овај
лице
...
слаб
глас
одговорити
он
,
гледити
он
права
у
очи
:
—
у
Ђокићев
њива
!
...
он
се
осетно
тргнути
и
одједном
он
се
променити
лице
,
али
кроз
један
тренут
стати
он
полагано
обузимати
срџба
...
—
какав
њива
?
!
...
узвикнути
он
зачудити
,
али
он
глас
дрктати
од
љутина
.
—
Шта
јесам
тамо
радити
?
—
под
крушка
онде
...
гледати
шта
мој
муж
радити
са
...
са
онај
Обрадов
,
одговорити
она
тихо
,
лагано
,
али
она
срце
лупати
да
искочити
из
груда
,
а
дихати
брзо
,
брзо
као
да
се
гушити
...
лице
она
се
искривити
од
некакав
болан
трзање
...
Влајко
скочити
,
учинити
некакав
нејасан
покрет
,
па
се
одједном
тргнути
,
прибрати
се
...
Слеже
раме
,
као
да
се
чудити
шта
тај
она
бунцати
,
па
се
окренути
к
врата
други
соб
,
у
који
јесам
,
у
последњи
време
,
јесам
спавати
.
—
Хо
,
људи
!
...
рећи
пролазити
покрај
она
,
као
да
се
чудити
беда
невидован
,
па
ући
у
соб
,
обрнути
кључ
у
брава
и
легати
да
спавати
...
XXИИИ
.
Прође
цео
месец
јул
,
а
у
нов
учитељски
гнездо
не
повратити
се
пређашњи
слога
и
срећа
.
Влајко
ретко
кад
и
доћи
кућа
,
а
кад
доћи
,
и
тај
само
у
вече
,
закључати
се
у
свој
соб
,
ноћ
,
и
чим
сванути
опет
отићи
.
он
држати
да
тако
морати
поступати
сваки
,
ко
хтети
да
навикнути
жена
,
да
се
не
мешати
у
његов
»
посао
.
«
Жена
јесам
зато
да
слушати
и
радити
,
а
муж
јесам
господар
;
он
моћи
што
хтети
...
па
по
неки
пут
и
да
врднути
...
Љубица
омрзнути
живот
,
постати
она
пуст
,
бесциљан
...
и
на
што
овако
живети
?
...
зар
јесам
овај
живот
!
...
она
бити
,
без
сумња
,
још
онај
кобан
вече
,
водити
свој
плаховит
нарављу
,
учинити
какав
зло
или
себе
или
други
.
али
она
се
још
надати
...
мислити
јесам
да
се
тај
моћи
некако
окренути
,
и
ако
јесам
знати
како
бити
се
тај
моћи
окренути
,
и
ако
јесам
знати
да
њен
срце
никада
више
не
моћи
припадати
онај
,
који
јесам
тако
лако
погазити
нога
њен
светао
осећај
,
који
се
наругати
њен
љубав
и
пљунути
на
њен
ропски
преданост
.
Женска
душа
не
тражити
смисао
,
ни
логика
у
догађај
и
жеља
,
код
она
јесам
сав
тај
некако
проткати
нејасан
осећај
,
у
који
се
ни
она
сам
не
моћи
разабрати
...
Почетком
август
,
Љубица
отићи
свој
родитељ
.
сав
јесам
нешто
до
сада
очекивати
,
али
се
уверити
да
јесам
нада
варљив
и
узалудан
.
променити
се
много
.
једва
бити
јесам
ко
моћи
познат
.
од
леп
,
млад
,
здрав
жена
,
постати
јесам
костур
,
омотати
кожа
.
немати
више
онај
ватра
и
живост
у
очи
,
ни
руменило
на
лице
.
сав
се
променити
,
добити
самртнички
изглед
,
а
очи
,
оне
живити
очи
,
гледати
уморно
,
тамно
,
непрестано
јесам
у
она
некакав
безуман
израз
,
од
који
човек
морати
задрктати
.
—
Кукавица
сињи
,
што
јесам
ја
такав
!
?
...
јадница
мој
,
ти
опет
страдати
?
...
дочекати
јесам
мати
са
суза
и
зачуђен
поглед
.
Љубица
само
кренути
очи
бесмислено
,
тупо
,
уморно
,
као
да
јесам
се
ништа
више
не
тицати
овај
свет
и
уздахнути
дубоко
...
—
Осећало
јесам
срце
мој
да
тај
велик
мука
мучити
...
знати
јесам
...
и
сан
црн
,
из
дан
у
дан
...
па
да
се
полудити
од
брига
.
пред
вече
,
кад
се
мати
и
кћер
склонити
у
соб
и
остати
сам
,
отпочети
горак
исповест
.
Љубица
јесам
причати
тешко
,
с
мука
,
али
она
Смиљка
помагати
згодан
питање
.
после
настати
објашњење
и
разговор
.
—
и
сав
ја
се
овај
дан
врсти
један
по
памет
...
никако
да
избити
мисао
из
глава
...
Гојко
ја
јадан
једнако
пред
очи
.
седити
тако
по
цео
дан
и
мислити
,
а
он
уза
ја
...
и
сав
премишљати
о
његов
доброта
,
о
онај
искрен
,
неизмеран
љубав
,
који
јесам
ја
погазити
,
па
ја
бог
зато
казнити
и
сад
други
газити
мој
љубав
...
и
све
,
ама
баш
све
...
како
јесам
бити
са
Гојко
,
тако
јесам
сад
са
ја
!
...
—
е
,
синак
...
говорити
јесам
ја
ти
онда
,
рећи
она
мати
,
гледати
замишљено
у
далек
венац
планина
,
који
се
виђати
с
прозор
.
—
онакав
човек
!
...
онаки
душа
!
...
али
ти
јесам
гледати
на
лепота
...
Шта
хтети
ти
ја
!
...
—
о
,
тешко
ја
!
...
јесте
,
јесте
...
бити
ја
јесам
тако
одвратан
,
тако
досадан
...
мислити
јесам
полудети
,
ако
још
дуже
са
он
поживети
.
и
сам
се
чудити
како
тај
одједном
наићи
...
одмах
после
венчање
...
и
тако
до
сам
смрт
...
Знаш
ли
тај
да
јесам
ја
бежати
од
он
.
побећи
јесам
овај
несрећник
,
а
он
,
јадник
,
у
грозница
и
бунило
,
дојурити
за
ја
,
стати
пред
прозор
и
чекати
...
чекати
ја
отпадницу
,
чекати
као
псето
што
чекати
милост
од
газда
...
А
ја
јесам
тада
скочити
и
поћи
са
он
по
ноћ
...
закипети
јесам
у
ја
некакав
страшан
мржња
,
и
ја
јесам
се
спремати
да
он
убити
...
Шта
јесам
тада
мислити
,
о
Божа
!
...
А
он
,
јадник
,
наједаред
клонути
...
посрнути
и
хтети
пасти
.
ја
претрнути
од
страх
...
.
одједном
се
следити
,
узети
он
као
мало
дете
и
довести
кућа
.
тада
јесам
видети
да
на
он
никад
не
бити
моћи
рука
дигнути
...
да
не
бити
моћи
убити
ники
.
и
он
се
,
јадник
,
од
тај
дан
не
дигнути
...
отићи
,
као
да
јесам
и
свој
смрт
хтети
да
ја
учинити
услуга
,
да
ја
задовољити
потпуно
...
—
Идеш
ли
он
бар
на
гроб
,
јадник
?
—
јесам
у
почетак
никако
,
а
летос
јесам
...
често
.
Стојан
он
побусао
гроб
велик
зелен
бусење
...
он
он
јесам
,
јадник
,
и
ожалити
...
А
ја
...
ех
!
...
—
Што
бар
не
доћи
одмах
по
распуст
,
да
седити
с
ми
овде
?
...
него
тако
...
изгубити
здравље
...
—
здравље
!
...
А
што
хтети
ја
сад
здравље
...
који
оно
требати
?
...
он
...
јесам
ли
?
...
—
Теба
,
синак
,
и
ми
...
помислити
на
ми
...
А
и
он
,
што
?
...
сав
хтети
се
тај
поправити
.
Међа
млад
људи
имати
тај
...
тај
кавга
,
али
се
тај
сав
поправити
...
—
поправити
!
...
не
моћи
,
мајка
,
зарасти
исечен
срце
...
онај
јесам
ишчупати
,
немати
он
више
...
да
јесам
познати
права
љубав
,
бити
бити
ја
свеједно
...
ништа
...
моћи
бити
продужити
и
овакав
живот
.
али
ти
не
знати
шта
јесам
ја
изгубити
...
све
...
све
!
...
Ућуташе
оба
,
и
мати
и
кћер
,
оборити
глава
и
предати
се
тежак
мисао
.
један
се
чудити
нов
нараштај
,
како
тај
сав
примати
к
срце
и
не
умести
да
се
задовољити
мали
...
Жива
с
други
!
па
неки
он
,
кад
он
се
тај
свидети
...
неки
он
не
заборављати
кућа
,
а
онако
...
што
?
...
Љубица
подигнути
глава
као
иза
сан
,
и
гледати
замишљено
,
проговорити
:
—
и
сав
ја
звати
к
себе
!
...
мало
,
па
ја
се
опет
јавити
и
звати
...
лепо
он
видити
...
махати
рука
...
—
бог
с
ти
,
дијета
!
...
прекрсти
се
Смиљка
.
моћи
да
мислити
о
он
више
.
зато
ти
се
и
јављати
што
једнако
мислити
.
—
како
моћи
да
не
мислити
!
како
моћи
!
...
Шта
хтети
да
радити
?
...
Ноћ
се
полагано
навлачити
,
а
оне
још
сести
,
шапутати
и
уздисати
...
Трећега
дан
по
долазак
,
Љубица
се
вратити
кућа
.
не
хтети
се
ни
осврнути
на
молба
материн
,
братов
и
сестрин
,
да
остати
још
са
она
,
да
се
мало
прибрати
од
тај
бунити
,
да
доћи
к
себе
.
—
не
моћи
,
не
моћи
...
сав
ја
нешто
вући
тамо
,
као
да
ја
чекати
неки
важан
ствар
.
са
ви
говорити
и
гледати
ви
,
а
мислити
о
други
...
не
моћи
,
не
задржавати
ја
!
...
и
она
отићи
.
путовати
потес
,
шум
,
прелазити
бистар
планински
поточић
,
а
не
видити
и
не
чути
ништа
...
од
синоћ
она
се
нешто
преокренути
...
мислити
јесам
дуго
,
па
одједном
осетити
како
она
се
увући
у
душа
некакав
нов
страшан
осећање
...
онај
само
тровати
око
себе
,
бацати
горчина
и
јед
,
сажизати
,
ништити
...
и
једнако
се
само
оно
јављати
и
треперити
у
душа
,
заклањати
себе
све
:
и
мисао
,
и
суђење
,
и
други
осећај
...
гледати
сумануто
,
ићи
механички
,
а
кроз
глава
она
само
пролетати
некакав
испрекидан
мисао
...
»
и
Зорка
остарети
...
Кажу
не
давати
више
млеко
,
не
телити
се
...
А
онај
пут
зарасти
,
куд
јесам
пре
ићи
на
река
...
Чудно
зацело
:
ревизор
се
љутити
што
деца
знати
трећина
читанчица
на
памет
,
а
други
два
трећина
не
моћи
ни
да
срицати
...
за
колико
бити
моћи
истрчати
уз
онај
голи
Космај
?
...
Гојко
ја
онда
звати
да
се
пењати
...
његов
Америка
«
...
лет
,
лет
,
мењати
се
као
у
калејдоскопу
нејасан
,
испрекидан
мисао
,
који
немати
никакав
веза
ни
са
њен
стање
ни
са
последњи
догађај
...
сав
се
испретурати
,
ускомешати
у
њен
помућен
врео
глава
,
читав
хаос
!
...
скоро
јесам
подне
;
сунце
бити
озго
,
у
тема
.
кад
стигнути
пред
вратница
,
опазити
Богосава
,
који
таман
хтети
ући
у
двориште
,
па
кад
видити
она
,
изненадити
се
па
застати
.
—
Баш
јесам
потревити
,
рећи
она
он
,
смешити
се
демонски
.
они
сад
тамо
ручати
,
па
да
она
покварити
весеље
...
Љубица
подигнути
глава
и
стати
се
домишљати
овај
реч
.
јесам
она
у
почетак
разумети
.
одједном
се
пренути
и
погледати
свесно
.
—
Ко
...
ко
ручати
?
!
...
запитати
она
загушен
глас
,
готово
шапатом
.
—
Знаш
ко
...
учитељ
и
Милица
,
одговорити
Богосав
,
и
некако
ђаволски
креснути
ока
и
насмејати
се
.
»
Милица
...
откуд
она
ту
?
...
па
у
мој
кућа
!
...
он
јесам
доводити
у
кућа
,
веселити
се
са
она
...
Ааа
!
«
...
отегнути
она
гласно
и
ухватити
се
рука
за
груда
.
—
и
ноћити
јесам
заједно
...
ту
у
соба
,
наставити
ћата
,
бирати
реч
,
и
дати
она
нарочит
смисао
при
изговарање
.
—
и
ти
јесам
поћи
к
она
?
—
ми
двојица
хтети
сад
да
путовати
...
у
смедеревски
Јасеница
.
па
ја
да
он
звати
...
—
Чекај
,
молити
ти
ту
...
заклонити
се
у
хлад
под
трешња
,
па
чекати
...
сад
хтети
ја
.
она
одјурити
преко
двориште
,
заклањати
се
дрвеће
,
па
не
ући
на
врата
,
но
обићи
и
стати
под
један
прозор
.
јесам
они
јесам
...
по
сто
разбацан
пилећи
оглодан
кости
,
кор
и
мрва
од
хлеб
,
тањир
у
неред
побацати
по
сто
,
или
наслагати
један
на
други
...
Ена
и
чашица
ракиске
,
жутити
се
на
дно
ракија
...
тамо
даље
онај
округао
стакло
,
у
он
играти
,
искрити
се
чисто
бео
вино
...
по
соба
неред
...
са
њен
кревет
разбацан
јастук
,
згужван
ћилим
...
А-а-а
!
...
као
да
јесам
нарочито
гледати
како
бити
јесам
што
јаче
увредити
!
...
А
она
двоје
сед
,
загрљен
,
један
уз
други
,
и
гледати
се
мутан
,
пијан
очи
...
Љубица
смркнути
пред
очи
...
Дође
она
онај
мушки
лик
црн
од
пакао
,
одвратан
од
ђаво
.
о
,
кад
бити
он
само
моћи
нестати
!
...
она
опет
стати
,
двоумити
:
нешто
јесам
снажно
вући
тамо
у
соб
...
али
што
хтети
тамо
?
...
да
изнети
на
видик
и
она
свој
страдање
,
сав
пораз
...
да
она
да
прилика
да
ликовати
над
она
!
...
не
,
не
...
не
тамо
!
...
али
куд
хтети
?
...
одједном
се
нешта
досетити
,
претрчати
,
двориште
и
изићи
пред
вратница
,
где
јесам
очекивати
радознао
Богосав
.
—
Хоћете
ли
путовати
кроз
шум
?
запитати
он
она
,
гледати
неки
светао
,
необичан
поглед
,
из
ко
бити
смрт
и
вечан
мржња
.
лице
она
бити
све
нагрдити
и
онаказити
од
неки
унутрашњи
мука
.
—
Хоћемо
...
или
управо
не
знати
ни
ја
.
тамо
јесам
сав
равница
,
нем
планина
.
А
што
питати
?
—
Хоћеш
ли
да
он
убити
?
!
...
прошаптати
она
неки
пискав
,
загушен
глас
,
отварати
очи
сав
више
и
гледати
пренеражен
сељак
права
у
очи
,
као
да
он
сугестовати
.
—
Хоћеш
?
...
пропустити
он
напред
...
па
онако
с
леђа
...
нож
,
пирнути
он
...
само
да
ти
ники
не
видити
.
па
хтети
бити
твој
!
...
твој
,
разумети
ли
?
Хоћеш
?
...
Богосав
,
пребледети
од
страх
,
дрктати
,
трзати
он
се
вилица
,
а
очи
не
моћи
да
одвојити
од
онај
сјајан
и
суманут
очи
,
који
пити
,
пити
...
и
успављивати
...
—
како
?
...
А
што
?
!
...
једва
промуцати
.
—
говорити
брже
...
сад
,
сад
...
да
он
не
оставити
жив
!
...
па
чим
доћи
...
права
у
онај
соб
...
па
хтети
онда
ми
двоје
наставити
весеље
.
Хоћеш
?
...
Богосав
,
готово
занесен
чудо
,
само
да
бити
се
отрести
овај
изненадан
страхота
,
отворити
уста
и
проговорити
брзо
:
—
Добра
...
учинити
,
не
бригати
...
А
велим
после
...
сигурно
?
моћи
да
ја
преварити
!
...
осмехнути
се
он
усиљено
.
—
Знаш
да
јесам
после
у
твој
рука
.
Можеш
што
хтети
са
ја
...
—
Добра
,
ићи
ти
сад
,
склонити
се
где
,
док
ја
он
извести
.
до
мрак
хтети
се
вратити
.
—
Имаш
ли
нож
?
—
не
бригати
,
казати
ти
,
одговорити
он
,
прибирати
се
полако
и
долазити
к
себе
.
она
се
сакрити
у
башта
за
неки
густ
ружин
жбуње
,
а
Богосав
отићи
преко
двориште
,
махати
глава
.
—
’
натема
јесам
!
...
луд
јесам
ја
да
ићи
на
робија
или
још
да
изгубити
и
глава
због
њен
вран
очи
!
...
Ехе-хе
!
...
Биће
,
велим
,
мој
...
А
докле
?
док
ми
не
спетљати
обојити
,
па
...
пхи
!
и
он
духнути
преко
рука
,
па
ући
у
кућа
.
брзо
изићи
отуд
сам
Милица
,
подигнут
глава
,
весео
лице
.
Осврташе
се
бојажљив
,
гледати
да
немати
ко
ко
бити
јесам
видети
.
по
тај
обор
глава
и
,
замислити
поглед
,
прећи
преко
двориште
.
Љубица
јесам
сад
први
пут
видити
из
близ
.
пролетити
она
кроз
глава
све
,
што
јесам
знати
о
она
:
муж
она
у
војска
,
оженити
још
од
осамнаести
година
...
свекар
неки
добричина
...
она
довести
из
сиротињски
кућа
...
Љубица
јесам
гутати
,
гутати
поглед
,
сажизати
врео
очи
...
Шта
јесам
овај
?
!
...
јесам
ли
могућно
да
оваки
жена
имати
овако
невин
,
овако
детињити
израз
лице
?
...
о
,
тај
јесам
она
лице
морати
набавити
сав
демон
из
пакао
!
...
млад
,
леп
црн
очи
,
танак
повијен
обрва
,
нежан
,
чист
лице
...
неописан
лепотица
!
...
ићи
брзо
преко
двориште
,
а
на
лице
она
исписати
некаво
невино
,
чисто
детињи
задовољство
...
и
цео
она
лице
детињити
,
нежно
...
мали
устанца
скупити
,
руменити
се
танак
усница
,
мислити
сад
хтети
да
заискати
лутак
.
и
гледати
наиван
,
као
да
јесам
мало
у
свет
живети
,
па
не
знати
ништа
...
ићи
тако
замислити
и
смешкати
се
задовољно
,
детињски
...
о
,
сад
тек
разумети
Љубица
шта
јесам
привући
Влајко
,
и
с
тај
јесам
његов
кривица
још
страшан
,
још
одвратан
...
развратник
,
ужаснути
развратник
!
...
ах
,
што
не
моћи
сад
да
скочити
из
заседа
!
...
па
...
па
да
јесам
сав
...
али
на
што
тај
?
он
,
он
јесам
ту
једини
узрок
сав
...
он
требати
и
да
страдати
...
ево
и
он
!
...
Чим
се
затворити
двориште
за
Милица
,
на
врата
се
појавити
Богосав
и
Влајко
.
како
се
опремити
!
на
он
јесам
сеоски
одело
,
окорамио
двоцевка
па
ићи
весело
,
као
човек
,
који
јесам
до
овај
час
пливати
у
задовољство
...
Смешкају
он
се
уста
,
глад
танак
брчић
,
а
онај
чудан
очи
сећи
као
нож
...
Љубица
се
шћућурити
уза
жбуње
,
отворити
уста
,
па
не
дисати
...
давити
јесам
нешто
у
груди
страшно
,
мутити
се
све
пред
очи
...
навалити
неки
буран
осећај
,
и
она
сад
не
мислити
о
онај
,
који
пролазити
,
весео
,
поред
она
,
не
видити
он
,
него
се
чудити
шта
тај
бивати
у
она
.
Стеже
...
сав
више
стегнути
!
...
ах
,
па
она
хтети
да
плакати
!
...
да
ли
?
...
не
,
јесам
тај
...
Вратница
се
давно
затворити
и
пријатељ
замакнути
у
сокак
,
а
она
се
још
мучити
,
трзати
се
и
освртати
уплашено
око
себе
...
Шта
јесам
овај
?
...
докле
хтети
да
трајати
?
...
или
да
јесам
смрт
?
!
...
ах
,
кад
бити
тај
бити
!
...
—
и
што
ја
не
бити
моћи
сад
умрети
обичан
смрт
?
...
ето
,
један
удар
...
капљати
и
готово
!
А
Гојко
се
мучити
много
...
уф
!
...
гле
лакше
ја
јесам
...
добро
јесам
...
али
се
опет
мутити
у
глава
.
Ооо
!
...
—
Шта
се
тај
навлачити
...
црно
,
густо
?
...
ићи
,
ићи
...
пливати
...
све
ближе
...
не
видити
се
ништа
!
...
да
јесам
тај
капља
?
...
ах
,
да
сести
у
овај
жбуње
...
и
она
се
спуштати
на
земља
,
окретати
се
сокак
и
гледати
,
гледати
...
туп
,
животињски
поглед
.
образ
она
сасвим
упалити
међу
вилица
,
јабучица
искочити
,
очи
се
увући
далеко
унутра
у
свој
станиште
,
па
гледати
отуд
страшно
,
бесвестан
;
усна
само
понекад
задрктати
,
тргнути
се
и
опет
се
скупити
,
припити
се
...
гле
,
дечко
пролазити
сокак
...
звиждукати
и
махати
одељан
палица
...
одједном
јесам
завитлати
и
ударити
о
крушков
грана
,
који
се
пресамитити
преко
плот
.
пасти
неколико
жут
,
зрео
крушка
...
један
се
распрснути
на
двоје
,
па
се
бео
полутина
и
преливати
се
на
сунце
...
—
јесам
тај
;
шта
оно
бити
други
,
важан
?
...
не
знати
...
ништа
не
знати
...
и
не
моћи
да
мислити
.
А
дечко
појести
крушка
,
и
таман
да
бацити
огризак
,
а
поред
он
протрчати
велик
кер
,
гледати
преда
себе
...
Баш
као
наручен
!
...
Дечко
махнути
рука
и
скоро
исти
тренутак
скикнути
кер
...
скикнути
,
зачудити
се
јамачно
шта
он
тај
бити
из
дубок
размишљање
,
па
махнути
реп
живо
,
тргнути
се
и
стругнути
низа
сокак
...
А
дечко
подвикнути
за
он
,
пратити
он
очи
и
весео
поглед
,
док
не
замакати
за
врљика
,
па
онда
дохватити
палица
и
стати
разгледати
крушков
грана
,
немати
ли
још
који
зрео
жутица
...
—
ах
,
па
ја
он
знати
!
тај
јесам
од
онај
први
Гојков
четвртак
...
или
јесам
?
...
не
знати
,
ништа
не
знати
...
А
шта
јесам
оно
мислити
?
...
Чекај
!
...
јесам
тај
...
јесам
тај
...
нешто
лепше
...
или
јесам
лепше
...
јесам
ништа
лепо
...
не
знати
!
...
сад
она
стати
нога
одскакати
од
земља
,
усна
се
трзати
јаче
и
јаче
...
обузети
јесам
дрктавица
.
сетити
се
сад
да
имати
нешто
страшно
,
ужасно
...
ту
јесам
око
она
,
где
ли
...
не
знати
ни
она
...
не
знати
ни
шта
јесам
ни
о
шта
јесам
,
али
јесам
страшно
...
нечувен
...
страшан
од
сав
до
сада
...
некакав
катастрофа
!
...
и
тај
јесам
онај
што
она
јесам
омотати
очи
и
ум
црн
застор
,
тај
не
видити
ништа
...
али
шта
јесам
,
шта
јесам
?
...
Ужас
,
требати
бежати
...
дати
да
се
бежати
!
...
не
моћи
нога
да
се
покренути
...
она
обор
глава
и
замислити
се
...
Прогнаше
деца
чопор
говеда
на
пашњак
...
Запрашио
се
сокак
,
прашина
треперити
према
сунце
и
преливати
се
од
пепељав
и
беличаст
у
љубичаст
бој
...
деца
носити
започет
корпа
,
одељати
витак
или
очишћен
лоз
да
продужити
рад
...
крава
наићи
под
крушка
,
где
јесам
опасти
мало
лишће
и
остати
који
зелен
крушка
...
Опружише
врат
,
дунути
снажно
у
прашина
и
покупити
лишће
и
крушка
...
један
младица
,
јамачно
првешка
,
мало
нежан
срце
,
рикнути
протегнут
,
па
продужити
пут
за
друштво
...
Олакшала
јесам
чежња
матерински
срце
...
и
опет
мислити
,
и
опет
пролазник
,
и
тако
редом
,
час
за
часом
,
ћутети
и
гледати
,
гледати
,
гледати
...
а
у
глава
се
само
мутити
и
комешати
...
одједном
јесам
обасјати
кос
,
врео
зрак
...
она
се
тргнути
...
Шта
јесам
овај
?
...
где
јесам
она
?
...
ах
,
одједном
се
сетити
онај
страшан
...
кос
она
се
стати
одвајати
од
глава
,
срце
се
следити
,
стати
,
не
куцати
нимало
...
и
она
се
сав
окаменити
...
Ужас
!
...
који
јесам
доба
?
...
заранак
...
па
он
јесам
већ
мртав
...
мртав
!
...
убити
!
...
А
онај
хтети
сад
доћи
,
тек
што
јесам
доћи
...
казати
јесам
до
мрак
...
јесам
,
сећати
се
!
...
и
он
хтети
тражити
награда
!
...
он
?
!
...
он
...
тај
хтети
бити
чеврти
!
...
А
она
се
већ
решити
,
решити
се
!
...
Брже
,
брже
да
не
бити
доцкан
!
...
и
она
трчати
,
сплеће
се
и
опет
трчати
,
али
она
се
чинити
да
се
не
кретати
с
место
...
Брже
,
смркнуће
се
!
...
гурнути
врата
...
гле
,
отворити
!
...
у
кујна
нешто
клопарати
...
она
се
уплашити
,
застати
...
Чује
се
кашаљ
...
ах
,
тај
јесам
Стојан
...
кад
јесам
он
доћи
?
...
или
јесам
бити
овде
од
јутрос
,
па
сад
спавати
?
...
полако
,
на
прст
...
соб
јесам
закључати
...
Ена
орман
!
тај
јесам
!
...
само
да
извући
онај
горњи
фијока
...
гле
како
се
сијати
челични
,
никлован
цев
...
А
револвер
кратак
,
мали
,
као
какав
играчка
...
Видиш
,
стајати
велик
мрља
на
застирач
од
орман
...
извесно
јесам
од
вино
...
али
брже
!
...
она
зинути
,
подигнути
рука
и
осетити
хладан
челик
на
врео
усна
...
пријатно
јесам
овај
осећање
,
али
она
немати
кад
...
рука
дрктати
...
дрктати
...
она
подметати
и
други
...
прст
се
заплести
...
не
моћи
да
наместити
кажипрст
на
обарач
...
ха
,
ево
!
...
Вук
...
обарач
се
покренути
и
чинити
она
се
застати
...
она
се
спремити
да
повући
јаче
...
али
исти
тренутак
нешто
необично
грунути
...
задимити
се
...
гурнути
јесам
некуда
снажан
,
и
она
се
претурити
...
Стојан
се
тргнути
,
ослушнути
...
и
одједном
он
доћи
пред
очи
цео
ужасан
истина
.
Диже
он
се
кос
на
глава
,
појурити
преко
кујна
и
отворити
собни
врата
...
задахнути
он
дим
од
барут
...
А
доле
на
под
бео
се
онаказити
,
слабо
лице
,
из
уста
тећи
крв
...
—
Братић
...
браћа
!
...
Помоћ
!
...
дрекнути
он
и
истрчати
на
сокак
,
викати
по
село
из
сав
глас
.
А
сунце
треперити
и
блистати
се
...
руменити
се
весео
чаробан
светлост
његов
зрак
...
оно
се
спуштати
величанствено
и
мирно
,
као
да
остављати
цео
свет
у
срећа
,
као
да
нигде
у
свет
нем
бол
ни
чемер
.
