драгати
ГАВРИЛОВИЋ
сабран
дело
песма
-
приповетка
први
књига
први
издање
Кикинда
@card@
.
из
УЧИТЕЉИЧКОГ
Живота
у
један
повећој
кућа
варош
*
*
седити
јесам
један
ноћ
у
један
собица
три
млад
женскиња
код
неки
сто
претоварен
разним
књига
,
рукописни
белешка
и
цртеж
.
—
Читаво
брдо
књига
!
—
рећи
један
од
она
трти
очи
—
Ева
још
јесам
ни
летимице
половина
главни
штудија
прећи
а
два
сат
већ
избијати
.
па
не
знати
што
и
превртати
тек
тај
лист
;
ако
се
за
три
година
јесам
доста
спремити
,
хтети
ни
сад
мудрост
кашика
покусати
.
—
тако
јесам
;
али
сутра
хтети
полагати
баш
тежак
предмет
.
па
онда
,
педагогија
,
дидактика
и
метод
!
—
приметити
други
и
отворити
рукописни
белешка
,
на
који
бити
на
горњи
листа
крупан
и
цифраст
написати
:
педагогија
Милица
г
.
приправница
ИИИ
.
разред
.
—
и
ти
,
Милица
,
баш
мислити
,
да
хтети
на
бадњи
дан
прасити
угојити
?
—
насмешити
се
опет
први
.
—
тај
манути
се
луд
посао
;
тај
се
тек
бунити
,
а
ето
и
ти
и
Ленка
једва
што
држати
очи
.
—
Само
што
се
ти
,
Даринка
,
још
држати
—
к'о
Каћ
.
—
Умеша
се
сад
и
трећи
.
—
тај
све
жмиркати
.
—
ја
?
—
рећи
Даринка
па
протрти
очи
—-
Ал
’
нека
,
требати
и
ја
да
запамтити
кад
јесам
полагати
учитељски
испит
.
—
Само
да
добро
проћи
—
рећи
на
тај
Милица
.
—
тај
паста
тек
хтети
!
приметити
Даринка
.
—
А
’
што
хтети
ми
можда
из
поједини
предмет
са
један
или
два
степен
ниже
оценити
,
ја
хтети
баш
много
љутити
;
знање
,
што
јесам
он
стећи
,
не
моћи
ја
тај
одузети
.
—
Оно
ја
остајати
и
уз
довољан
оцена
.
—
довољан
!
—
узвикнути
Милица
.
—
То
бити
бити
грозно
!
—
грозно
или
не
;
ал
ја
се
тако
слутити
—
рећи
замишљено
Даринка
.
—
А
у
осталом
ви
хтети
можда
и
боље
проћи
;
таки
јесам
срећа
,
да
и
нетражећи
стицати
симпатија
свој
околина
.
А
ја
—
ма
да
у
ствар
јесам
гора
од
ви
—
знати
како
пролазити
.
—
права
имати
;
и
сам
јесам
тако
нешто
приметити
,
од
кад
јесам
с
ти
—
приметити
Ленка
.
—
Теба
се
све
већма
замерати
,
а
добар
воља
не
признавати
ти
се
ни
од
другарица
,
ни
од
професорски
колегиј
.
—
Лепа
јесам
тешити
!
—
осећи
се
на
тај
Милица
.
—
А
што
да
ја
тесати
?
за
мали
погрешка
велик
казна
,
за
добар
страна
никакав
признање
,
тај
јесам
мој
судба
већ
одавно
.
но
ја
се
надати
,
да
хтети
и
на
мој
вратити
срећа
закуцати
па
онда
хтети
јесам
чврсто
за
јак
шчепати
,
—
насмејати
се
и
ако
мало
усиљено
,
Даринка
па
се
стати
за
спавање
спремати
.
—
и
ти
хтети
баш
да
легнути
?
—
запитати
у
исти
мах
два
другарица
.
—
јесам
него
хтети
тек
бадава
с
ви
дремати
—
одговорити
она
па
се
смести
у
постеља
.
—
благо
ти
!
—
уздахнути
Милица
па
затворити
педагогија
,
и
за
тај
узити
психологија
и
почети
шаптати
:
психологија
јесам
наука
...
—
Хајд
’
штудирати
од
корица
до
корица
,
па
ваљда
хтети
сутра
знати
разложити
,
какав
се
процес
дешавати
у
душа
детињи
,
кад
он
учитељица
онако
својски
прут
по
врх
прст
„
одаламити
;
“
а
тај
јесам
и
онако
у
свеза
са
теза
из
педагогија
о
нега
чулан
орган
—
приметити
она
шаљиво
Даринка
и
наместити
свој
узглавница
.
—
Ћути
па
спавати
—
рећи
оштро
Милица
—
за
мој
природа
јесам
да
гладити
деца
ко
неки
пудла
;
а
и
ти
хтети
видити
,
како
хтети
у
школа
проћи
без
телесни
казна
.
после
пол
сат
Даринка
јесам
већ
спавати
а
другарица
она
се
такође
спремати
да
легнути
.
„
Песталоци
родити
се
у
Цирих
@card@
.
година
“
шапутати
у
сан
али
доста
разумљив
Даринка
.
—
аха
!
—
историја
педагогија
—
рећи
Милица
—
и
у
сан
она
Песталоци
у
памет
!
—
Штета
само
што
се
у
садашњи
доба
не
налазити
какав
његов
последоватељ
а
Даринка
бити
први
поћи
трага
госпођица
Шултесове
—
додати
враголасто
Ленка
.
и
с
тај
угасити
лампа
те
и
онај
заспати
.
и
збогом
!
—
здраво
!
—
сретан
!
чути
се
на
жељезнички
станица
варош
*
*
на
недеља
дан
,
по
онај
поменут
ноћ
.
—
приправник
обоје
пола
,
сад
већ
учитељ
и
учитељица
,
остављати
варош
те
одлазити
дома
,
па
отуда
тај
узвик
и
врева
.
растанак
тај
бити
веселотужан
;
јер
и
весео
међу
она
бити
јесам
тешко
растати
се
са
другар
и
другарица
са
који
братињски
и
сестрински
делити
три
година
весео
и
тужан
час
.
влак
дојурити
и
за
часак
се
узвик
утишати
те
се
чути
тек
грајати
а
после
неколик
тренутак
зачути
се
поново
и
последњи
:
збогом
!
збогом
!
и
влак
одјурити
препун
учитељ
обоје
пол
.
за
она
јесам
осим
многобројан
мештанин
махати
рука
и
марама
још
и
три
њихов
другарица
;
а
кад
она
у
лице
загледати
,
видити
да
јесам
тај
наш
познаница
,
Даринка
,
Милица
и
Ленка
.
и
онај
јесам
страна
;
али
њихов
пут
јесам
на
други
страна
,
те
очекивати
други
влак
,
који
се
баш
данас
из
непознат
узрок
закаснити
.
—
Баш
ја
јесам
жао
што
јесам
осуђен
сам
да
путовати
;
а
како
јесам
тамо
све
весело
!
—
приметити
затим
Милица
.
—
Шта
хтети
,
кад
јесам
из
наш
крај
тек
ми
три
,
а
други
и
први
разред
не
хтети
да
ми
чекати
,
—
одговорити
она
Даринка
.
—
напослетку
и
боље
,
што
јесам
сам
,
—
додати
Ленка
—
ја
јесам
расположити
за
весеље
.
—
Теба
јесам
сав
твој
сведоџба
у
глава
,
—
приметити
Милица
—
а
шта
хтети
Даринка
да
казати
?
—
тај
и
она
јесам
ми
равнати
,
па
погледати
њен
оцена
!
у
тај
звонце
зазвонити
и
вратар
викнути
име
онај
станица
,
уз
који
хтети
се
путовати
.
Наше
познаница
за
часак
се
ужурбати
а
затим
и
још
једном
на
брзо
тек
поглед
или
притисак
рука
опростити
се
од
свој
мештански
познаница
и
познаник
и
ући
у
влак
.
кад
се
влак
кренути
,
чути
се
и
зањима
громак
:
збогом
!
а
суза
у
очи
један
стар
госпа
—
њихов
газдарица
—
сведочити
,
да
јесам
морати
бити
ваљан
девојка
.
—
ни
кост
ја
вран
у
ти
не
донети
!
—
рећи
Ленка
гледити
кроз
прозор
на
варош
,
па
одступити
од
он
—
па
како
бити
сам
у
купе
—
извалити
се
на
клупа
;
а
под
глава
метнути
свој
кутија
,
који
јесам
предати
са
осталим
пртљага
.
Даринка
и
Милица
међутим
мирно
заузети
сваки
по
један
ћошак
тај
дремати
.
—
тај
ту
се
ни
дремати
не
моћи
!
—
сувише
се
влак
дрмати
—
рећи
по
мали
почивка
Милица
.
—
него
боље
да
се
разговарати
,
и
онако
хтети
се
брзо
растати
;
а
волети
бити
знати
,
шта
хтети
ти
,
Даринка
,
главна
задаћа
бити
док
у
народ
и
школа
ступити
?
—
Шта
?
—
оно
што
и
сваки
од
ми
—
ревносно
и
савесно
вршење
свој
позивати
—
одговорити
расејано
Даринка
.
—
сваки
од
ми
—
поновити
дремљиво
ал
’
једак
тон
Ленка
—
питати
само
Анђа
и
Душанија
,
па
хтети
видети
—
родољубље
...
ал
’
онај
јесам
и
опет
зато
с
препорука
свршити
!
.
ти
јесам
данас
раздражити
,
па
боље
—
дремати
!
—
рећи
она
Даринка
па
се
обрнути
опет
Милица
.
—
ајд
’
зидати
ви
кула
по
ваздух
;
а
мој
јесам
план
довршити
бити
још
кад
јесам
ја
оцена
прочитати
—
мрмљати
Ленка
—
Душан
Т
.
јесам
бележник
у
мој
место
,
а
тај
јесам
за
учитељица
и
сувише
добар
—
партија
...
другарица
она
на
тај
прснути
у
смеј
!
—
тај
шта
се
церекати
?
Хоћу
и
ја
једанпут
практичан
да
бити
и
да
се
угледати
на
Душанија
и
Анђа
—
а
она
јесам
зацело
„
брачни
кандитат
“
већ
у
џеп
.
—
е
сад
јесам
забасати
и
у
сатира
—
смејати
се
Милица
—
А
на
последак
,
боље
јесам
и
тај
него
да
размишљати
о
метафизика
—
твој
проклет
учитељски
сведоџба
.
—
јесам
него
хтети
још
сад
донашати
пројект
,
по
који
хтети
учитељовати
,
и
размишљати
,
како
јесам
тај
„
благодатан
“
стање
,
кад
се
најпре
морати
десет
табак
папир
потрошити
,
док
се
општина
смиловати
,
да
свој
учитељица
плаћа
издати
.
—
ти
од
неки
доба
и
сувише
црно
видити
—
рећи
Милица
—
а
тај
чинити
неправда
наш
драг
народ
.
—
Можда
Ал
’
ники
још
јесам
рамени
свет
поправити
,
па
хтети
ии
ви
.
—
раме
не
;
ал
’
енергичан
рад
и
заузимање
много
се
шта
поправити
—
приметити
Даринка
.
ваљда
јесам
већ
и
тај
програм
створити
по
ко
хтети
осим
деца
и
народ
учити
?
—
смејати
се
она
.
—
Шта
јесам
с
ти
Ленка
—
питати
зачуђен
Милица
—
ти
пре
јесам
тако
мислити
?
—
тај
метаморфоза
донети
јесам
неповољан
сведоџба
—
рећи
опет
са
осмех
Даринка
.
—
бадава
се
ти
смејати
;
план
сад
Ленка
—
и
у
твој
душа
морати
јесам
тај
неправедан
оцена
грдан
и
од
рђав
последица
утисак
оставити
.
тај
и
ти
јесам
у
ствар
ако
не
боље
,
оно
сав
ми
равнати
;
па
кад
се
други
гледати
„
кроз
прст
“
у
сав
предмет
,
зашто
се
ти
у
поједини
јесам
моћи
блажије
судити
и
бар
општи
оцена
добар
дати
.
А
да
сталан
воља
имати
,
и
да
ти
јесам
„
плева
“
у
глава
—
тај
јесам
тек
моћи
увидети
!
—
правдати
јесам
у
гроб
!
—
уздахнути
Даринка
—
и
зато
јесам
ја
задовољан
кад
сам
осећати
,
да
јесам
гора
од
ви
;
а
случај
јесам
учинити
,
да
се
мој
права
способност
и
вредност
превидила
—
па
шта
ту
вредити
љутити
се
?
—
ту
ко
велим
,
нем
апелација
—
приметити
Милица
.
—
То
и
јесам
зло
—
рећи
Ленка
.
—
и
образован
људи
слабо
се
обзирати
на
права
способност
,
па
хтети
да
јесам
превидети
:
а
шта
се
тек
моћи
очекивати
од
прост
народ
,
који
не
умести
ни
да
јесам
оценити
?
него
видити
ја
да
ту
немати
ништа
,
и
да
права
казати
наш
сека
Пел
:
„
боље
јесам
имати
срећа
,
нег
памет
.
“
—
и
ту
нагло
устати
и
прићи
прозор
.
„
свако
јесам
свој
срећа
ковач
.
“
—
приметити
Даринка
али
и
она
из
гледати
као
да
тек
пословица
цитирати
,
а
слабо
о
она
размишљати
.
—
тако
јесам
,
—
рећи
Ленка
и
опет
сести
—
Али
и
ја
јесам
овај
три
година
ковати
и
свакојако
се
мучити
,
па
дед
’
рећи
што
јесам
сковати
срећа
као
Анђа
?
—
опет
Анђа
—
рећи
Даринка
—
тај
мана
јесам
већ
једном
!
зар
јесам
сав
срећа
у
добар
сведоџба
?
а
јесам
она
ни
крив
,
што
јесам
сретан
,
па
се
повикати
одма
од
почетак
да
јесам
даровит
;
а
осим
тај
,
ваљда
јесам
умести
да
провидити
и
сав
положај
,
па
узети
и
добар
правац
.
—
правац
,
правац
,
—
поновити
Ленка
—
можда
јесам
и
тај
;
ал
тај
јесам
за
ја
и
за
мој
проклет
околност
.
—
е
па
што
се
сад
љутити
?
умешати
се
Милица
.
—
Што
?
—
и
ја
јесам
у
таки
околност
или
баш
тај
„
пузавачки
“
природа
,
па
да
пред
сваки
пузити
,
док
општи
симпатија
и
назив
„
препоручити
“
не
стећи
.
јер
и
сам
знати
,
да
ти
„
препоручен
“
и
„
претпоставити
“
и
мушки
и
женски
вазда
питати
из
онај
,
што
се
последњи
пут
предавати
,
а
последњи
лекција
најбоље
се
и
научити
;
а
за
:
ми
„
олош
“
,
дабоме
—
тај
јесам
тешко
.
и
тако
незнам
из
који
плеснив
„
призрење
“
и
„
штедња
“
питати
на
пример
ја
:
Шта
јесам
реагенс
на
скроб
?
онда
,
кад
се
већ
ретко
ко
тај
сећати
.
тако
исто
пасти
на
ја
коцкати
,
да
говорити
о
електрицитет
баш
кад
јесам
о
акустика
и
оптика
највише
штудирати
:
а
поред
онај
„
брдо
“
од
штудија
,
ко
хтети
у
сваки
пар
баш
све
у
памет
имати
?
!
—
Па
ни
ја
јесам
боље
пролазити
—
приметити
Милица
—
Баш
кад
јесам
штудирати
о
планета
,
трабант
,
фиксама
и
комета
добити
јесам
н
.
пр
.
питање
:
колико
становник
имати
,
незнам
који
варош
у
Америка
?
или
:
Кол'ко
универзитет
имати
у
Рим
?
а
кад
јесам
мислити
да
хтети
говорити
из
повесница
,
доћи
јесам
на
ред
—
логика
.
—
Рђав
рачун
—
приметити
расејано
Даринка
.
—
ха
!
—-
ха
!
баш
к'о
да
јесам
она
сретан
пролазити
—
смејати
се
оне
.
—
ја
се
тај
и
не
хвалити
.
но
и
ви
допустити
,
да
јесам
понављање
душа
сваки
настава
,
па
што
онда
и
за
себе
тражити
изузетак
?
—
А
ко
он
тражити
?
—
осећи
се
Ленка
—
ја
се
само
љутити
,
што
јесам
обичај
да
и
тај
„
даровит
“
пофторавати
ти
„
лак
ствар
“
па
да
се
видити
,
како
и
„
женијалан
дух
“
јесам
увек
сав
реагенс
и
сав
својство
тело
на
ум
.
онда
дабоме
летити
бити
и
она
„
за
ситница
“
—
„
четворка
“
—
и
ту
се
иронички
засмејати
.
у
тај
стигнути
и
до
први
станица
,
где
ући
неки
госпа
са
двоје
дечица
,
те
тако
прекинути
пређашњи
разговор
.
на
идући
станица
оставити
она
госпа
опет
,
али
разговор
се
опет
дуже
време
не
почети
,
ма
да
она
се
на
лице
јасно
видети
,
да
она
се
мислити
врсти
око
последњи
дан
свој
ђаковање
.
—
Ал
овај
жељезница
споро
ићи
—
прекинути
на
последак
тишина
Ленка
.
—
Бар
хтети
се
дуже
разговарати
—
рећи
она
у
исти
мах
оба
другарица
.
она
она
само
зловољан
и
тужан
поглед
.
—
зар
јесам
тако
?
—
питати
Милица
.
—
кад
помислити
на
свој
сведоџба
,
реч
ја
у
грло
застајати
—
чудити
се
,
како
јесам
и
до
сад
говорити
.
—
манути
се
детињарија
!
—
рећи
озбиљан
тон
Даринка
—
и
ја
јесам
дабоме
тешко
,
што
јесам
боље
оценити
;
али
ко
хтети
ми
сав
угодити
?
и
зато
хтети
да
очајавати
;
уверити
јесам
,
да
хтети
на
тај
остати
,
наш
права
вредност
оценити
тек
народ
.
—
дабоме
,
поздравити
ти
!
—
љутити
се
она
—
и
народ
гледати
и
судити
по
сведоџба
!
—
Па
и
наш
јесам
рђав
.
—
јесам
.
ал
’
моћи
јесам
бити
и
боље
;
тај
и
Анђа
и
Душанија
и
сав
остати
она
подобан
незнају
више
.
—
и
ја
јесам
ти
чешће
поучавати
,
па
јесам
и
ти
баш
из
тај
предмет
боље
од
ја
оценити
.
—
права
!
—
викнути
Милица
—
сад
јесам
јесам
добити
.
—
То
бити
моћи
она
и
ти
рећи
—
бранити
се
Ленка
,
но
и
опет
поруменити
и
заћутати
.
—
неки
време
ћутаху
сад
све
три
и
тај
,
Даринка
и
Милица
гледити
кроз
прозор
виноград
засађен
околина
,
а
Ленка
чистити
сав
путни
шешир
,
што
он
јесам
скинути
бити
.
на
последак
—
кад
јесам
шешир
сасвим
чист
бити
—
одгурнути
он
она
зловољан
на
страна
те
опет
наставити
:
—
Мојо
љутња
ви
јесам
детињарија
;
а
ја
опет
не
моћи
да
појмити
ваш
равнодушност
.
тај
зар
ви
не
видити
,
да
хтети
ми
тај
,
бајаги
„
даровит
“
,
на
рачун
свој
препорука
и
одличан
сведочаба
сав
добар
место
пограбити
;
јер
ко
ти
питати
,
имати
ли
тај
љубав
према
тај
позив
,
или
тај
јесам
руководити
славољубље
и
—
мода
.
—
моћи
претеривати
—
рећи
сад
Милица
уклонити
се
с
прозор
—
онај
и
ако
јесам
боље
од
ми
,
опет
јесам
ми
бар
раван
.
—
тај
већ
видети
-—
гунђати
јесам
она
—
Научиле
се
на
лак
живот
,
па
хтети
тако
хтети
и
у
школа
;
а
онај
главица
јесам
тако
женијалан
,
па
требати
више
стрпљење
и
разлагање
.
—
Шта
хтети
огорчење
изнаћи
—
насмејати
се
Даринка
—
с
тај
страна
још
ти
јесам
знати
.
—
ја
јесам
злобан
и
ако
јесам
огорчити
;
и
мој
примедба
,
допустити
,
да
јесам
основати
и
на
место
.
—
То
хтети
будућност
и
народ
пресудити
.
—
јесам
,
—
додати
Милица
—
окушати
се
и
њихов
рад
и
у
живот
;
видити
народ
и
њихов
ваљаност
,
а
ту
тек
хтети
бити
неправда
,
тај
хтети
и
опет
важити
,
да
јесам
свако
свој
срећа
ковач
.
—
Већ
добра
;
видети
шта
хтети
и
онда
саковати
.
онај
хтети
добити
варош
а
тај
село
па
се
и
опет
не
моћи
мерити
.
—
А
што
не
?
—
питати
Даринка
—
тај
свако
паметан
знати
,
да
јесам
у
добра
лако
добар
бити
,
него
да
се
на
мука
познати
јунак
.
—
Видећу
и
твој
јунаштво
,
док
доспети
у
какав
затуцан
село
са
минимум
плата
и
стотина
занемарен
деца
у
школа
.
—
способност
мислити
да
јесам
стећи
;
труд
и
рад
се
не
плашити
,
а
и
воља
имати
,
па
што
бити
могуће
зацело
хтети
успети
—
рећи
Даринка
одважно
,
а
образ
она
се
чисто
запламтети
.
—
Што
бити
могуће
,
велим
ти
,
но
и
ја
напред
знати
,
да
хтети
сав
тај
врло
мало
бити
према
труд
,
што
хтети
он
имати
;
па
и
тај
грдан
труд
бити
ти
ненаграђен
,
превиђен
и
без
сваки
признање
.
људи
,
драгати
мој
,
тек
онај
цена
и
уздизати
што
се
сијати
;
а
ко
бити
још
пасти
на
памет
,
да
видити
пожртвовање
и
родољубље
у
незнатан
рад
—
сеоски
учитељство
?
!
Даринка
уздахнути
и
све
три
се
другарица
за
часак
замислити
.
—
знати
шта
!
—
рећи
по
тај
Даринка
—
ја
хтети
сав
три
време
бити
учитељица
.
зато
ви
се
обрицати
,
да
хтети
после
три
година
свој
рад
—
ма
где
ја
бити
—
дати
ви
извешће
о
сав
рад
у
школа
,
и
о
мишљење
што
јесам
он
за
тај
време
о
школа
стећи
;
а
тај
хтети
и
ви
ја
обретати
.
—
примати
ли
?
—
примати
—
рећи
оба
другарица
.
—
него
онда
се
морати
код
ја
лично
састати
,
а
не
тек
само
преко
писма
—
додати
још
Ленка
.
—
Ева
рука
!
—
рећи
Милица
а
Даринка
она
такође
пружити
свој
рука
.
у
тај
стигнути
до
један
велик
станица
.
ту
ући
и
више
путница
тај
она
говор
узити
други
правац
.
—
Ена
врх
торањ
у
мој
место
!
—
викнути
у
једанпут
Ленка
—
а
још
мало
па
хтети
стигнути
и
до
станица
где
хтети
се
сићи
и
...
—
Хоћели
ви
ко
’
дочекати
?
—
прекинути
један
радознао
путница
,
који
се
можда
радовати
,
да
хтети
уживати
„
сцена
радостан
састанак
.
“
—
Неће
ја
дочекати
.
јесам
она
моћи
извесно
назначити
дан
свој
долазак
—
одговорити
она
,
па
се
и
опет
удубити
у
посматрање
торањ
.
—
јесам
ли
он
се
сито
нагледати
?
шанути
она
Милица
—
да
јесам
тај
твој
Душан
Т
.
црквењак
,
ја
бити
загонетка
одавно
решити
.
овако
,
гледати
,
гледати
,
па
опет
,
баш
—
обичан
тороњ
.
она
се
тргнути
и
мило
јесам
погледати
.
—
овде
хтети
,
као
што
знати
кола
узети
,
—
рећи
затим
—
па
хајд'те
и
ви
самном
.
ја
бити
врло
волети
,
а
и
мој
бити
ви
једва
дочекати
.
—
и
ја
бити
волети
,
ал
ти
знати
—
наш
карта
...
она
уздахнути
и
ућутати
.
знати
јесам
,
да
јесам
узети
карта
до
Т
.
из
ко
јесам
оба
и
бити
,
и
да
јесам
она
родитељ
,
истина
ваљан
,
али
—
баш
као
и
њен
,
—
сиромашан
људи
.
после
неки
време
стати
влак
и
кондуктер
отворити
врата
.
онај
се
искрено
загрлити
и
ижљубити
;
а
кад
се
влак
опет
кренути
,
гледати
јесам
Ленка
сузним
очи
за
она
и
махати
марама
.
А
кад
она
јесам
из
видити
изгубити
,
чути
се
у
купе
у
који
бити
Даринка
и
Милица
још
задуго
угушити
и
силом
задржаван
јецање
.
и
тако
јесам
радознао
дебео
путница
уживати
бар
„
сцена
растанак
“
.
Међутим
бити
јесам
у
Т
.
сасвим
задовољити
.
ту
јесам
наш
путница
дочекати
,
осим
родитељ
још
и
сродник
и
познат
,
тај
радост
не
бити
крај
.
ИИ
.
три
година
прохујати
,
а
и
четврти
се
већ
у
велик
бројати
,
кад
Ленка
,
који
јесам
као
и
другарица
она
—
већ
давно
учитељица
у
неки
село
,
писати
Даринка
и
Милица
овај
:
„
свако
јесам
свој
срећа
ковач
,
“
чути
јесам
често
од
ви
(
као
што
видити
,
ја
ви
оба
писати
у
једанпут
,
а
после
хтети
тек
преписати
још
један
примерак
.
тако
ја
се
боље
свидети
,
јер
јесам
научити
,
да
све
три
заједно
и
добро
и
зло
делити
,
па
ви
још
и
сад
у
мисао
радије
заједно
представљати
)
и
зато
јесам
и
ја
свој
срећа
из
сав
снага
покуцавати
за
овај
три
година
на
онај
поље
,
који
ја
јесам
у
део
пасти
,
али
јесам
саковати
немогох
.
„
права
срећа
састојати
се
у
задовољство
“
говорити
јесам
увек
Даринка
док
јесам
заједно
бити
.
али
ја
немогох
да
се
задовољити
ни
свој
успех
у
школа
а
још
мање
уплив
школа
на
народ
.
труд
који
у
свој
позив
за
овај
три
година
полагати
,
не
исплаћивати
се
ни
новчан
наплата
,
ни
признање
народ
;
а
кад
метнути
рука
на
срце
,
морати
још
припазити
,
да
уз
сав
свој
мука
,
труд
и
воља
и
народ
мало
привређивати
.
тај
,
дабоме
јесам
ја
крив
,
већ
околност
и
немар
наш
народ
према
учитељство
и
школа
.
но
баш
с
тај
и
оставити
тај
позив
,
те
сад
јесам
више
учитељица
.
Замераћете
ја
,
да
немати
истрајност
и
енергија
.
па
добро
неки
јесам
и
тај
!
—
хтети
да
се
бранити
—
Али
главни
јесам
узрок
,
што
ја
не
спадати
у
природа
,
што
свој
личан
срећа
жртвовати
општи
интерес
и
онда
кад
се
тај
жртва
превиђати
од
страна
онај
,
за
који
се
жртвовати
.
ја
у
онај
стање
не
бити
задовољан
;
а
свако
јесам
свој
срећа
ковач
тај
ја
покушати
,
да
јесам
ковати
у
други
правац
.
и
само
зато
драг
мој
,
напустити
јесам
ја
први
поука
Виљем
Пен
и
последњи
аманет
Вашингтон
.
„
Учита
народ
!
“
—
вео
додуше
тај
мој
омиљен
научењак
—
али
ја
се
још
врло
добро
сећати
и
последњи
реч
,
што
она
свој
изустити
Песталоције
.
па
кад
Песталоци
—
ваш
омиљен
педагог
и
отац
педагогија
—
на
самрт
велим
:
„
А
ви
деца
тражити
срећа
и
задовољство
у
спокојан
круг
породичан
,
“
онда
ни
ви
не
моћи
ја
замерити
,
што
јесам
тако
брзо
следовати
његов
савет
...
али
како
видити
,
табак
јесам
скоро
пун
.
зато
ви
хтети
даље
мучити
аманет
мудар
људи
,
него
хтети
ви
’
наки
просто
рећи
,
да
јесам
се
—
удати
још
пре
три
месец
.
знати
да
јесам
ви
сад
први
мисао
:
за
ко
?
но
баш
тај
остављати
да
погађати
;
јер
колико
се
сећати
оба
јесам
волети
загонетка
...
него
знати
шта
!
мој
муж
ви
оба
поздравље
и
заједно
са
ја
молити
,
да
ми
о
његов
имендан
—
о
Константина
и
Јелена
—
у
гост
доћи
.
он
јесам
рад
да
ви
познати
,
а
и
ја
мислити
,
да
јесам
већ
време
,
да
се
опет
видити
и
да
при
растанак
из
школа
задат
реч
испунити
.
ја
се
обојити
тврдо
надати
,
да
хтети
ми
доћи
;
а
дотле
остајати
здрав
Ленци
.
кад
доћи
,
нетражите
ја
у
учитељичин
стан
,
већ
сићи
у
онај
велик
кућа
преко
пут
.
ИИИ
.
на
дан
Константина
и
Јелена
стати
заиста
пред
онај
велик
кућа
у
село
г
.
један
кола
,
а
у
она
седети
јесам
Милица
и
Даринка
.
на
прозор
указати
се
у
исти
мах
мушки
и
женски
лице
,
а
за
тај
истрчати
обојити
на
поље
.
—
терати
унутра
!
—
викати
домаћин
,
Ленкин
муж
,
још
из
ходник
;
али
тај
јесам
кочијаш
тек
с
празан
кола
учинити
,
а
Даринка
и
Милица
бити
још
на
улица
загрлити
мио
другарица
.
—
како
јесам
лепо
што
јесам
оба
заједно
доћи
—
приметити
она
она
љубити
она
.
—
пут
овамо
водити
преко
С
.
—
рећи
Даринка
—
па
јесам
синоћ
сврнути
и
по
Милица
.
—
Мојо
женица
заборављати
у
свој
радост
да
ми
упознати
—
приметити
домаћин
смешити
се
—
зато
морати
и
јесам
рећи
,
да
јесам
она
муж
Коста
Т
.
овдашњи
бележник
.
—
Мило
ми
јесам
—
рећи
Даринка
пружити
домаћин
рука
—
А
ја
јесам
Даринка
,
а
она
јесам
,
разумети
се
,
Милица
.
и
ту
се
онако
својски
и
српски
без
сваки
цифрање
руковати
.
—
тај
већ
из
реч
даринчини
видети
јесам
који
јесам
Милица
,
и
зато
она
јесам
„
по
правило
етикеција
“
упознавати
;
—
смејати
се
за
тај
Ленка
—
а
оне
знати
и
без
ти
да
јесам
ја
муж
.
сад
јесам
више
учитељица
па
немогу
помислити
,
да
јесам
чича
Харалампије
мој
фамилијаз
—
и
ако
до
дух
на
он
личити
...
—
ти
сав
она
старати
—
приметити
Милица
и
с
тај
ући
у
кућа
,
где
она
Ленка
и
домаћин
упознати
и
с
други
присутан
гост
,
што
доћи
да
честитати
имендан
—
иначе
не
бити
ники
у
кућа
.
господин
Коста
не
бити
порекло
мештанин
;
а
осим
тај
бити
јесам
и
сироче
без
икакав
близ
својта
.
тај
дан
до
у
вече
провести
весело
у
друштво
са
осталим
гост
.
Вече
међутим
бити
удесити
Ленка
да
она
сам
остати
.
знати
јесам
,
да
хтети
она
већ
сутра
другарица
опет
отићи
сваки
на
свој
место
.
тај
и
сад
моћи
јесам
она
тек
зато
доћи
,
што
јесам
данас
субота
а
сутра
недеља
;
иначе
немати
учитељ
у
време
школски
гошћење
.
но
вече
,
кад
се
о
свашта
већ
доста
наразговарати
,
рећи
Ленка
молећи
глас
и
поглед
,
да
јесам
већ
касно
,
те
да
отићи
спавати
.
—
Али
ја
баш
хтети
!
—
шалити
се
он
—
знати
да
хтети
она
приповедати
како
јесам
ја
уловити
.
Хоћу
дакле
да
чути
хтети
ли
што
слагати
...
—
е
па
остати
,
кад
баш
хтети
;
но
ја
мислити
да
...
па
не
довршити
питати
поглед
свој
другарица
.
—
Којешта
!
—
рећи
у
исти
мах
оба
другарица
.
—
остати
ти
Коста
.
оно
што
јесам
ја
радити
и
доживити
јесам
тако
опасан
природа
,
да
се
баш
тајити
морати
.
сад
јесам
,
као
што
јесам
чути
,
већ
и
с
он
бити
„
ти
“
Ленка
јесам
желити
,
да
тако
бити
,
а
оне
се
јесам
много
устезати
.
—
Остаћу
,
кад
допуштати
—
рећи
г
.
Коста
.
—
Која
хтети
почети
?
—
питати
Ленка
.
—
Запрви
ти
,
—
рећи
Даринка
.
—
одакле
да
почети
?
из
писмо
већ
нешто
знати
.
—
оне
можда
и
знати
;
но
и
ја
бити
волити
све
чути
—
уплести
се
г
.
Коста
.
—
е
на
почети
од
крај
,
—
рећи
весело
Милица
—
а
Коста
јесам
,
к'о
што
јесам
данас
чути
,
хитар
стенограф
,
па
моћи
одмах
и
стенографисати
.
—
ако
допустити
,
да
тај
белешка
независан
разполагати
,
одмах
хтети
се
дати
на
посао
.
—
ми
и
онако
јесам
нужан
.
—
—
Ал
’
ја
бити
она
штампати
;
а
тај
ви
већ
неби
бити
права
?
—
Божа
сачувати
!
ја
ништа
немати
против
;
шта
више
,
за
твој
труд
дати
ти
и
почетак
тај
приповетка
.
он
се
моћи
датирати
још
од
дан
наш
испит
;
а
ја
и
онако
имати
сав
прибележен
у
свој
дневник
.
—
гилт
!
—
рећи
домаћин
онако
по
српски
обичај
.
затим
донети
писаћи
опрема
,
те
весело
узити
оловка
у
рука
.
—
Почни
жена
!
—
како
јесам
положити
и
како
јесам
путовати
знати
.
—
Али
ја
не
знати
—
умешати
се
муж
.
—
пустити
јесам
само
неки
по
воља
говорити
;
чути
после
од
ја
што
ти
још
устребати
—
рећи
он
Даринка
.
—
да
јесам
ти
Даринка
добити
место
дознати
јесам
из
Миличин
писма
у
који
ја
још
јављати
,
да
јесам
и
сам
постати
учитељица
у
С
.
тај
ја
јесам
дати
повод
,
да
се
слатко
насмејати
,
јер
,
ко
што
знати
,
и
сам
јесам
тада
,
тек
од
кратак
време
постати
овдашњи
учитељица
такође
са
минимум
плата
који
и
ви
имати
.
сав
три
дакле
имати
тек
девет
стотина
,
а
Анђелија
сам
имати
у
В
.
осим
@card@
форинта
још
и
нешто
земља
и
стан
који
најмање
вредити
@card@
форинта
годишње
.
али
наравно
,
она
јесам
чедо
протекција
и
срећа
па
имати
сведоџба
с
препорука
;
а
тај
јесам
довољно
,
да
и
најбоље
место
добити
.
Мећу
тај
ја
...
—
на
ствар
!
—
прекинути
смешећи
се
г
.
Коста
.
—
права
велим
;
—
ја
јесам
заборавити
,
да
још
Даринка
и
Милица
на
ред
долазити
.
—
доселити
јесам
се
амо
сасвим
сам
—
наставити
за
тај
—
Мата
и
отац
не
моћи
се
из
д
.
амо
селити
а
сестра
јесам
ја
још
мален
.
зато
кад
ја
после
три
дан
мати
отићи
дома
,
бити
јесам
сасвим
сам
у
свој
стан
,
односно
у
свој
соба
,
а
у
други
соба
становати
јесам
хром
Харалампије
са
свој
наглув
баба
Наста
.
Баба
Наста
бити
добар
душа
.
Вечито
се
старати
,
да
ја
свој
приповедање
забавити
;
али
ви
знати
,
да
јесам
ја
по
кадгод
неблагодаран
створење
,
па
ја
и
сад
њен
ћеретање
и
приповедање
:
како
грк
Јовин
Ката
немати
воља
што
јесам
за
учитељ
доћи
„
женка
“
нехтеде
забавити
.
Шта
више
тај
ја
јесам
баш
растужити
.
по
тај
јесам
видити
,
какав
осећај
примати
ја
околина
с
који
јесам
осудити
да
живити
и
да
се
дружити
.
Баба
Наста
ја
јесам
до
дух
приповедати
и
тај
:
да
јесам
г
.
натарош
често
на
свој
прозор
од
кад
јесам
госпођа
фрајлица
овде
.
но
ја
он
тада
јесам
познавати
тај
она
само
рећи
,
да
се
српски
не
казати
госпођа
фрајла
него
госпођица
;
а
узгред
приметити
јесам
још
,
да
г
.
бележник
зацело
немати
посао
,
па
зато
гледати
кроз
прозор
.
„
бре
јесам
;
“
рећи
ја
баба
Наста
лукав
ја
гледити
.
„
Пуши
он
се
глава
од
посао
;
него
јесам
он
бацити
око
на
госпођа
фрај
...
овај
,
госпођица
.
први
година
свој
учитељевање
провести
јесам
како
,
тако
.
труд
ја
јесам
доста
стати
,
али
за
тај
и
бити
испит
,
по
нов
учитељски
израз
—
сјајан
.
—
морати
признати
да
истина
говорити
,
—
приметити
домаћин
—
само
ја
јесам
врло
загонетно
што
ти
и
уз
општински
хвала
до
небо
не
бити
задовољан
,
него
оставити
тај
узвишен
и
племенит
позив
?
—
тај
моћи
мислити
,
да
јесам
тај
баш
само
тај
узрок
.
имати
јесам
ја
за
тај
одсудан
корак
и
други
важан
разлог
и
покретач
—
наставити
жена
—
јер
требати
да
знати
,
да
главна
задаћа
сваки
савестан
и
ваљан
учитељ
требати
да
јесам
развијање
ум
и
оплемењавање
срце
дечији
;
а
уз
тај
требати
да
она
улити
у
њихов
главица
и
сав
знање
,
који
јесам
закон
прописати
.
ја
кад
јесам
у
школа
ступити
хтети
јесам
се
тај
држати
.
али
на
брзо
јесам
увидети
,
да
јесам
за
тај
огроман
посао
десет
школски
месец
сувише
кратак
рок
а
деца
и
сувише
запустити
да
бити
ја
,
уз
њихов
често
изостајање
од
школа
,
душа
оплемењавати
,
рђав
навика
одвикавати
а
уз
тај
и
из
знање
ваљан
успех
показати
моћи
.
и
тако
се
по
дуг
борба
са
свој
савест
прихватити
практичан
правац
те
главну
свој
брига
обратити
знање
дечији
;
а
остати
бити
ја
узгредан
рад
,
који
јесам
предузимати
тек
онда
кад
ја
време
допустити
и
кад
јесам
уверити
да
јесам
остати
већ
доста
утврдити
и
у
ред
.
тај
јесам
дабоме
општина
задовољити
но
не
свој
савест
,
који
ја
јесам
вазда
мучити
,
да
јесам
недостојан
тај
позивати
кад
он
не
вршити
по
свој
уверење
.
и
зато
јесам
и
нехотице
поцрвенити
и
застидити
се
кад
јесам
чути
,
да
ја
и
образовати
људи
хвала
;
а
усљед
тај
осећање
постати
и
незадовољан
.
—
гле
,
гле
.
—
рећи
Милица
—
тај
ти
јесам
добар
но
многи
од
ми
.
—
моћи
ја
хвалити
,
јер
јесам
заслужити
.
—
и
јесам
,
—
рећи
скоро
строг
глас
Даринка
—
требати
јесам
делати
по
свој
уверење
,
а
не
освртати
се
не
знати
на
чији
мњење
и
похвала
.
—
Лака
јесам
ти
тако
говорити
.
али
ја
не
спадати
у
природа
твој
врста
,
који
у
свој
занос
,
да
права
и
племенито
радити
,
често
проиграти
свој
личан
срећа
,
и
...
—
Ленка
!
упасти
она
муж
у
реч
—
ти
вређати
.
знати
она
да
јесам
за
тај
и
сувише
волити
—
рећи
Ленка
погледати
другарица
;
па
кад
она
на
лице
видити
да
јесам
разумети
,
осмељен
настава
:
—
јесам
,
ја
не
спадати
у
природа
што
се
свој
личан
права
на
уживање
лако
у
општи
корист
одрицати
.
зато
јесам
уједно
имати
на
ум
,
шта
хтети
свет
о
ја
и
мој
знање
и
способност
рећи
.
и
за
тај
јесам
видити
,
тако
радити
.
—
Па
тако
радити
и
већина
приметити
она
муж
а
Милица
и
Даринка
замишљено
ћутаху
.
—
него
шта
ваздан
да
отезати
—
наставити
по
неки
ћутање
Ленка
—
Моје
јесам
уверење
,
да
ни
један
учитељ
ни
учитељица
на
село
—
разумети
ли
?
—
на
село
,
рећи
,
кад
на
Даринчин
лице
видити
,
да
већ
знати
шта
хтети
да
казати
и
да
она
одобрити
хтети
—
неможе
при
данашњи
наставни
план
и
сеоски
немар
за
школа
,
и
ваљан
успех
са
деца
у
знање
показати
,
и
спремити
деца
за
у
права
смисао
свестан
и
ваљан
члан
човечанствена
.
да
се
тај
постигнути
требати
за
село
сасвим
засебан
наставни
план
,
и
што
јесам
главно
,
добар
плата
сеоски
учитељство
.
у
село
јесам
много
теже
радити
но
у
варош
,
па
опет
,
сваки
варошки
учитељ
и
учитељица
са
највише
два
разред
,
уживати
по
@card@
—
@card@
стотина
плата
,
један
сеоски
учитељство
што
морати
сваки
дете
најпре
да
освестити
,
да
он
јесам
„
Баба
“
или
„
бацати
“
отац
а
„
нинати
“
или
„
сека
“
мати
;
тај
уживати
по
@card@
—
@card@
стотина
плата
,
а
уз
тај
имати
да
настављати
по
@card@
разред
и
@card@
—
@card@
деца
(
разумети
се
,
ако
стати
у
школа
)
.
и
ту
онда
показати
пристојан
успех
и
имати
воља
на
учитељски
позив
!
„
на
ствар
“
,
Ленчица
!
—
рећи
она
опет
смешити
се
муж
—
ако
Даринка
и
Милица
тако
стати
„
разводити
“
,
хтети
овај
ноћ
ни
тренути
.
—
не
бојити
се
,
бити
кратак
приметити
Милица
—
ја
немати
као
она
да
бранити
сав
пренагљен
корак
,
него
хтети
само
казивати
шта
јесам
за
овај
три
година
искусити
.
—
зар
јесам
рђаво
учинити
,
што
се
удати
?
—
питати
он
.
—
То
не
.
али
моћи
јесам
удадба
још
причекати
—
одговорити
Милица
—
саморадња
у
школа
сад
јесам
тек
стећи
искуство
па
јесам
требати
тај
и
народ
дуже
да
послужити
.
—
опет
народ
!
—
рећи
јетко
Ленка
—
а
хтети
да
знати
,
да
се
од
родољубље
не
моћи
ни
три
дан
живети
.
народ
и
општина
кад
хтети
да
она
ваљано
служити
,
неки
се
боље
побринути
за
ми
,
а
не
да
ми
манути
да
у
сав
позив
мучити
се
и
глад
осетити
.
—
тај
моћи
претеривати
,
—
умешати
се
сад
Коста
—
гладан
јесам
тек
бити
!
—
јесам
.
али
да
не
бити
мој
баба
и
стрпљив
кредитор
,
бити
бити
и
тај
.
с
ваш
форинтача
и
петица
,
што
ја
она
к'о
од
беда
давати
не
бити
моћи
храна
набављати
.
—
ти
се
баш
жестити
!
—
смејати
се
он
—
Па
шта
јесам
хтети
са
онај
„
ви
“
?
ја
ко
’
бележник
шта
јесам
ти
моћи
помоћ
?
!
—
тај
тако
ви
неучитељи
вазда
зборити
.
па
онда
ви
јесам
сво
учитељство
криво
—
немати
ви
истрајност
,
способност
и
шта
знати
ја
,
шта
још
ви
не
ређати
.
А
хтети
да
се
сетити
,
да
јесам
и
ја
људи
—
рећи
она
доћи
у
ватра
.
—
гле
,
гле
,
још
хтети
се
и
посвађати
—
приметити
он
мило
јесам
погледав
.
она
се
тргнути
и
поруменити
рећи
:
—
опростити
,
тај
јесам
говорити
учитељица
а
жена
знати
како
о
ти
мислити
.
и
с
тај
још
јаче
поруменити
и
за
часак
ућутати
.
—
наставити
само
,
—
одобравати
он
пољубив
јесам
у
чела
—
и
онако
знати
,
да
хтети
скоро
свршити
.
—
сад
ја
и
не
остајати
друго
ван
још
да
казати
како
јесам
се
познати
и
узети
,
а
тај
се
по
себе
разумети
,
тај
јесам
нужно
ни
да
казати
.
—
Шта
јесам
?
—
тај
јесам
баш
интересантан
прихватити
он
и
оставити
оловка
—
него
тај
хтети
она
ја
приповедати
.
ти
хтети
можда
што
слагати
.
—
тако
хтети
боље
и
бити
—
приметити
Милица
.
—
Али
ко
хтети
онда
бележити
?
смејати
се
Ленка
.
—
јесам
нужан
да
се
бележити
.
оно
што
хтети
казати
остати
ја
јесам
и
сувише
у
памет
,
па
моћи
и
после
додати
.
—
рећи
он
и
почети
:
—
Сека
Наста
јесам
лагати
—
ја
јесам
од
како
јесам
нов
учитељица
доћи
чешће
вирити
кроз
прозор
;
а
к'о
што
видити
њен
стан
бити
близу
,
тај
јесам
јесам
чешће
моћи
видети
да
код
свој
прозор
читати
,
шити
или
баш
гледати
крозањ
.
у
почетак
јесам
мислити
да
тај
чинити
из
радозналост
и
несташлук
,
но
кад
Ленка
о
ферије
отићи
дома
,
доћи
до
уверење
,
да
бити
много
сретан
бити
да
немати
тај
проклет
ферије
,
или
да
један
пут
настати
вечито
па
да
јесам
она
тако
к'о
сад
увек
у
мој
близина
.
и
да
...
—
тај
не
морати
баш
одвише
појетизирати
.
знати
оне
да
јесам
и
тај
парац
дрвен
песник
и
да
јесам
речит
—
упасти
он
у
реч
Ленка
.
—
То
јесам
за
оно
„
на
ствар
“
—
приметити
са
осмеј
Даринка
;
а
он
наставити
:
—
кад
јесам
увидити
,
да
љубав
јесам
шал
,
и
да
се
са
срце
несме
ни
пошалити
,
хтети
јесам
да
поправити
свој
погрешка
,
за
тај
се
више
не
хтети
шалити
,
него
озбиљан
тражити
прилика
и
начин
да
се
с
она
ближе
упознати
.
али
тај
баш
бити
чвор
.
у
кућа
она
јесам
моћи
долазити
,
јер
не
долазити
ни
један
мушко
,
а
она
,
баш
к'о
у
пркос
,
ретко
јесам
куд
ићи
,
те
она
се
не
моћи
придружити
ни
у
пратња
.
и
тако
ви
ја
постати
у
права
смисао
неутешив
љубавник
,
и
сад
покушати
да
сањати
на
месечина
неби
ли
тај
богиња
свој
срце
умилостивити
.
Божа
мој
,
ти
само
знати
,
шта
јесам
ја
суза
пролити
и
кол'ко
чезнећи
поглед
бацати
на
њен
прозор
,
који
се
од
неки
доба
почети
много
раније
завеса
застирати
.
и
тако
ја
сиромах
,
доћи
до
уверење
,
да
се
тамо
преко
слабо
о
ја
бринути
или
да
јесам
учитељица
други
ков
и
сој
,
а
не
од
онај
,
што
бити
женскиња
у
који
јесам
до
сад
бити
заљубити
.
—
бити
она
јесам
дакле
и
више
?
питати
смејати
се
Ленка
.
—
Чудно
питање
!
тај
ја
бар
јесам
учитељица
ни
женскиња
,
да
бити
ја
се
и
тај
ситница
замерати
;
—
смејати
се
на
тај
Коста
—
а
ти
знати
,
да
јесам
обичај
већина
људи
тек
онда
погрешка
не
чинити
кад
се
замерати
.
ја
дакле
ники
јесам
замерати
и
зато
јесам
и
бити
час
у
један
час
у
други
смртно
заљубити
...
—
Чина
ја
се
да
ти
јесам
смртан
љубав
и
безазлен
већ
у
очи
читати
—
смејати
се
опет
Ленка
—
за
тај
бити
баш
волети
знати
,
колко
она
јесам
у
тај
љубав
веровати
?
—
тај
тај
и
јесам
малер
ми
мушки
,
што
јесам
проклети
скептицизам
већ
продрети
и
у
некадашњи
престоница
безазленост
и
поверење
—
у
срце
женин
—
рећи
Коста
правити
се
озбиљан
а
овамо
он
очи
казивати
како
мислити
.
—
и
отров
јесам
по
кад
кад
користан
;
а
сумња
јесам
овде
сасвим
на
сав
место
.
—
приметити
Даринка
.
—
јесам
казати
,
да
ви
мушки
тек
онда
не
грешити
кад
ви
се
замерати
,
а
уз
таки
други
,
питати
,
ко
хтети
безазлен
и
поверљив
остати
?
—
Ника
!
—
рећи
Милица
;
а
Ленка
још
додати
:
—
и
тај
јесам
довољан
разлог
,
да
и
ти
Коста
,
баш
ни
један
јесам
веровати
.
—
Па
бранити
ја
—
рећи
он
слегати
рамени
—
Мен
тај
ни
тада
јесам
љутити
.
Шта
више
ако
хтети
да
бити
искрен
,
морати
рећи
,
да
јесам
се
баш
онда
љутити
,
и
тај
баш
на
себе
сам
,
кад
јесам
осетити
,
да
јесам
баш
ти
у
тај
изузетак
;
т
.
ј
.
да
се
љутити
,
што
ја
тај
неверујеш
,
већ
ја
се
свуда
,
па
баш
свуда
клонити
.
—
јесам
јесам
крив
бити
—
упасти
он
у
реч
она
.
—
требати
јесам
имати
на
ум
,
да
јесам
ја
осим
усамљен
девојка
и
учитељица
па
мање
завиривати
у
мој
прозор
.
овако
разумети
се
,
да
јесам
тај
морал
избегавати
,
ако
јесам
хтети
да
ја
девојачки
углед
и
карактер
и
у
очи
торокљив
свет
остати
онакав
какав
јесам
у
истина
.
знати
јесам
добро
,
да
се
ми
учитељица
сав
већма
замерати
но
осталом
женскиња
.
—
Ман
ми
до
дух
свако
видити
;
само
јесам
штета
што
се
ники
не
сећати
узрок
да
истраживати
—
приметити
јетко
Милица
.
—
ти
бити
хтети
да
се
наш
околина
владати
по
правило
:
„
уништити
узрок
а
последица
хтети
и
сам
нестати
!
“
—
насмешити
се
Даринка
—
То
правило
драгати
мој
,
употребљивати
тек
учитељ
и
лекар
,
а
за
остати
свет
остати
оно
вазда
тек
теорија
и
фраза
.
—
тај
тај
ја
баш
и
љутити
.
—
свет
се
не
моћи
један
раме
исправити
;
а
себичност
јесам
општи
својство
човечији
,
па
шта
вредити
љутити
се
?
него
боље
пустити
Коста
да
свршити
,
—
приметити
Даринка
погледати
у
сахат
—
Ена
већ
бити
девет
.
Домаћин
на
тај
почети
:
—
кад
јесам
на
последак
увидити
,
да
не
вредити
у
тај
случај
ни
на
себе
љутити
се
,
јер
човек
бивати
сав
заљубљен
,
а
ја
онда
лепо
покушати
да
заборавити
онај
2—5
хиљада
што
бити
можда
уз
жена
добити
да
се
јесам
у
Ленка
заљубити
.
тај
ја
јесам
,
разумети
се
по
себе
,
доста
мука
стати
,
али
и
опет
јесам
„
мегдан
одржати
“
на
онда
сав
леп
план
,
о
зидање
леп
кућа
са
женин
новац
,
бацити
у
запећак
и
тврдо
се
заверити
,
да
хтети
учитељица
т
.
ј
.
Ленка
за
жена
узети
и
у
општински
стан
живети
.
тај
ти
јесам
твој
ћеретање
већ
прећи
мера
—
рећи
он
опет
жена
смејати
се
—
Ко
те
питати
шта
јесам
ти
закључивати
,
кад
јесам
ја
већ
госпођа
нотарошевица
и
у
општински
стан
.
твој
закључивање
разумети
се
дакле
већ
по
себе
;
него
свршити
што
пре
да
и
други
чути
.
—
Ал
’
тај
јесам
баш
важно
бити
.
Иначе
јесам
моћи
помислити
,
да
јесам
се
и
ја
мираз
од
твој
баба
надати
,
па
се
после
још
неби
хтети
удати
...
А
требати
да
знати
,
да
имати
мушко
који
умети
и
новац
прегорети
,
и
...
—
место
у
кавана
поред
пива
,
на
дом
и
уз
жена
новина
читати
—
прекинути
он
и
завршити
несташан
Ленка
.
другарица
она
се
смејати
,
а
муж
само
рећи
:
—
То
јесам
хтети
да
казати
.
—
наравно
да
јесам
,
али
ја
јесам
казати
твој
понашање
.
кад
ја
пеглати
или
шити
а
тај
ја
читати
,
а
да
јесам
узети
жена
са
мираз
,
читати
бити
и
ти
у
кавана
.
но
ја
ти
сад
не
помоћи
!
ти
јесам
знати
,
да
хтети
тако
бити
,
па
кад
јесам
ја
тада
предпостављати
новац
,
морати
ја
сад
предпостављати
и
кавана
,
—
рећи
Ленка
пола
у
збиља
пол
у
шала
.
—
Кол'ко
ми
за
живот
требати
одговорити
озбиљно
ал
’
узрујан
глас
муж
—
кадар
јесам
заслужити
;
а
ја
се
са
свој
поступак
до
сада
још
јесам
покајати
.
—
ни
ја
—
приметити
она
умиљато
он
погледав
,
па
он
наслонити
глава
на
груда
.
—
е
овај
бити
требати
да
јесам
завршетак
ваш
приповетка
—
насмејати
се
Даринка
—
ал
’
ја
бити
волети
чути
и
оно
,
што
јесам
Коста
пре
тај
хтети
да
рећи
.
Ленка
се
на
тај
примедба
тргнути
и
поруменити
.
Учинило
она
се
да
бити
приличан
бити
да
се
и
пред
другарица
владати
по
обичај
српски
жена
и
да
јесам
свој
љубаван
осећај
пред
други
обуздати
.
—
тек
кад
она
општина
одвише
неуредно
стати
плата
издавати
,
добити
јесам
и
ја
прилика
,
да
она
се
приближити
наставити
међу
тај
Коста
—
Али
разумети
се
да
јесам
пре
тај
постати
са
сав
озбиљан
човек
.
на
прозор
јесам
ја
ники
више
видети
,
а
кад
јесам
у
друштво
случајно
с
она
се
десити
,
ники
јесам
моћи
опазити
шта
се
у
мој
срце
збивати
.
и
тако
мало
по
мало
па
сав
(
а
можда
и
она
)
заборавити
мој
вирење
кроз
прозор
;
те
ники
не
бити
зазоран
што
учитељица
добијати
од
нотарош
књига
на
прочитање
,
и
што
он
често
по
школски
дете
за
она
молити
;
јер
свако
јесам
бити
уверен
,
да
хтети
она
он
тек
оно
дати
,
што
бити
се
и
у
црква
читати
моћи
...
тако
мало
по
мало
задобити
и
њен
поверење
.
доказ
да
јесам
тако
,
бити
њен
први
цедуљица
у
који
ја
молити
да
радити
тачан
примање
плата
који
рећи
у
њен
користити
одбор
и
црквен
општина
.
и
тако
јесам
на
мој
заузимање
добити
тај
пут
сав
тромесечни
плата
;
а
што
јесам
касније
опет
неуредно
примати
,
неможе
ја
кривити
;
тај
јесам
тек
узрок
немар
општина
и
Срба
према
школа
.
јер
шта
вредити
заузимање
појединац
,
кад
маса
сматрати
школа
као
неки
зло
—
који
„
мода
радити
“
морати
да
се
трпити
и
плаћати
.
„
не
хтети
бити
попасти
ни
попадија
да
ићи
у
школа
“
обично
велим
наш
сељак
.
и
ту
онда
нетреба
други
коментар
.
—
Тешко
ми
,
—
уздахнути
Милица
.
—
и
онда
још
имати
образ
хвалити
се
,
да
и
ја
у
просвета
напредовати
.
—
тај
ваљда
хтети
тврдити
да
ићи
у
натраг
?
—
рећи
јетко
Даринка
.
—
Поље
на
ко
имати
учитељство
да
радити
дабоме
да
јесам
трње
обрасти
;
али
преко
трње
и
водити
пут
срећа
,
само
требати
воља
и
истрајност
.
—
тако
јесам
—
рећи
шаљив
домаћин
—
а
Ленка
јесам
хтети
утрвен
стаза
да
ходити
и
за
тај
јесам
доћи
к
ја
.
А
да
хтети
ја
заиста
доћи
,
ако
само
истрајност
бити
имати
,
видити
јесам
већ
из
њен
забуна
и
поглед
,
кад
јесам
она
честитати
други
година
њен
учитељевање
добар
успех
,
и
узгред
јесам
уједно
жалити
,
што
се
одати
на
тако
трудан
и
неблагодаран
позив
...
—
тако
хтети
!
—
рећи
Милица
.
—
место
да
јесам
храбрити
,
ти
она
напомињати
неблагодарност
.
—
Шта
јесам
знати
,
циљ
освећивати
средство
—
рећи
смејати
се
он
и
за
тај
јесам
у
овај
место
од
тај
доба
учитељица
и
у
ја
изгубити
бранитељ
,
но
као
у
замена
за
тај
добити
јесам
већ
идући
ферије
госпођица
Ленка
писма
,
у
који
она
се
нудити
у
место
назив
учитељица
титула
госпођа
натарошовице
и
натарош
још
приде
...
она
јесам
мој
понуда
показати
свој
родитељ
;
а
овај
бити
тај
место
и
милије
,
те
тако
пре
неколик
месец
постати
ми
двоје
муж
и
жена
.
А
што
и
ви
јесам
у
сват
бити
,
надати
се
да
ми
хтети
замерити
.
бити
јесам
у
тај
доба
тако
блато
,
да
ви
ни
десет
коњ
преко
овај
ритски
блато
неби
превући
.
осим
тај
,
ја
ви
јесам
познавати
,
а
она
или
бити
сувише
сретан
што
ја
јесам
добити
или
сувише
несретан
што
оставити
учитељевање
;
доста
да
ники
јесам
у
сват
звати
.
—
ни
једно
ни
друго
,
већ
само
збунити
—
рећи
Ленка
—
онако
не
бити
задовољан
,
а
знати
јесам
да
хтети
ја
овако
већина
другарица
осуђивати
.
—
Што
да
ти
осуђивати
?
—
приметити
Даринка
—
твој
природа
јесам
да
се
с
незгода
борити
;
а
у
узак
круг
,
у
породица
или
као
што
твој
муж
велим
„
на
утрвен
стаза
“
моћи
хтети
достојно
и
задовољно
свој
дужност
вршити
.
тај
у
тај
и
јесам
по
народ
добар
учитељица
но
учитељ
.
јер
први
ако
осетити
да
јесам
се
у
себе
преварити
,
те
она
се
тај
позив
не
мити
,
моћи
он
без
велик
свој
штета
и
оставити
.
сасвим
јесам
тај
друкчије
код
мушки
учитељ
;
онај
сирот
и
ако
касније
немати
воља
за
тај
позив
морати
он
и
кисео
лице
вршити
.
—
овамо
онамо
,
па
опет
излазити
да
и
ја
јесам
имати
воља
на
учитељски
позив
—
план
на
тај
Ленка
—
но
ја
ти
казати
,
да
немати
права
.
воља
јесам
и
ја
имати
као
и
сваки
од
ви
,
него
јесам
погрешка
у
тај
,
што
јесам
ја
обичан
човек
;
а
као
такав
хтети
и
да
уживати
плод
свој
труд
,
а
не
тек
вечито
да
радити
без
икакав
признање
и
награда
.
—
тако
јесам
!
—
викнути
сад
Милица
—
ето
ја
јесам
ступити
у
школа
са
велик
одушевљење
него
тај
,
па
опет
вечит
борба
и
незгода
потрести
јесам
он
већ
и
код
ја
,
те
почињати
ладнити
.
—
дакле
чути
и
ти
рећи
домаћин
,
и
узити
оловка
.
Ив
.
—
Немаш
много
бележити
—
почети
она
.
и
ја
јесам
у
почетак
хтети
у
школа
осим
учење
и
да
васпитавати
,
но
и
ја
јесам
као
и
Ленка
увидети
,
да
јесам
тај
посао
„
неблагодаран
“
.
и
тако
јесам
затим
и
ја
мање
васпитати
а
више
учити
.
—
Али
баш
на
село
јесам
васпитање
нужан
и
од
учење
—
приметити
Даринка
.
—
не
порицати
.
али
од
два
зло
требати
бирати
мање
;
а
уз
тај
јесам
кошуља
свагда
близ
од
хаљина
.
—
Лепа
логика
!
—
планути
сад
Даринка
—
онда
ми
јесам
учитељски
школа
излишан
.
јер
наука
што
се
у
основни
школа
предаја
кадар
јесам
сваки
отресан
ученица
више
школа
предавати
.
и
онда
јесам
заиста
неки
имати
права
што
јесам
педагогија
и
психологија
учити
овлаш
и
на
памет
;
тај
јесам
бар
стећи
добар
класа
,
а
у
живот
она
и
онако
тек
требати
метод
,
по
који
се
можда
такође
без
размишљање
и
механично
владати
.
—
камо
срећа
,
да
јесам
и
ја
тако
чинити
,
бити
бити
можда
боље
проћи
.
јер
сад
тек
видити
,
да
ми
јесам
наш
учење
с
темељан
разумевање
и
дати
оцена
лош
од
знање
;
а
уз
тај
и
затуцан
село
са
минимум
плата
.
—
Па
зар
народ
да
одкајавати
погрешка
појединац
?
!
викнути
Даринка
—
А
иначе
благ
она
очи
чисто
севати
—
Па
зашто
јесам
онда
људи
?
и
камо
ми
разум
и
хваљен
родољубље
?
!
—
да
се
само
од
родољубље
живети
давати
можда
и
неби
тако
бити
—
рећи
Милица
равнодушно
слегнути
раме
—
Али
овако
баш
што
јесам
људи
,
себичан
јесам
.
осим
тај
,
ја
јесам
једанпут
у
живот
пофалити
,
па
хтети
више
.
или
бити
ти
хтети
да
због
родољубље
и
мој
уверење
,
да
добро
радити
,
и
у
овај
забачен
село
лош
оценити
бити
?
не
,
тај
више
хтети
бити
!
кад
бити
ја
тако
радити
видети
бити
се
мој
грдан
труд
тек
кад
бити
мој
ученица
одрасти
;
а
тај
јесам
и
сувиши
дуг
рок
и
за
ја
,
а
још
више
за
свет
који
јесам
нестрпљив
и
сујетан
,
па
уживати
у
стармало-наученој
деца
.
и
зато
јесам
видити
,
паметан
онај
ко
свет
по
воља
чинити
.
Даринка
при
последњи
Миличин
речма
одобравати
уздахнути
,
и
сав
па
и
домаћин
за
часак
ћутаху
.
—
у
осталом
—
рећи
Милица
кад
видити
,
да
јесам
Даринка
не
веровати
посматрати
—
ви
оба
добро
знати
,
да
ја
вазда
благ
мислити
но
што
се
можда
изражавати
;
тај
јесам
и
овде
тек
изрећи
свој
мисао
,
а
у
сам
школа
тешко
да
бити
и
око
вешт
педагог
наћи
мана
,
који
бити
се
уз
сеоски
околност
отклонити
моћи
.
и
тако
јесам
ја
и
опет
по
могућство
свој
дужност
достојно
вршити
.
—
Баш
као
и
ја
—
приметити
Ленка
.
па
што
јесам
онда
сам
себе
побијати
?
—
питати
Коста
.
—
Што
?
—
поновити
замишљено
Даринка
—
ето
зашто
.
оне
увиђати
да
она
у
делање
имати
неки
недостатак
,
који
оне
сам
без
општи
помоћ
не
моћи
да
отклонити
,
па
она
јесам
тешко
вршити
сав
позив
без
уверење
,
да
он
сасвим
достојно
вршити
;
а
за
достојан
вршење
требати
опет
и
сувише
самопрегоревање
.
—
Баш
ко
да
ја
из
дух
читати
!
—
узвикнути
чисто
Ленка
.
—
зар
ти
мислити
да
ја
никад
не
долазити
у
тај
врста
искушење
,
па
да
ви
баш
немогу
разумети
.
—
рећи
смешити
се
Даринка
.
—
о
,
наилазити
и
на
ја
почешће
тај
„
чума
“
,
али
ја
се
она
брзо
отрести
,
па
са
удвојен
сила
о
пет
прегнути
и
радити
бар
колико
моћи
.
—
моћи
бити
се
мало
и
штедети
—
приметити
Ленка
—
здравље
се
не
куповати
на
вашар
.
—
А
не
хтети
ти
ники
обесити
ни
колајна
за
твој
сувишан
рад
—
додати
још
Милица
.
—
и
кад
бити
хтети
да
се
усиљавати
,
не
бити
моћи
;
ја
учитељ
вазда
се
морати
освртати
и
на
деца
,
—
рећи
она
замишљено
.
—
бадава
се
бранити
—
рећи
Милица
—
по
ти
се
видити
,
да
много
радити
;
здрав
јесам
,
а
слаб
јесам
но
што
јесам
бити
у
завод
.
—
Па
шта
тај
чинити
,
само
кад
јесам
здрав
—
рећи
Даринка
насмешив
се
.
тај
добро
знати
да
јесам
и
твој
омиљен
педагог
Викторин
од
Фелтре
мрзио
„
телесина
“
.
А
ја
не
ићи
тако
далеко
,
него
тек
велим
:
телесина
не
чинити
човек
.
—
тај
не
чинити
,
—
насмејати
се
враголасто
Ленка
—
ал
’
ето
и
Коста
јесам
већ
приметити
,
да
бити
ти
бити
леп
и
од
Милица
,
тек
да
јесам
ти
,
већ
од
природа
округао
образ
мало
пун
...
—
Мушки
посао
!
—
рећи
Даринка
,
онако
и
не
мислити
,
баш
као
што
често
и
мушки
механично
изрицати
,
неки
тај
сличан
израз
...
Ленка
и
Милица
прснути
у
смеј
,
а
она
се
тргнути
и
поруменити
,
јер
видити
,
како
јесам
домаћин
испитујући
мера
.
А
тај
поглед
уједно
она
и
казивати
:
„
ти
или
јесам
крајњи
искреност
или
крајњи
кокета
и
—
ђаво
.
“
за
тај
још
већма
поруменити
и
за
часак
обор
очи
,
те
збуњено
рећи
:
—
заборавити
јесам
,
да
јесам
и
Коста
међу
ми
;
но
он
хтети
опростити
—
свуда
имати
изузетак
.
—
ваљда
да
опростити
,
што
јесам
и
нехотице
истина
казати
—
рећи
Ленка
па
се
и
опет
засмејати
.
—
манути
се
церекање
,
него
хтети
паметан
бити
да
Милица
наставити
;
хтети
још
да
чути
и
Даринка
!
—
рећи
она
муж
,
па
се
уозбиљити
и
опет
узити
оловка
.
—
приповетка
ја
јесам
на
измак
—
наставити
весело
и
несташан
Милица
—
цео
живот
и
уверење
мој
слично
јесам
онај
што
јесам
од
Ленка
већ
чути
.
но
како
у
мој
место
немати
неожењен
натарош
а
боме
ни
учитељ
;
тај
немати
ники
ни
да
ја
понудити
други
титула
,
и
зато
јесам
ја
видити
,
још
госпођица
учитељица
.
—
права
!
—
викнути
Коста
и
бацити
оловка
—
То
јесам
од
ти
и
очекивати
.
но
не
бринути
се
,
ја
хтети
се
већ
постарати
,
да
и
тај
за
други
титула
дуго
не
чекати
.
—
Бићу
ти
јако
обвезати
!
—
рећи
такође
у
шала
Милица
—
само
још
морати
приметити
,
да
титула
немора
бити
баш
„
госпођа
натарошевица
“
,
моћи
она
и
друкчије
гласити
...
—
на
пример
докторовица
“
—
приметити
Ленка
,
па
погледати
крадимице
ал
’
и
значајно
свој
муж
.
—
јесам
ја
ни
тај
противно
—
рећи
весело
она
—
него
шта
ти
велим
,
госпођица
Шултесова
?
сањати
ли
још
о
какав
Песталоци
,
или
хтети
се
и
ти
задовољити
с
обичан
човек
?
—
и
ту
несташан
поглед
Даринка
.
—
ругати
се
ти
колико
хтети
,
али
сан
јесам
сенка
живот
,
—
рећи
Даринка
,
а
преко
лице
као
да
она
прелетити
тужан
израз
—
Па
кад
јесам
само
сретан
намењен
уживање
у
живот
и
на
јава
,
ко
моћи
замерити
људма
лош
срећа
,
што
се
по
кад
и
кад
заносити
и
сенка
живот
т
.
ј
.
сан
?
!
.
и
зато
се
ја
од
педагог
Песталоције
допадати
.
он
јесам
више
хтети
,
него
што
јесам
моћи
;
а
више
се
мучити
но
што
јесам
уживати
,
тај
све
показивати
његов
пожртвовање
и
челични
воља
.
тај
и
ако
јесам
сав
мудрост
кашика
поцрпсти
и
кабао
просипати
,
опет
ја
јесам
мио
;
јер
он
долазити
мисао
од
срце
,
извор
велик
и
спасоносан
мисао
јесам
памет
,
већ
срце
.
—
Добра
,
добро
,
—
рећи
Ленка
шаљиво
—
ал
’
за
тај
не
морати
ти
баш
о
он
сањати
.
—
имати
и
други
људи
!
Даринка
се
насмешити
,
и
после
неколик
тренутак
ћутање
,
живо
рећи
:
—
мој
сан
јесам
други
врста
,
—
а
да
и
ја
сањати
о
тај
јесам
уверити
.
па
кад
јесам
већ
за
шал
расположити
,
казати
ви
,
какав
се
сан
плести
у
мој
машта
од
кад
јесам
се
тај
Ленка
удати
;
јер
ти
хтети
ви
сан
зацело
највише
интересовати
.
Учини
ја
се
да
јесам
са
10—15
година
већ
у
напред
па
ја
и
не
хотице
доћи
пред
очи
слика
здрав
и
снажан
учитељица
.
она
јесам
већ
средњи
година
па
јесам
баш
јуче
можда
опазити
прво
сребрн
влакно
у
својо
црн
,
плав
или
смеђ
кос
,
па
и
ако
јесам
још
девојка
опет
се
нимало
јесам
ужаснути
тај
нов
дар
природа
;
јер
знати
,
да
она
тај
хтети
срамота
нанети
.
сав
промена
што
јесам
поводом
тај
н
она
учинити
,
бити
јесам
тај
:
што
се
у
тај
тренутак
са
резигнација
насмешити
и
можда
тихо
уздахнути
;
осим
тај
бити
јесам
сад
још
мање
код
огледало
а
све
више
у
школа
,
код
књига
и
у
сав
мален
газдалук
.
мален
стан
њен
јесам
чист
и
пријатан
,
осим
тај
,
пун
она
јесам
школа
живахан
и
весео
дечица
,
који
јесам
сав
љубити
и
поштовати
,
па
она
већ
на
лице
читати
да
јесам
сретан
.
у
сљед
те
њен
срећа
,
хтети
већ
да
викнути
,
да
хтети
и
ја
вазда
тек
учитељица
остати
.
но
у
исти
мах
тргнути
се
из
свој
занос
,
те
ја
се
учинити
,
да
јесам
са
двадесет
година
у
напред
и
да
јесам
на
неки
гробље
.
у
средина
тај
гробље
легати
и
један
гроб
са
обичан
дрвен
крст
,
на
ко
бити
осим
неки
женски
име
,
још
и
овај
забиљежити
:
„
Овдашња
вредан
и
ваљан
учитељица
.
“
Чело
глава
бити
још
усадити
леп
воћкица
а
чела
нога
љиљан
и
ружица
.
у
исти
мах
проћи
кроз
гробље
неки
леп
,
млад
и
здрав
сељанка
;
враћати
се
од
свој
млад
муж
,
који
јесам
ручак
носити
,
јер
јесам
ту
негде
сена
косити
.
на
лице
њен
видити
,
да
јесам
задовољан
и
да
она
овај
земља
не
покривати
драг
кости
њезин
сродник
.
па
опет
кад
доћи
до
средина
гробље
,
пустити
судити
на
стазица
,
па
се
упутити
гроб
учитељичин
.
ту
код
он
клечати
па
по
свршен
молитвица
прошапутати
:
„
ти
јесам
ја
научити
бог
се
молити
и
разумно
живити
,
и
тај
ти
хтети
заборавити
!
“
а
очи
она
се
у
суза
засијати
.
и
опет
јесам
хтети
да
викнути
,
да
немати
велик
срећа
,
од
учитељички
кад
се
и
опет
тргнути
,
на
место
гробље
ући
у
један
кућица
.
—
на
постеља
легати
у
мален
собица
изнурити
стар
жена
а
код
прозор
веза
на
бео
плата
,
леп
,
чио
и
весео
изглед
девојчица
.
старица
јесам
дуже
време
гледати
девојче
са
израз
матерински
нежност
и
љубав
.
али
мало
после
зајечати
од
бол
,
што
она
изнемоћи
тело
мучити
,
те
молећи
глас
рећи
:
„
Милка
,
додавати
ја
мало
хладан
водица
!
“
„
одмах
тетак
,
“
рећи
јесам
девојче
;
али
кад
јесам
после
@card@
минута
водити
из
бунар
вадити
можда
и
нехотице
шапутати
:
„
кад
хтети
вез
довршити
;
кад
сваки
час
требати
вод
!
па
и
тај
мати
незнам
шта
јесам
мислити
,
кад
ја
јесам
амо
довести
?
Заповрће
ја
сваки
час
,
па
шта
хтети
ми
за
тај
оставити
?
—
ту
отрцан
кућица
,
а
тричав
учитељички
пензија
престати
чим
она
нестати
.
“
—
тај
тај
јесам
судба
свити
учитељица
!
—
викнути
скоро
Милица
.
—
Незнам
—
рећи
Даринка
а
озбиљан
она
израз
на
лице
прећи
у
осмеј
—
Али
толико
моћи
рећи
,
да
од
тај
доба
никад
не
сањати
.
Чим
хтети
да
ја
снаћи
тај
беда
ја
ти
се
лепо
забунити
у
посао
,
јер
ко
’
велим
:
добар
јесам
и
најгора
јава
,
од
тако
луд
сан
...
—
А
зар
ти
јесам
никад
сањати
пријатније
снети
?
—
рећи
г
.
Коста
поглед
пун
братински
искреност
и
узрујан
глас
—
на
пример
,
да
јесам
после
неколико
година
корисна
рад
,
настанити
се
у
какав
сретан
кућица
,
уз
други
,
који
бити
ти
волити
као
ја
Ленка
?
на
Даринчин
лице
нестати
осмех
,
па
поруменити
рећи
простодушно
:
—
лагати
бити
,
кад
бити
порицати
.
па
шта
о
тај
велим
?
—
питати
јесам
у
исти
мах
муж
и
жена
.
—
Шта
?
сад
ништа
,
онда
јесам
уздахнути
—
но
ту
се
тргнути
и
још
јаче
поруменити
.
—
не
разумети
ти
?
—
рећи
г
.
Коста
питајући
израз
.
—
Лака
ја
јесам
разумети
.
и
ја
јесам
пробирачица
,
па
не
моћи
да
се
задовољити
ма
шта
;
а
мало
јесам
и
људи
што
јесам
кадар
зарад
обичан
женскиња
напустити
план
о
зидање
леп
кућа
са
женин
новац
...
—
Вараш
се
!
—
рећи
враголаст
осмеј
Милица
—
То
јесам
можда
тако
код
други
народност
но
ја
Срба
и
у
тај
јесам
напредан
.
Наша
интелигентан
браћа
само
се
из
чист
љубав
жена
.
она
јесам
главно
жена
а
народност
и
новац
,
за
она
узгредан
ствар
.
А
да
истина
говорити
,
увидити
и
ти
,
чим
се
сетити
онај
многи
:
Немица
,
Мађарица
,
Влахиња
па
чак
и
Францескиња
,
који
се
наш
иначе
„
ултра
Србенда
“
и
без
један
новчић
мираз
поженити
.
заиста
,
требати
само
да
се
добро
размислити
,
па
хтети
наћи
,
да
јесам
код
ми
Срба
у
тај
поглед
још
„
цвеће
“
туђинац
,
неби
ти
се
оженити
Српкиња
ни
да
он
јесам
дукат
засути
!
...
—
Неби
Српкиња
ни
поћи
за
туђинац
,
—
приметити
иронично
Ленка
—
Српкиња
се
још
јесам
толико
еманциповати
,
да
јесам
хуманизам
и
свест
и
код
она
јачати
од
родољубље
...
—
да
тај
Даринка
или
Милица
говорити
,
—
приметити
шаљиво
г
.
Коста
—
ја
бити
рећи
,
да
јесам
злобан
,
а
овако
само
тај
морати
сетити
,
да
имати
и
Српкиња
што
поћи
за
туђинац
.
—
у
хиљада
можда
тек
један
рећи
поносито
Ленка
—
а
што
јесам
више
,
тај
се
жртвовати
можда
какав
свет
цео
или
јесам
тек
узгред
носити
име
Српкиња
,
а
у
ствар
не
бити
ни
Српкиња
ни
жена
,
него
тек
—
лутак
...
А
тај
:
сретан
пут
!
—
и
онако
хтети
усрећити
ни
себе
ни
други
.
—
тако
можда
мислити
и
правити
туђинка
о
свој
разсестрама
што
се
по
србише
.
—
рећи
г
.
Коста
и
не
мислити
много
о
свој
речма
.
—
ја
јесам
мало
случај
познати
где
јесам
Србин
узети
туђинка
;
а
оно
што
знати
свуда
бити
ваљан
женскиња
—
рећи
озбиљно
Даринка
—
Али
твој
реч
Коста
,
не
морати
зато
бити
неоправдан
;
јер
изузетак
налазити
се
свуда
,
а
права
да
казати
ни
сам
непојмим
женскиња
,
који
хтети
се
поред
себе
раван
у
туђинац
загледати
,
и
зато
се
и
ја
чинити
,
да
такови
женскиња
морати
можда
и
уз
добар
својство
карактерисати
бар
и
добар
доза
лакомисленост
и
саможивље
.
или
ако
не
тај
,
онда
она
јесам
срце
покварено
па
она
јесам
ништа
свет
,
него
јесам
већ
ићи
на
тај
да
онај
пружити
рука
где
хтети
моћи
узурније
живети
и
луксуз
терати
;
а
такав
јесам
дабоме
мало
стати
јесам
ли
њен
муж
хришћанин
или
чивутин
,
млад
или
стар
,
поштен
или
обешењак
,
сретан
или
несретан
,
јер
она
уживати
у
лажан
сјај
па
она
јесам
доста
кад
јесам
уверити
да
хтети
поред
муж
комотан
живети
или
уз
он
неки
углед
у
свет
стећи
.
—
тако
и
ја
мислити
рећи
Ленка
—
и
зато
ја
јесам
и
неправо
,
што
хтети
тај
паразитски
карактер
што
она
јесам
главна
црта
личан
задовољство
,
да
бити
мајка
и
прамајка
наш
узданица
српски
,
т
.
ј
.
будући
нараштај
повећега
дело
интелигентан
Срба
.
па
и
ако
се
велим
:
„
какав
отац
,
тако
син
“
опет
не
остајати
ни
материн
карактер
и
пример
без
последица
на
деца
.
него
да
се
манути
„
филозофирање
,
“
додати
за
тај
смешити
се
—
на
да
чути
шта
хтети
и
Даринка
рећи
;
јер
ено
Милица
већ
дремати
.
—
Ко
’
велим
,
расанити
се
док
чути
колико
јесам
табак
папир
онај
потрошити
док
јесам
добити
плата
,
или
док
чути
како
јесам
„
почастити
“
баба
Мара
—
насмејати
се
Милица
.
—
Шта
јесам
с
тај
баба
имати
?
—
питати
радознало
муж
и
жена
.
(
Даринка
се
насмејати
)
—
Ева
шта
,
—
почети
Даринка
.
први
година
свој
учитељевање
бити
јесам
и
сувише
ревностан
,
па
јесам
хтети
да
поучавати
и
ван
школски
час
;
а
баба
Мара
сетити
ја
онај
практичан
изрека
:
не
плетати
се
у
оно
,
у
што
јесам
позвати
!
осим
тај
научити
јесам
од
она
да
и
са
ревност
и
доброчинство
моћи
човек
непријатељ
стећи
,
па
јесам
сад
ако
не
добар
оно
бар
паметан
...
тај
лекција
примити
јесам
један
децембарски
дан
.
мој
ђачица
бити
се
и
сувише
најести
бео
лук
и
бео
и
жут
пасуљ
,
а
ја
„
новајлија
“
па
још
не
навикнути
на
тај
красна
„
миомир
“
што
испуњавати
мој
школа
(
што
се
простирати
највише
7—8
метар
у
дужина
а
4—5
у
ширина
,
а
у
она
преко
стотина
деца
)
па
се
морати
и
по
цичати
насамо
проћи
по
чист
ваздух
,
те
да
бити
и
после
подне
читав
два
сахат
онај
школски
ваздух
без
велик
штета
удисати
моћи
.
у
ходање
видити
,
да
се
код
неки
зид
искупити
више
жена
,
а
из
тај
група
чути
се
изнемоћи
дрекати
.
кад
јесам
до
она
доћи
,
видити
,
да
јесам
прокопати
зид
па
кроз
тај
пукотина
провлачити
неко
болно
преболан
дете
.
дете
јесам
бити
више
мртво
но
живо
и
обући
тек
у
танак
кошуљица
.
„
Шта
ту
радити
?
“
запитати
она
кад
јесам
она
по
обичај
назвати
:
„
помозбог
!
“
„
тај
ето
болесно
ја
дете
,
па
он
у
име
божији
провлачити
кроз
зид
,
да
се
оделити
на
који
год
страна
;
већ
ја
се
досадити
патити
се
и
гледати
он
како
се
мучити
,
“
рећи
ја
мати
детињи
са
уздах
и
сузним
очи
.
„
дабоме
да
хтети
се
одлучити
;
цич
зима
,
а
ви
јесам
узети
дете
из
топле
постеља
и
још
топлије
соб
,
па
он
тако
у
кошуљица
овде
мучити
!
“
љутити
јесам
се
без
нужда
ја
.
„
тако
требати
,
рано
мој
,
“
поучити
ја
један
баба
,
на
који
се
видети
,
да
јесам
„
леку-рад
“
мало
више
из
чутурица
гуцнути
.
„
Којешта
!
“
осећи
се
ја
.
„
него
носити
тај
млад
дете
у
соб
па
зова
доктор
;
тај
хтети
више
помоћи
него
тај
ваш
лудорија
.
“
па
се
машити
детињи
ручица
,
да
он
бити
опипати
.
али
баба
зацело
мислити
,
да
хтети
она
дете
отргнути
па
гњевно
викнути
:
„
Држ
’
ти
твој
нос
у
школа
,
а
не
мешати
се
у
мој
пос'о
!
Ви'ш
ти
она
,
мислити
да
јесам
госпођа
,
па
сав
знати
!
.
.
тако
јесам
рећи
и
снаш
’
пети
,
да
не
ићи
код
ја
,
да
она
бајати
протиснути
,
него
да
мести
рен
на
груда
и
да
ићи
код
доктор
—
а
чим
јесам
жена
обајати
,
ко
да
јесам
рука
уз'о
!
“
други
жена
устрашити
и
срамежљиво
гуркати
јесам
да
ћутети
,
али
баба
се
недаде
смести
већ
провлачити
дете
и
трећи
пут
кроз
зид
,
некако
смешан
иронија
наставити
:
„
знати
ја
,
да
нов
касапин
под
...
“
па
прогутати
још
два
реч
намигнути
на
остати
.
„
Ал
’
и
баба
Мара
познавати
цео
село
већ
од
толико
година
,
па
ја
јесам
ни
брига
ни
од
десет
доктор
и
така
паметан
госпођа
!
.
.
фала
бог
,
имати
у
село
јоштер
паметан
људи
па
хтети
вришко
и
ти
дати
пут
;
хтети
наш
девојка
бити
попадија
ни
помодуша
да
она
требати
учитељка
а
намирисати
јесам
ја
,
да
баш
ни
поп
ни
јесам
у
воља
,
па
макар
да
један
по
сто
пут
казати
да
јесам
учити
!
...
јесам
,
знати
баба
Мара
све
!
“
и
ту
незграпан
стиснути
дете
тек
један
рука
а
други
се
песница
бесно
лупити
у
груда
.
да
јесам
баба
Мара
благ
говорити
,
ја
бити
се
зацело
јако
љутити
.
овако
видити
јесам
,
да
јесам
тај
оштар
стрела
наперити
тек
из
„
борба
за
опстанак
“
.
за
тај
јесам
се
од
срце
смејати
и
штудирати
мимика
баба
Марина
.
особито
ја
јесам
веселити
кад
јесам
поменути
поп
.
она
јесам
морати
начути
,
да
при
мој
избор
,
ондашњи
свештеник
недадоше
свој
глас
за
ја
из
ја
непознат
разлог
,
па
јесам
држати
,
да
метати
ми
—
као
обично
међу
Србин
—
и
сада
још
баш
крвни
непријатељство
постојати
морати
;
јер
и
ако
јесам
баба
опет
јесам
члан
српски
народ
,
па
јесам
знати
да
јесам
Србин
злопамтити
и
да
радије
копати
јама
свој
но
—
туђина
...
и
за
тај
јесам
и
она
на
тај
„
стрела
“
највише
важност
полагати
и
баш
тај
реч
врло
чудноват
покрет
лице
изговорити
.
али
кад
видити
,
да
се
и
тај
стрела
о
ја
јесам
очешати
и
да
се
тек
смејати
зачуђен
поглед
,
па
љутит
,
али
више
за
себе
,
рећи
:
„
права
казати
да
—
ал
’
боље
да
ћутети
;
тај
се
ники
не
боја
!
“
„
Вараш
се
бака
!
“
рећи
ја
па
јесам
оштро
погледати
и
метнути
рука
на
њен
рам
.
„
јесам
ја
баш
тако
небојша
,
бојити
се
ја
бог
већма
него
ти
,
а
баба
твој
фела
неки
јесам
далеко
од
ја
—
„
леп
кућа
“
;
само
се
сетити
,
да
имати
душа
па
не
мој
бар
онда
да
трти
крајник
кад
јесам
пијан
и
да
бајати
сваки
болест
на
један
форма
...
јер
веровати
ја
,
тај
ти
ни
бог
ни
људи
опростити
хтети
!
“
с
тај
јесам
оставити
и
ући
у
кућа
камо
јесам
мати
болестан
дете
већ
унети
бити
.
кад
јесам
собњи
врата
отворити
,
лупити
ја
врео
ваздух
баш
ко
’
из
какав
парни
купка
,
а
кад
јесам
се
по
соба
осврнути
згрозити
јесам
се
.
осим
крајњи
сиротиња
,
што
јесам
већ
из
очи
домаћичин
вирити
,
бити
овај
соб
добар
сведок
крајњи
незнање
у
поглед
чување
здравље
од
велик
дело
наш
народ
на
село
.
болестан
дете
лежати
јесам
сад
на
неки
траљав
креветац
близу
пећ
уз
свој
успаван
сестрица
;
а
боловати
јесам
,
по
сав
знак
судити
,
од
„
тифус
“
који
јесам
у
место
владати
.
обоје
деца
бити
покрити
најпре
неки
топлим
губер
(
ћилим
)
а
преко
тај
грдан
дуња
.
осим
тај
бити
јесам
и
прозор
засут
песак
скоро
до
половина
окно
;
а
под
постеља
лепршати
се
два
квочка
с
пилић
и
још
један
што
хтети
се
кроз
који
дан
зацело
излетати
.
но
уз
сав
тај
ја
се
чинити
,
да
бити
ваздух
моћи
чист
бити
,
за
тај
се
још
боље
обазрети
по
соба
,
и
заиста
,
опазити
за
пећки
каца
с
ракија
а
на
пећ
озго
бити
јесам
кошар
са
комлов
и
неколико
пара
обојак
,
што
она
јесам
домаћица
без
сумња
јутрос
опрати
па
прострети
да
се
сушити
.
Домаћичино
лице
показивати
благ
и
измучен
душа
,
па
како
јесам
сличан
појава
и
у
имућан
кућа
виђати
,
утишати
свој
зао
воља
па
она
само
рећи
:
„
зар
ви
немати
штала
,
кад
јесам
у
соба
ракија
налити
?
“
„
имати
,
ал
’
о'де
хтети
се
пре
кренути
“
.
„
тако
јесам
“
;
рећи
она
ја
„
ал
’
онда
хтети
тај
дете
дуже
боловати
.
кад
ракија
у
соба
врити
,
шкодити
и
здрав
,
а
болесник
моћи
и
сатарити
.
па
неваља
ни
комлов
ни
обојак
у
соба
да
сушити
.
тај
све
шкодити
и
здрав
и
болесник
“
.
„
она
бог
,
а
ја
ко
’
марва
,
не
знати
ништа
“
,
па
устрашено
шчепати
кошар
с
комлов
,
покрити
он
чаршав
и
неки
стар
кожух
,
и
изнети
у
коморица
што
јесам
бити
до
соб
.
„
сад
да
ја
јесам
Мија
ту
“
,
наставити
забринут
и
тужан
„
ом
бити
и
ракија
изнети
у
шталог
.
тај
боље
јесам
да
ја
се
и
ракија
покварити
,
него
да
ја
пропасти
мој
сладак
и
паметан
чедо
“
!
па
се
надзирати
над
постеља
и
убрисати
зној
са
детињи
чела
.
ја
јесам
узрујати
бити
гледити
њен
безмеран
материњски
љубав
,
сиротиња
и
незнање
,
те
се
за
часак
дати
у
мисао
.
али
кад
ја
она
из
занос
тргнути
,
нудити
ја
да
сести
,
рећи
она
,
да
дете
сувише
не
утопљавати
нити
да
соб
тако
јако
грејати
;
да
с
прозор
песак
уклонити
и
да
соб
чешће
обдан
ветрити
.
трудити
јесам
се
,
да
јесам
приволети
да
звати
лекар
,
но
кад
у
тај
јесам
успети
,
препоручити
јесам
она
неколико
кућеван
средство
и
затим
се
од
она
опростити
.
пут
јесам
много
о
тај
размишљати
;
па
и
ако
јесам
свој
поука
у
здравствени
поглед
од
тај
доба
тек
на
сам
школа
ограничити
опет
штудирати
„
кућеван
лекар
од
Н
.
Сремац
“
и
други
тај
потребан
књига
.
Читаш
ли
она
ти
Милица
?
—
То
ми
јесам
на
село
нужан
и
од
кућарства
—
додати
затим
више
као
за
себе
.
Још
ја
и
тај
требати
!
—
насмејати
се
Милица
.
—
не
свидети
ја
се
„
лекција
“
баба
Марина
!
...
Незнам
ко
бити
уз
толики
неприлика
и
иа
тај
воља
имати
?
!
—
умешати
се
и
Ленка
.
онај
ко
судити
и
себе
,
и
од
себе
—
приметити
Даринка
оштар
глас
.
тај
јесам
дакле
са
свој
околност
задовољан
?
—
питати
радознало
г
.
Коста
.
тај
баш
не
моћи
рећи
.
и
ја
патити
са
незгода
што
јесам
јесам
оне
већ
навести
,
бости
тај
и
ја
као
и
она
,
али
ја
знати
,
да
се
долазити
до
цео
и
споро
ходити
.
осим
тај
—
рећи
смешити
се
—
јесам
никад
ни
бити
„
чедо
срећа
“
па
јесам
научити
да
примати
награда
за
свој
дело
.
за
тај
се
и
не
обазирати
на
мњење
свој
околина
,
већ
радити
тек
по
свој
уверење
;
а
ко
тако
радити
морати
бити
бар
са
себе
задовољан
.
ја
знати
настава
по
мали
почивка
—
да
јесам
и
код
ми
Срба
:
пут
дугачак
а
време
кратак
;
рад
потребан
и
голем
а
сила
слаб
,
мален
и
растрзан
на
хиљаду
страна
.
и
за
тај
се
и
не
држати
наставни
план
и
прописан
правило
као
слепац
вођ
,
него
из
сав
вадити
језгра
и
што
ми
јесам
прек
;
а
ко
јесам
у
добар
околност
и
имати
кад
,
од
воља
он
да
гледати
и
на
сјај
,
лепота
и
узгредан
ситница
.
тај
бити
све
добро
бити
,
да
јесам
светски
критика
;
—
рећи
Ленка
—
а
шта
хтети
рећи
и
претпоставити
власт
,
кад
се
не
претати
све
што
јесам
прописати
?
!
—
свет
вазда
уживати
у
клеветање
туђ
дело
,
па
се
не
требати
на
он
освртати
;
а
предпоставити
власт
морати
тај
поступак
тек
одобрити
;
јер
закон
се
стварати
за
људи
а
не
људи
за
закон
.
осим
тај
,
и
сам
знати
,
да
сваки
настава
требати
прилагодити
способност
и
околност
ученички
.
и
за
тај
,
ники
ти
хтети
замерити
,
ако
се
који
приповетка
или
друго
што
не
прећи
!
после
овај
за
часак
сав
заћутати
.
—
зар
немати
ништа
више
да
казати
?
—
питати
по
мали
почивши
г
.
Коста
.
—
кад
јесам
већ
почети
—
наставити
Даринка
замишљено
—
казати
ви
искрено
баш
све
мислити
свој
,
и
ако
видити
,
да
се
у
многи
не
слагати
.
—
говорити
само
!
—
приметити
Ленка
мило
јесам
погледати
.
—
тај
ето
ја
и
Коста
јесам
баш
„
начелан
“
пријатељ
па
опет
јесам
муж
и
жена
;
па
ма
шта
да
рећи
ваљда
хтети
ја
тек
личан
пријатељица
остати
?
!
Даринка
јесам
само
загрлити
и
смешити
се
наставити
:
—
не
моћи
сасвим
да
одобрити
ни
ваш
тужакање
,
да
ви
силно
учење
отимати
време
за
васпитавање
;
јер
сам
предмет
што
се
у
народни
школа
предавати
по
себе
већ
васпитивати
,
и
ако
не
баш
у
онај
мера
,
у
који
јесам
за
сеоски
деца
потребно
.
зато
ко
јесам
уверити
,
да
по
могућство
достојно
вршити
свој
дужност
моћи
бити
себе
задовољан
.
осим
тај
,
сав
знати
да
од
два
зло
требати
бирати
мање
.
па
кад
јесам
тако
(
а
уз
тај
јесам
свој
успех
и
рад
незадовољан
,
)
не
требати
се
вајкати
,
него
напустити
тај
позив
,
као
што
јесам
ти
Ленка
урадити
,
или
се
латити
онај
правац
у
настављање
,
који
хтети
и
у
тај
незгодан
стање
,
бар
у
нешта
користити
.
—
Али
камо
тај
правац
?
прекинути
јесам
у
реч
Милица
.
—
јесам
доста
тек
рећи
,
него
и
показати
он
.
—
и
ту
се
презриво
насмејати
.
—
моћи
се
љутити
;
ја
хтети
ники
да
учити
,
него
тек
казивати
свој
мишљење
—
рећи
Даринка
.
—
А
тај
правац
чинити
ја
се
,
да
требати
према
потреба
свој
околина
сваки
учитељ
јесам
себе
да
створити
.
не
требати
да
се
ограничити
на
онај
правило
и
упутство
,
што
јесам
она
у
учитељиште
добити
,
нити
да
се
само
на
узор
угледати
,
него
требати
оштар
поглед
тражити
главне
препрека
,
што
ми
напредак
сметати
,
па
она
требати
отклонити
,
ма
и
онај
средство
,
који
људи
не
хвала
и
који
се
у
добар
околност
ни
сам
не
бити
прихватити
.
тако
н
.
пр
.
знати
,
да
ја
као
ђак
јесам
бити
поштовачица
Бело-Ланкастарова
начин
,
да
и
деца
учитељ
при
настава
помагати
.
али
време
и
искуство
научити
ја
јесам
,
да
јесам
и
у
лош
често
баш
добро
скрити
и
да
добар
начин
ако
јесам
околност
примерити
не
моћи
користити
донети
.
и
зато
ја
некадашњи
противница
Ланкастеров
начин
увести
јесам
већ
у
половина
први
година
свој
учитељовање
у
свој
школа
неки
тај
сличан
начин
.
упасти
јесам
у
школа
са
четири
разред
и
преко
стотина
деца
,
који
уз
тај
редован
школа
полазити
тек
од
новембера
до
половина
март
,
а
пре
и
после
тај
видити
она
у
школа
,
што
’
но
вео
,
„
тек
од
жеља
“
.
за
тај
да
кол'ко
толико
себе
и
деца
олакшати
,
а
да
уз
тај
не
бити
механизам
и
у
онај
предмет
где
се
баш
не
смести
трпити
,
прихватити
јесам
се
и
тај
иначе
ја
не
повољан
средство
.
—
Па
како
јесам
тај
урадити
?
—
питати
г
.
Коста
.
—
знати
да
код
ми
на
село
ни
двадесетак
кућа
нем
сат
,
а
немати
ни
сталан
школски
послужитељ
,
који
бити
путем
звоњење
моћи
деца
јављати
кад
јесам
време
да
у
школа
доћи
,
и
с
тај
јесам
деца
вазда
раније
у
школа
но
што
бити
требати
.
ја
јесам
покушавати
да
она
од
тај
одвикнути
;
но
тада
ја
опет
долазити
сувише
доцне
,
па
који
с
тај
,
који
из
напред
речен
узрок
,
наредити
јесам
за
сваки
скамија
по
један
надзорница
,
који
хтети
док
ја
не
доћи
свој
скамија
препитати
из
онај
предмет
што
исти
дан
на
ред
долазити
,
и
за
тај
по
свој
увиђавност
прибиљежити
и
класификација
у
свој
зато
одређену
књижица
.
по
себе
се
разумети
да
овамо
спадати
понављање
предмет
и
тек
онај
предмет
што
јесам
ја
најпре
деца
добро
разјаснити
и
у
који
сад
већ
јесам
неопходан
нужан
учитељев
вешт
питање
.
исто
тако
не
питати
деца
ни
из
онај
предмет
што
служити
поглавито
за
развијање
разум
.
—
ти
као
да
јесам
помишљати
на
злоба
и
завист
што
се
отуда
изродити
моћи
—
приметити
Ленка
.
—
и
на
тај
јесам
помишљати
,
те
баш
за
тај
сваки
недеља
мењати
те
свој
надзиратељица
,
па
како
јесам
у
сваки
скамија
по
шесторо
деца
тај
у
шестонедељни
ток
време
сваки
ученица
једанпут
свој
скамија
надзиравати
;
а
само
ради
тај
не
искључивати
из
тај
редати
ни
иначе
слаб
или
најгору
сав
док
сам
не
увидити
и
не
признати
,
да
за
тај
још
јесам
дорасти
или
док
се
не
показати
тај
позив
недостојан
.
тај
начин
досад
јесам
опазити
код
деца
завист
.
А
да
неби
и
сам
надзорница
грешити
пазити
и
на
њихов
поступак
као
и
на
целокупан
рад
у
школа
још
два
до
три
над-
надзорница
.
о
целокупан
рад
свој
дати
ја
онај
извештај
путем
свој
књижица
и
усмен
исказ
тек
сваки
субота
по
подне
.
тај
прилика
похвалити
ја
вредан
а
лењити
пооштрити
и
сав
класа
уводити
у
сав
записник
.
—
То
бити
сав
добро
бити
кад
неби
тај
надзорница
и
вице-
надзорница
свој
власт
злоупотребљавати
и
можда
и
сам
учитељица
варати
—
приметити
Милица
.
—
ја
не
давати
ни
један
баш
ни
какав
власт
.
права
награђивање
и
укор
само
јесам
мој
,
а
и
тај
вазда
чинити
у
договор
цео
школа
а
никако
се
не
држати
тек
исказ
поједини
надзорница
;
јер
тај
исказ
тек
онда
уводити
у
записник
кад
она
најпре
већина
потврдити
или
одбити
.
за
време
тај
учитељевање
само
јесам
два
извештај
одбити
,
а
срамота
што
јесам
тај
пут
тај
мали
варалица
морати
осетити
,
моћи
појмити
тек
онај
,
ко
јесам
видети
у
праведан
срџба
пламтећи
лице
осталих
девојчица
и
презрив
поглед
онај
јадница
који
се
тај
неправда
хтети
нанети
.
него
истина
радити
морати
признати
,
да
јесам
тај
извештај
већина
благ
и
пријатељски
дух
задахнути
.
сваки
се
сећати
да
она
„
господство
“
хтети
дуго
трајати
,
а
знати
да
јесам
и
сам
погрешив
па
несме
ни
свој
другарица
строго
да
оценити
.
али
ја
јесам
задовољан
и
тај
;
јер
вазда
волити
пропустити
и
десет
кривац
,
него
један
невин
осудити
.
тако
видити
,
помоћу
тај
мален
свој
помагачица
остајати
ја
више
време
за
рад
око
развијање
дечији
разум
и
осталих
врлина
и
способност
.
тек
тај
пут
могуће
јесам
ја
поред
незгода
што
она
учитељ
на
село
трпити
,
да
по
чешће
провести
по
више
сахат
дневно
—
један
до
два
—
у
жив
разговарање
са
деца
,
што
дечији
ум
ни
мало
не
морити
а
много
она
користити
и
полажење
школа
омилити
.
него
и
опет
морати
признати
,
да
се
ја
и
у
предмет
што
се
више
механично
учити
не
ослањати
сасвим
на
деца
,
него
и
она
предузимати
кад
год
ја
време
допустити
и
кад
код
јесам
одредити
час
за
тај
;
само
што
се
не
задржавати
при
она
тако
дуго
као
год
онај
предмет
,
у
који
ја
деца
помоћи
не
моћи
.
—
Али
шта
јесам
с
први
разред
,
—
питати
Ленка
—
он
ти
тек
неможе
писмен
извештај
давати
?
—
дабоме
да
не
;
—
одговорити
она
—
али
ја
јесам
заборавити
рећи
,
да
на
цео
разред
тај
пазити
један
од
два
главних
надзорница
и
тихо
она
препитује
онај
приповетка
и
молитва
,
што
јесам
већ
прећи
;
а
често
при
полазак
свој
из
школа
нацртати
на
школски
табла
какав
за
она
згодан
и
занимљив
предмет
,
па
он
прецртавати
док
не
доћи
време
,
да
и
ја
у
школа
доћи
.
—
Вида
се
да
јесам
сав
занат
испећи
—
рећи
шаљиво
домаћин
.
—
То
не
порицати
,
—
додати
он
жена
—
али
и
опет
велим
,
да
се
тај
брига
и
рад
не
исплаћивати
и
да
бити
паметан
бити
да
јесам
мање
ревностна
.
ники
ти
хтети
добар
воља
уважити
,
него
хтети
се
још
наћи
злурад
критичар
што
умети
сам
језик
радити
па
хтети
ти
пребацивати
и
најмању
погрешка
и
недостатак
.
—
Погрешке
свој
радо
хтети
чути
,
а
хвала
и
не
тражити
—
рећи
озбиљно
Даринка
—
за
ја
јесам
довољан
награда
чист
савест
и
уверење
,
да
ја
јесам
рад
примерен
потреба
и
по
тај
и
користан
.
—
кад
тај
човек
чути
,
моћи
бити
помислити
,
да
јесам
потпуно
сретан
,
а
сам
признавати
,
да
и
ти
штошта
тиштити
—
рећи
иронички
осмеј
Милица
.
—
имати
природа
што
она
тек
патња
челичити
—
рећи
замишљен
домаћин
.
Даринка
се
тргнути
и
поруменити
.
тај
примедба
изгледати
она
иронија
па
поносито
рећи
:
—
Нећу
ники
да
вређати
;
али
учитељ
,
који
тражити
други
награда
и
хвала
,
осим
уверење
,
да
јесам
користан
члан
човечанство
јесам
ни
достојан
тај
,
позивати
и
неки
се
стидити
што
не
умести
да
читати
у
срце
свој
околина
онај
хвала
,
што
јесам
скривен
и
који
се
реч
никад
исказати
не
да
.
непрестано
викати
да
јесам
наградити
,
а
не
видити
и
хтети
да
видити
леп
награда
!
—
а
очи
она
се
при
тај
реч
запламтити
—
или
зар
ви
баш
нимало
неусрећује
кад
ви
на
улица
задржати
чак
четврти
годишњи
девојчица
и
питати
:
кад
хтети
и
ја
у
школа
примити
?
па
на
последак
зар
јесам
награда
и
онај
уживање
што
јесам
он
уживати
ја
и
сваки
од
ви
већ
при
први
испит
са
свој
ђачица
?
Већина
публика
јесам
обично
чист
сељак
,
што
ни
читати
ваљан
незна
;
они
ми
дабоме
немогу
рад
наш
оценити
шта
више
,
можда
јесам
ми
до
сад
бити
и
противник
и
свој
оштар
и
ако
глуп
досетка
,
често
и
мучити
.
али
сад
при
испит
,
обасјан
јесам
и
тај
злобан
лице
сјајати
племенит
осећај
,
па
често
осећати
на
себе
њихов
и
преко
воља
поглед
пун
поштовање
,
или
изненађење
.
тај
поглед
јесам
за
ваљан
учитељ
накнада
за
сав
досадашњи
неправда
;
а
сузити
што
она
тај
прилика
ронити
по
неки
мајка
,
дед
или
мек
срце
баба
морати
сваки
бар
за
часак
усрећити
,
учинити
,
да
сав
увреда
заборавити
.
—
за
часак
!
—
поновити
Милица
.
—
Добра
казати
;
јер
да
јесам
већ
сутра
дан
по
тај
одушевљење
само
десетица
повишица
искати
.
—
зацело
јесам
неби
добити
.
—
права
велим
!
—
насмејати
се
Даринка
—
али
и
тај
не
требати
бити
сувише
осетљив
.
имати
и
тај
основан
узрок
;
сав
знати
да
јесам
наш
народ
сувише
сиромашан
и
да
се
већина
и
глад
борити
.
—
и
тај
јесам
истина
—
приметити
Ленка
—
али
и
опет
моћи
бити
марљив
бити
и
према
школа
.
—
и
тај
морати
одобрити
—
завршити
Даринка
и
поглед
она
пасти
на
белешка
,
што
јесам
г
.
Коста
већ
одавно
на
страна
оставити
.
—
зар
немати
ништа
више
да
казати
?
—
питати
он
опазив
тај
Даринчин
поглед
.
—
готов
јесам
—
рећи
она
.
—
Али
ти
јесам
твој
посао
давно
напустити
,
мој
говор
јесам
ни
бележити
,
сад
немати
цео
приповетка
.
—
ти
јесам
он
обећати
почетак
—
рећи
шаљиво
Ленка
—
а
ја
и
он
ваљда
хтети
и
остати
накрпити
;
само
пре
тај
морати
видети
и
дочекати
и
свршетак
који
јесам
увек
леп
,
кад
се
весело
и
са
сват
свршивати
.
после
тај
ћеретати
још
мало
и
на
последак
отићи
спавати
.
Сутри
дан
отићи
оба
другарица
још
зарана
дома
и
ако
она
г
.
Коста
и
Ленка
искрено
и
својски
задржавати
.
за
она
јесам
Ленка
дуго
махати
марама
,
а
и
г
.
кости
бити
гошћа
омилити
,
јер
јесам
и
он
чешће
понављати
заједно
са
жена
молба
,
да
она
опет
скоро
доћи
и
да
она
чешће
писати
.
онај
јесам
овај
последњи
радо
обећати
,
и
свој
обећање
јесам
тачно
и
вршити
.
ви
.
Школске
јесам
ферије
,
и
тај
на
два
година
касније
од
онај
разговор
наш
познаница
о
имендан
г
.
Коста
.
Даринка
и
Милица
и
опет
јесам
код
Ленка
.
Дошле
јесам
да
провести
неки
део
ферије
и
код
она
;
јер
као
што
већ
знати
г
.
Коста
она
бити
заволети
као
и
жена
он
,
те
од
њихов
страна
не
бити
позив
крај
.
А
осим
тај
,
сад
јесам
се
већ
сматрати
као
сродник
,
па
јесам
и
мали
Смиља
,
погодишњи
ћерчица
г
.
Коста
и
Ленка
требати
тетак
да
познати
.
Већ
јесам
три
недеља
,
од
кад
јесам
код
она
,
па
навалити
,
да
ићи
и
свој
родитељ
,
али
Ленка
и
г
.
Коста
не
дати
„
ни
прословити
“
;
а
она
се
придружити
и
ондашњи
млад
лекар
Сава
Гавриловић
,
присан
пријатељ
господин
Коста
.
доктор
Гавриловић
јесам
човек
близу
,
а
можда
и
преко
тридесет
година
,
ваљан
карактер
а
спољашност
не
баш
леп
али
и
опет
угледан
.
осим
тај
,
бити
јесам
још
испрести
добар
домаћинов
пријатељ
па
и
„
отрован
језик
“
не
моћи
његов
чест
посета
двосмислен
тумачити
.
А
што
јесам
он
случајно
неожењен
,
а
наш
познаница
неудат
,
тај
јесам
свет
сасвим
обичан
појава
,
те
и
наш
познаница
не
бити
тај
необично
—
у
сам
ствар
дабоме
да
јесам
друкчије
стојати
,
но
тај
јесам
тајна
господин
Коста
,
његов
жена
и
млад
доктор
,
који
се
бити
смислити
женити
,
а
Даринка
и
Милица
познавати
јесам
још
од
онај
имендан
.
—
и
зато
се
и
ми
ништа
не
тицати
.
један
јутро
врло
рано
доћи
доктор
Гавриловић
свој
пријатељ
Коста
,
који
застати
у
врт
код
кошница
.
—
Жену
јесам
ти
опазити
,
да
у
штала
мусти
крава
—
рећи
он
руковати
се
—
а
гошћа
ти
зацело
још
спавати
?
—
тај
тек
јесам
четир
сат
—
рећи
г
.
Коста
.
—
Неш
казати
ти
ја
момак
,
шта
још
оклевати
?
ја
се
тај
одлагање
не
свидети
;
онај
хтети
сутра
прексутра
већ
дома
,
а
писмен
сав
теже
ићи
.
зато
решити
се
ма
на
који
страна
!
—
тај
зато
јесам
и
доћи
.
гледати
да
бити
прилика
да
девојка
моћи
казати
и
одговор
чути
.
—
А
за
који
јесам
се
решити
?
питати
врло
радознало
г
.
Коста
.
—
право
да
ти
казати
,
избор
ја
јесам
врло
тежак
—
рећи
збуњен
доктор
—
оба
високо
ценити
,
ал
’
опет
претпостављати
Милица
.
—
Милица
!
—
викнути
г
.
Коста
а
лице
он
узити
израз
,
к'о
да
он
пријатељ
тврдити
,
да
се
сунце
на
запад
родити
.
—
не
Сава
,
тај
јесам
могуће
!
тај
ти
се
морити
шалити
!
—
Даринка
јесам
тек
жена
за
ти
.
—
ја
ти
казати
како
ја
јесам
овај
дан
на
срце
—
рећи
доктор
не
дизати
очи
.
—
е
,
онда
се
и
јесам
варати
.
посматрати
ти
и
испитивати
још
данас
озбиљно
,
и
онда
решавати
.
тај
ја
она
оба
волити
ко
’
сестра
,
ал
’
така
пријатељ
као
што
јесам
ја
ти
,
тек
Даринка
желити
за
жена
.
она
јесам
много
претежан
,
и
ако
јесам
и
Милица
врло
ваљати
.
доктор
само
ћуташе
и
шарати
свој
штап
по
трава
.
—
Нећу
брата
да
ти
учити
—
рећи
даље
г
.
Коста
—
али
добро
пазити
;
Даринка
јесам
чисто
злато
и
ако
можда
не
сијати
као
Милица
.
па
и
ту
,
—
додати
одушевљено
—
загледати
боље
,
па
хтети
наћи
,
да
и
Даринчин
искрен
и
благ
очи
не
уступати
Миличин
пламен
поглед
.
док
Миличин
поглед
можда
пасти
,
Даринчин
очи
казивати
ти
,
да
јесам
створити
,
да
трпити
,
тесати
и
рана
лек
;
а
тај
јесам
брата
,
својство
што
стварати
сретан
брак
.
—
тај
моћи
тако
ватрен
!
—
насмејати
се
доктор
—
ако
ти
чути
Ленка
.
—
и
она
делити
мој
мишљење
и
ако
она
јесам
природа
сродан
са
Миличин
.
доктор
се
на
тај
бити
озбиљно
замислити
а
г
.
Коста
прићи
свој
кошница
те
кроз
стакло
гледати
унутра
,
и
ако
се
на
он
јасно
видети
,
да
јесам
он
мислити
далеко
од
чела
и
кошница
...
—
Доћи
хтети
после
подне
,
и
онда
хтети
видети
имати
ли
права
—
прекинути
доктор
тишина
свој
звучан
и
крупан
глас
.
—
Лака
јесам
могуће
,
да
јесам
се
и
преварити
,
оба
једнако
поштовати
;
само
што
ја
Милица
на
први
поглед
уливати
симпатија
а
Даринка
ја
изгледати
,
да
сувише
много
мислити
а
да
моћи
ко
искрено
волети
.
—
много
мислити
!
—
викнути
г
.
Коста
.
—
тај
човек
,
зар
ти
јесам
мио
лутак
и
лептир
,
од
благ
и
разборит
женскиња
?
тај
не
,
ал
ти
знати
,
да
ја
ни
кад
ни
јесам
волити
хладно
и
поносит
женскиња
,
а
...
Коста
се
тргнути
те
прекинути
доктор
пре
но
што
јесам
довршити
.
Учинило
он
се
да
јесам
у
оближњи
сенка
неки
уздахнути
и
да
јесам
за
тај
трава
јаче
зашуштати
,
баш
ко
да
јесам
неко
на
други
страна
вртати
хитро
и
лако
протрчати
.
—
Причинило
ти
се
—
рећи
доктор
.
—
ја
јесам
ништа
чути
.
—
Чуо
јесам
,
ал
’
ваљда
јесам
бити
у
суседном
врт
—
рећи
г
.
Коста
па
се
спустити
на
оближњи
клупа
,
а
доктор
се
посадити
до
он
и
за
часак
обоје
ћутаху
.
—
ја
тај
брата
хтети
одвраћати
од
намера
—
рећи
сад
Коста
—
јер
и
Милица
јесам
ваљан
девојка
.
али
опет
ти
морати
рећи
,
да
се
у
Даринка
варати
.
тај
јесам
бујан
доба
твој
живот
провести
у
туђина
и
метати
„
Немчадија
“
;
а
карактер
Српкиња
и
туђинка
врло
јесам
различит
.
Туђинка
брата
,
и
кад
ти
љубити
и
не
љубити
сретати
тај
љубаван
и
изазивајући
поглед
,
који
смер
,
да
ти
задобити
или
изиграти
.
Друкчије
јесам
брата
код
Српкиња
.
она
баш
и
онда
кад
бити
и
духати
за
ти
дати
,
опет
ти
се
хтети
први
приближити
;
шта
више
често
хтети
ти
се
учинити
,
да
јесам
она
хладан
,
дурљив
и
необразован
према
предусретљив
туђинка
.
али
она
волити
да
и
тај
о
она
помислити
,
но
да
можда
посумњати
,
да
хтети
да
ти
задобити
...
тај
јесам
,
драг
мој
Сава
,
по
мој
схваћање
женски
понос
и
карактеран
црта
Српкиња
,
који
још
карактерисати
баш
у
велик
мера
онај
женскиња
,
што
жив
и
најдубље
осећати
.
доктор
се
сад
само
играти
ланчић
свој
златан
сахат
и
замишљено
гледати
у
даљина
,
а
друг
он
наставити
:
—
Што
јесам
ти
рећи
знати
и
из
искуство
.
и
ја
јесам
Ленка
изгледати
хладан
и
горд
,
и
тај
баш
онда
,
кад
ја
јесам
можда
жесток
волети
—-
а
Даринка
брата
,
поносит
јесам
и
од
она
.
—
ти
дакле
јесам
за
Милица
?
—
тај
већ
јесам
ти
казати
,
да
јесам
и
она
ваљан
девојка
и
ако
јесам
по
мој
мишљење
много
хладан
и
себичан
од
Даринка
—
рећи
г
.
Коста
скоро
зловољан
.
—
осим
тај
она
свет
по
заслуга
и
оцењивати
,
па
она
јесам
лако
ћеретати
,
а
Даринка
дабоме
да
јесам
до
тај
:
јесам
велим
,
да
много
мислити
,
а
ко
премишљати
морати
на
последак
и
увидети
,
и
свој
вредност
и
опачина
и
плиткоћа
неки
...
али
последњи
реч
прогутати
и
нагло
устати
прићи
опет
свој
кошница
а
лице
он
се
бити
запламтити
.
—
тај
ти
се
морити
баш
љутити
!
—
рећи
он
доктор
зачуђен
мерити
он
—
још
се
јесам
с
Милица
венчати
...
и
ту
се
засмејати
.
г
.
Коста
се
тргнути
.
бити
јесам
од
онај
врста
људи
што
на
мах
план
и
за
онај
ствар
који
она
се
не
тицати
.
но
уз
сав
тај
бити
опет
разборит
човек
и
крајан
добричина
.
за
тај
он
сад
смејати
пријатељ
одмах
сетити
,
да
нем
права
срдити
се
,
те
опет
сести
на
стар
место
и
као
извињујући
се
рећи
:
—
разљутити
ја
,
што
се
ја
мушки
вечито
правити
важан
тај
желити
и
тражити
од
женскиња
озбиљност
,
разборитост
и
здрав
мишљење
;
али
само
у
теорија
а
у
пракса
т
.
ј
.
у
живот
ми
јесам
чист
и
неизмајсторисан
осећај
скученост
срце
и
хладноћа
или
чак
и
необразовање
;
а
озбиљан
размишљање
за
ми
јесам
увек
гордост
,
славољубље
и
сувопаран
филозофисање
.
и
онда
још
имати
образ
викати
противу
мода
,
кокетерија
и
измајсторисан
наивност
женскиња
;
јер
како
она
моћи
бити
друкчије
,
кад
јасно
видити
,
да
већина
ми
тражити
тек
новац
,
спољашњи
лепота
и
углађен
понашање
.
—
твој
говор
немати
овде
место
;
јесам
признавати
,
да
и
Милица
доста
вредити
и
да
се
моћи
допасти
.
—
Ко
говорити
против
она
!
—
осећи
се
г
.
Коста
.
—
Мен
само
љутити
што
морати
да
признати
онај
што
јесам
још
јуче
хтети
одобрити
Даринка
и
свој
жена
а
што
сад
и
нехотице
морати
и
ја
да
одобрити
тај
проклет
еманципација
женскиња
...
јесам
,
оне
јесам
ја
рећи
,
драг
мој
Сава
,
—
рећи
за
тај
шаљив
и
добар
воља
господин
Коста
—
да
јесам
тај
проклети
еманципација
жена
неопходан
потреба
за
цео
човечанство
и
не
тек
за
женскиња
наособ
;
јер
већина
ми
мушко
не
волити
озбиљност
па
и
не
почињати
онде
љубити
где
требати
да
поштовати
...
и
с
тај
—
казати
—
већина
жена
постајати
лутак
или
кокета
па
кварити
цео
човечанство
.
мањина
опет
—
вео
оне
—
ако
хтети
да
јесам
права
лутак
свет
обично
неправедно
оцењивати
,
исмејавати
и
презирати
,
док
сиротица
и
онај
не
подлегнути
те
постати
као
и
први
или
омразити
и
себе
и
свет
па
постајати
,
за
ми
мушки
,
неки
страшило
и
неприродан
чудовиште
,
који
бити
се
и
с
враг
здружити
,
само
да
моћи
рушити
оно
што
јесам
она
—
убити
...
тај
јесам
,
видити
,
реч
,
у
који
ни
јесам
хтети
веровати
и
који
сад
одобравати
;
јер
кад
и
мој
Сава
већ
хтети
жена
што
мислити
,
—
а
сваки
добар
мислити
морати
—
какав
тек
морати
бити
укус
у
мање
интелигентан
људи
!
—
Промислићу
се
—
рећи
на
тај
поруменити
доктор
—
само
напред
казати
,
да
се
не
надати
никакав
успех
код
Даринка
.
сав
ја
се
чинити
да
хтети
ја
одбити
.
—
По
шта
судити
?
—
Само
један
пут
погледати
јесам
она
мало
ватрен
у
ти
—
као
што
ти
велим
—
„
искренути
очи
“
али
се
згрозити
од
поносит
хладноћа
што
у
тај
мах
из
она
сунути
.
од
тај
доба
вечито
избегавати
мој
поглед
;
тек
неки
дан
добити
јесам
куражити
,
да
јесам
као
кривац
молити
погледати
,
но
и
тај
јесам
само
поруменити
и
више
ништа
.
па
како
ја
Милица
и
уз
сав
ватрен
поглед
мој
још
јесам
тако
дочекати
;
закључивати
,
да
ја
и
волити
.
—
Даринка
јесам
можда
тек
неприлика
и
дволичност
у
живот
пратити
,
па
она
тај
неповерење
јесам
замерити
—
приметити
г
.
Коста
.
—
Али
ако
јесам
само
тај
,
онда
брата
,
покушај
;
јер
веровати
,
она
јесам
тек
светски
неправда
што
јесам
у
живот
сретати
навући
ту
одвратан
и
хладан
маска
на
лице
,
а
срце
она
јесам
врео
и
чисто
као
злато
.
—
Обричем
ти
,
да
хтети
јесам
усрећити
;
само
ако
ја
не
одбити
—
рећи
доктор
некакав
мек
глас
и
пружити
рука
свој
пријатељ
,
који
овај
радосно
примити
и
својски
продрмати
.
ВИИ
.
Још
док
се
г
.
Коста
и
доктор
у
врт
разговарати
,
ући
Даринка
збуњен
лице
Ленци
у
соб
.
—
куда
јесам
се
ти
опремити
?
питати
она
бацити
поглед
на
Даринчин
путнички
одело
и
шешир
,
што
он
јесам
на
глава
метнути
.
—
заборавити
јесам
ти
рећи
,
да
ја
јесам
синоћ
молити
твој
познаница
госпођица
Драгиња
,
да
с
она
ићи
њезин
тетак
у
X
.
ја
јесам
дати
реч
а
мислити
да
јесам
и
ти
права
.
Поћи
хтети
одма
сад
,
па
хтети
се
још
зарана
и
вратити
.
—
небран
;
али
до
који
дан
већ
одлазити
,
па
бити
волети
да
ми
данас
не
остављати
—
рећи
Ленка
молећи
поглед
.
—
и
ја
јесам
жао
—
врло
ја
јесам
жао
,
ал
’
морати
да
бити
—
па
страсно
загрлити
другарица
и
одјурити
из
соб
.
—
Чекај
бар
доручак
;
сад
хтети
и
Коста
доћи
!
—
викати
јесам
за
она
Ленка
—
Доручковаћу
тамо
—
чути
се
већ
из
двориште
,
а
Ленци
се
учинити
,
да
јесам
Даринчин
глас
чудно
дрхтати
;
али
у
исти
мах
бити
она
се
разбудити
ћерчица
тај
тепати
:
„
мам
,
мам
“
и
тај
она
не
дати
да
даље
размишљати
.
у
тај
доћи
и
г
.
Коста
.
—
Јел
’
устати
Даринка
?
—
бити
он
прво
питање
.
—
Већ
јесам
отићи
с
Драга
у
X
.
тета
Јела
у
гост
;
вратити
се
тек
довече
.
—
Хо
,
ето
он
!
—
љутити
се
он
.
—
тај
девојка
баш
бегати
од
срећа
.
ал
’
и
ти
јесам
крив
;
требати
јесам
ја
јавити
.
—
тај
чисто
јесам
одлетети
из
соб
—
бранити
се
она
.
—
А
на
последак
и
тај
она
неби
моћи
забранити
.
—
забранити
...
забранити
...
ал
’
ја
бити
јесам
задржати
—
гунђати
јесам
он
.
—
Ал
’
ти
дабоме
,
јесам
ни
покушавати
,
доста
ти
јесам
кад
јесам
само
оно
преклапати
,
Милица
,
уз
ти
.
Ленка
он
чудно
и
неверујући
поглед
,
па
прснути
у
смеј
.
—
Чудно
он
јесам
зловоља
и
кисео
лице
доликовати
.
—
Лака
ти
јесам
церити
се
,
кад
заједно
с
твој
Милица
имати
више
срећа
него
памет
,
—
рећи
љутит
па
обући
капут
па
и
он
без
доручак
и
први
пут
без
опроштај
са
жена
поћи
у
општина
.
—
куда
се
ти
,
Коста
журити
?
—
питати
он
Милица
који
се
у
исти
мах
весео
и
добар
воља
указати
на
вратити
свој
соб
.
—
на
посао
—
рећи
он
тон
који
се
с
гост
не
разговарати
.
—
тај
још
јесам
рано
,
—
рећи
она
не
приметити
тај
.
—
ти
се
додуше
никад
не
журити
,
нити
се
бринути
за
што
,
па
опет
други
престизати
!
...
рећи
иронично
и
јетко
он
и
отићи
из
кућа
.
—
твој
муж
јесам
данас
зловољан
—
приметити
она
за
време
доручак
.
—
љутити
се
што
јесам
Даринка
отићи
а
он
тај
јесам
казати
.
—
До
духати
и
јесам
лепо
домаћин
се
не
јавити
,
ал
’
гост
се
што
шта
морати
кроз
прст
гледати
—
смејати
се
она
не
пазити
много
на
свој
реч
,
јер
се
у
исти
мах
доктор
Гавриловић
указати
на
вратити
.
—
Коста
јесам
опазити
где
отићи
у
општина
—
рећи
он
кад
она
јесам
поздравити
.
—
Али
камо
госпођица
Даринка
?
—
Данас
Ленчица
,
као
да
ники
јесам
задовољан
с
наш
друштво
—
приметити
враголасто
Милица
,
а
из
пламен
она
очи
сунути
—
можда
и
у
шала
—
прекоран
и
многозначећи
поглед
на
доктор
.
—
Али
тај
не
ићи
;
данас
се
баш
морати
и
с
наш
друштво
задовољити
—
и
ту
он
опет
враголасто
погледати
.
—
како
тај
?
—
питати
збуњено
он
.
—
тај
ето
и
Коста
отићи
од
кућа
љутит
што
јесам
Даринка
јутрос
рано
отићи
без
његов
знање
с
госпођица
Драга
у
X
.
А
и
Ваше
први
питање
тицати
се
Даринка
,
—
ћеретати
јесам
она
—
а
тај
се
ја
не
свидети
,
па
баш
завидети
Даринчин
срећа
...
и
ту
се
онако
скоро
детињски
засмејати
.
доктор
к'о
да
нешто
у
срце
текнути
при
весео
звук
тај
смеј
те
управа
ватрен
поглед
на
весело
девојче
.
али
у
исти
мах
обор
очи
и
заћутати
.
—
Беше
он
и
нехотице
изаћи
пред
очи
Даринчин
слика
па
премишљати
како
бити
њен
искрен
лице
тек
тај
смеј
доликовати
...
—
тај
што
јесам
се
замислити
г
.
доктор
?
—
рећи
сад
весело
Ленка
.
—
То
нимало
не
доликовати
ни
ви
ни
мој
Коста
,
који
јесам
такође
од
када
се
јутрос
с
ви
разговарати
врло
зловољан
.
морати
бити
да
боловати
обојица
од
један
болест
.
—
јесам
могуће
,
—
рећи
опет
Милица
.
—
Коста
зацело
патити
од
џепни
болест
;
месец
јесам
већ
на
измак
.
А
г
.
доктор
друго
тиштити
;
јер
док
бити
Даринка
овде
јесам
бити
ни
зао
воља
...
враголаст
осмеј
који
бити
тај
примедба
пропратити
учинити
да
се
доктор
задовољно
насмешити
.
—
тако
;
тај
ја
се
допадати
—
рећи
Ленка
—
а
не
она
натуштеност
!
ето
до
који
дан
одлазити
ми
и
гошћа
,
а
ви
и
Коста
баш
сад
наћи
да
се
бринути
.
—
зар
већ
одлазити
?
—
питати
он
,
а
—
ферије
јесам
већ
на
измак
,
уздахнути
Милица
—
а
и
Даринка
јесам
навалити
да
се
прек'сутра
кренути
.
родитељ
ми
већ
одавно
чекати
.
—
Хајд
’
забављати
се
ви
како
знати
,
а
ја
морати
на
посао
—
рећи
Ленка
и
отићи
у
кујна
.
—
Хоћете
ли
ми
до
година
опет
доћи
?
питати
он
кад
сам
остати
.
—
Незнам
;
а
и
нашто
хтети
!
—
рећи
она
.
један
дан
Даринчин
отсуство
више
се
осећати
,
него
да
ја
читав
година
не
доћи
.
овај
јесам
такође
у
смејати
и
шалити
изговорити
,
али
тај
јесам
„
на
јуриш
“
задобити
лако
запаљив
срце
доктор
.
и
он
мишљати
:
„
луд
бити
бити
,
кад
бити
тражити
више
.
овај
ја
волити
,
а
како
она
други
осећати
—
питање
јесам
“
.
па
нагло
устати
те
отворити
гласовир
и
засвирати
познат
песма
:
„
без
ти
драгати
“
.
и
Милица
прићи
гласовир
па
разгледати
неки
нота
,
што
се
ту
наћи
испитивати
посматрати
доктор
на
чији
се
лице
огледати
необичан
узрујаност
.
—
од
куда
се
сетити
тај
стар
песма
?
—
питати
она
кад
звук
од
свирка
престати
.
—
Стар
јесам
,
ал
’
и
вечито
нов
!
—
рећи
он
па
устати
и
нагло
јесам
узити
за
рука
.
—
јесам
,
госпођица
,
—
рећи
затим
нежно
и
ватрено
гледати
она
у
очи
—
она
јесам
вавек
истинит
;
јер
ево
и
ја
бити
бити
много
сретан
кад
бити
вечито
с
ви
живети
.
зато
ви
искрено
питати
,
хтети
ли
бити
мој
жена
?
он
се
огледати
у
очи
страст
и
узрујаност
од
који
се
Милица
тргнути
и
задрхтати
.
она
јесам
говорити
више
у
шала
,
а
сад
јесам
тек
видети
погрешка
,
тај
јесам
,
моћ
,
свој
непромишљен
и
изазивајући
реч
.
но
и
ако
се
тргнути
опет
се
јесам
покајати
;
тај
доктор
јесам
бити
така
човек
;
да
се
неможе
трпети
,
а
уз
тај
бити
он
и
ваљан
и
уважен
,
па
јесам
морати
према
он
наклоност
осећати
,
а
држати
јесам
да
јесам
он
и
сасвим
добар
партија
за
женскиња
без
мираз
...
тај
наклоност
што
јесам
Милица
према
доктор
осећати
дабоме
да
бити
далеко
од
љубав
,
али
ко
хтети
се
још
и
данас
при
ступање
у
брак
и
на
љубав
освртати
!
...
и
зато
ники
неможе
ни
Милица
осудити
,
што
јесам
и
она
мислити
,
да
јесам
наклоност
у
случај
„
добар
партија
“
довољан
услов
за
срећа
у
брак
...
кад
јесам
Милица
од
узрујаност
,
што
јесам
поводом
докторов
поглед
снаћи
,
себе
доћи
,
насмејати
се
и
шаљиво
рећи
:
—
морати
и
на
тај
да
пристати
;
стиснути
јесам
ја
рука
тако
,
да
се
иначе
не
бити
моћи
ни
отети
.
—
и
с
тај
извити
свој
из
његов
усијан
рука
.
—
Госпођице
!
—
рећи
он
потресен
глас
—
зар
јесам
тај
одговор
?
она
он
погледати
у
очи
па
и
сам
задрхтати
и
поруменити
обор
очи
.
—
Чудно
јесам
тај
његов
поглед
на
она
упливисати
,
па
јесам
тако
морати
да
бити
...
али
у
исти
момент
учинити
она
се
,
да
и
он
и
она
смешан
изгледати
,
па
се
засмејати
и
дигнути
глава
.
—
одговор
,
госпођица
!
—
молити
јесам
он
,
али
поглед
као
да
он
јесам
сад
мање
ватрен
бити
.
Милица
за
часак
неодлучно
и
збуњен
ћуташе
и
после
неколик
тренутак
тихо
рећи
:
—
примати
ви
понуда
;
и
поруменити
пружити
он
рука
,
он
јесам
тај
рука
страсно
стиснути
и
у
сав
занос
и
против
српски
обичај
и
пољубити
.
али
срце
као
да
он
у
исти
момент
опет
неки
леден
рука
дирнути
.
Миличин
рука
јесам
истина
сад
дрхтати
,
а
из
очи
сипати
она
такође
необичан
ватра
али
он
и
опет
уздахнути
.
у
тај
ватрен
очи
бити
и
сада
у
овај
тако
потресајућем
тренутак
више
осмеј
но
туга
,
а
он
бити
баш
сад
тако
радо
у
она
видити
суза
или
бар
онај
благ
израз
и
смутња
који
јесам
он
чешће
Даринчин
очи
за
тренутак
и
крадимице
гледати
...
с
тај
јесам
он
поново
и
нехотице
уздахнути
кад
он
јесам
после
неки
време
Милица
несташан
Ленци
приказати
као
свој
вереник
,
и
кад
јесам
збијати
шал
и
онда
кад
она
јесам
он
у
присуство
Ленка
веренички
прстен
дати
.
—
Нећу
да
он
примити
—
говорити
јесам
она
—
ствар
још
јесам
свршен
.
ја
јесам
правити
„
рачун
без
бирташ
“
.
А
ко
знати
шта
хтети
на
тај
мој
и
твој
баба
рећи
.
они
моћи
још
све
покварити
...
—
А
зар
се
тај
тај
не
бити
противити
?
—
питати
јесам
пламтећи
ал
’
тужан
поглед
он
.
—
Ко
бити
све
у
напред
знати
—
рећи
јесам
у
смејати
она
.
—
тако
јесам
!
прошапутати
доктор
—
ко
бити
све
у
напред
знати
...
и
ту
он
изаћи
пред
очи
Даринчин
озбиљан
и
благ
слика
,
па
поново
уздахнути
.
Милица
јесам
тај
уздах
приметити
те
се
манути
шал
.
с
тај
се
доктор
који
и
сувише
љубити
пламен
поглед
и
опет
после
један
сат
кренути
дом
као
сретан
вереник
.
—
красан
човек
тај
мој
Сава
—
рећи
јесам
за
тај
шаљиво
она
.
—
Само
данас
ја
јесам
и
сувише
сентименталан
но
ја
хтети
он
већ
од
тај
одучити
...
Ленка
јесам
испитивати
поглед
.
—
рећи
ја
Милица
искрено
—
рећи
за
тај
—
волити
ли
ти
он
здраво
?
с
Миличин
лице
нестати
онај
несташан
израз
а
очи
она
узети
за
часак
неки
благ
израз
тај
загрлити
другарица
рећи
:
—
видити
да
сумњати
о
мој
љубав
према
он
.
но
ја
ти
казати
да
хтети
он
свагда
веран
бити
;
јер
видити
да
ја
волити
,
па
и
ако
се
сад
и
сам
добро
не
разумети
,
опет
видити
,
да
ја
јесам
мити
и
да
он
поштовати
;
а
љубав
држати
да
хтети
доћи
и
сам
,
тај
јесам
,
ако
јесам
љубав
онај
стање
,
што
јесам
он
осећати
кад
ја
јесам
рећи
да
ја
волити
,
а
ако
јесам
тај
,
онда
јесам
већ
и
наступити
...
и
с
тај
сести
за
гласовир
па
стати
свирати
неки
весео
песма
.
сретан
природа
—
прошапутати
Ленка
,
па
опет
отићи
у
кујна
;
јер
јесам
бити
недеља
па
јесам
требати
мало
више
послати
око
ручак
положити
.
за
ручак
јесам
г
.
Коста
ни
ваљан
два
реч
прозборити
,
а
кад
он
Милица
ћеретати
рећи
да
она
сад
јесам
потребан
његов
помоћ
у
поглед
удадба
;
јер
јесам
већ
вереница
г
.
доктор
,
нагло
се
тргнути
и
место
честитка
само
рећи
:
—
знати
јесам
да
хтети
он
уловити
,
кад
јесам
она
луд
баш
сад
наћи
да
отићи
...
—
леп
комплимент
за
Даринка
!
—
смејати
се
она
држати
да
се
домаћин
тек
шалити
.
он
опет
да
прикрити
сав
јед
,
устати
од
сто
,
тај
гледати
кроз
прозор
на
улица
.
—
Шта
јесам
се
данас
тако
дуго
задржати
?
—
питати
он
опет
она
.
—
требати
јесам
раније
доћи
,
да
видити
како
се
пренемагати
и
како
јесам
се
„
накинђурити
“
и
педесет
машлија
на
себе
натрпати
,
—
рећи
он
глас
који
јесам
за
шал
сувише
озбиљан
бити
.
но
ту
се
тргнути
и
засмејати
.
—
поглед
он
јесам
пасти
на
њен
одело
,
тај
јесам
видети
да
јесам
на
она
прост
хаљина
,
а
уз
тај
баш
ни
један
пантљичица
...
но
он
се
и
сувише
љутити
што
се
доктор
за
она
решити
,
па
он
се
чинити
,
да
се
она
трудити
да
доктор
задобити
.
—
бити
јесам
као
што
јесам
већ
рећи
,
за
свашта
што
јесам
држати
да
јесам
добро
и
сувише
занети
и
у
делање
ревностан
.
да
поправити
свој
погрешка
пристати
у
шал
али
он
се
она
вазда
претварати
у
сатира
противу
Милица
.
стога
и
опет
отићи
у
општина
на
посао
.
кад
јесам
опет
доћи
наћи
ту
и
доктор
који
он
одма
приказати
свој
вереница
,
Милица
.
он
она
јесам
искрено
пожелети
срећа
.
али
кад
се
сетити
Даринка
и
свој
намера
уздахнути
па
бајаги
у
шала
и
опет
рећи
:
„
е
тако
јесам
,
медвед
увек
добити
леп
крушка
“
...
—
укус
јесам
различит
—
приметити
он
само
доктор
,
али
се
за
неколик
тренутак
и
опет
замислити
;
а
Милица
весело
приметити
:
—
мој
вереник
не
заслуживати
тај
назив
.
на
овај
реч
Коста
се
од
срце
засмејати
а
доктор
се
тргнути
и
мило
погледати
свој
вереница
у
који
јесам
толико
простодушност
и
весео
безазленост
.
кад
се
доктор
од
свој
други
праштати
—
рећи
он
овај
:
—
и
с
ми
моћи
бити
сретати
у
добар
околност
,
а
задесити
ли
те
какав
незгода
,
сетити
се
да
јесам
уз
ти
дете
,
који
ти
не
моћи
разумети
кад
више
што
осим
љубав
од
она
желити
бити
.
—
како
тај
?
ето
тако
—
рећи
Коста
.
—
она
јесам
добар
срце
а
и
образовати
јесам
,
али
јесам
жена
,
који
умести
љубити
тек
оне
,
који
она
љубити
и
више
—
ништа
.
и
тај
пресуда
оценити
јесам
Миличин
природа
,
и
свити
она
подобан
женскиња
.
ВИИИ
.
доцне
у
вече
тај
дан
доћи
јесам
тек
Даринка
.
Коста
бити
свој
жена
казати
сав
јутрашњи
план
,
те
сад
бити
обојити
љутит
и
спреман
,
да
Даринка
поштен
лекција
очитати
.
али
кад
у
соб
ступити
учинити
она
се
да
јесам
и
сувише
блед
и
тужан
те
заборавити
свој
намера
.
—
Нешто
јесам
блед
,
да
ти
јесам
зло
?
—
питати
брижан
Ленка
метнути
пред
она
хладно
печење
и
тесто
,
што
она
јесам
остати
од
вечера
.
—
јесам
,
—
насмејати
се
Даринка
—
сад
хтети
видети
,
да
ја
јесам
желудац
сасвим
здрав
—
и
смести
се
за
сто
.
но
уз
сав
њен
хвала
изгледати
као
да
она
залогај
у
грло
застајати
,
те
на
брзо
оставити
јела
.
Коста
јесам
са
саучешће
поглед
,
и
опет
не
моћи
срце
одолети
већ
приметити
:
—
зар
се
твој
пут
морати
баш
данас
десити
!
он
јесам
много
изгубити
.
—
кад
се
твој
„
маневар
“
неби
ја
тицати
—
рећи
болан
осмејак
онај
—
и
ја
бити
тако
судити
.
али
ја
јесам
и
сувише
поносит
,
да
се
ко
наметати
;
а
и
срце
бити
ја
морати
бити
и
сувише
скучити
,
кад
бити
се
у
место
љубав
задовољити
у
брак
са
јадан
наклоност
или
чак
—
сажалење
...
и
ту
се
гласно
засмејати
а
очи
она
се
запламтити
необичан
ватра
.
—
не
,
Коста
,
тај
јесам
за
мој
природа
;
ја
друкчије
свађати
тај
ствар
.
брак
код
ја
јесам
трговина
,
и
ако
јесам
хладан
и
неосетљив
женскиња
...
—
ти
јесам
дакле
бити
јутрос
у
сеница
?
питати
збуњено
он
.
—
сасвим
случајно
.
тамо
јесам
читати
,
а
ви
јесам
баш
шапутати
,
па
јесам
морати
чути
.
—
сад
ја
јесам
јасно
—
приметити
Ленка
.
—
ти
јесам
Драга
позвати
у
А
.
а
не
она
ти
.
—
тако
јесам
.
узети
јесам
кола
и
рећи
она
,
да
морати
нешто
важно
дома
телеграфисати
,
па
јесам
позвати
са
ја
њен
тетак
.
—
Нашто
тај
?
—
питати
г
.
Коста
.
—
морати
јесам
ма
куда
одавде
.
јесам
хтети
господин
доктор
да
служити
за
психолошки
студија
—
приметити
она
горко
.
тај
бити
и
он
довести
у
неприлика
,
да
размишљати
.
А
тада
бити
можда
стећи
према
ја
и
симпатија
...
—
Па
моћи
јесам
он
просто
одбити
а
не
бегати
—
рећи
Ленка
.
—
одбити
—
дабоме
...
—
рећи
узрујан
глас
.
—
Али
...
па
поруменити
ућутати
.
—
Кажи
све
!
—
рећи
Коста
—
иначе
ни
ја
не
видити
узрок
за
...
али
он
и
не
довршити
а
Даринка
бризнути
у
плач
па
нагло
поћи
у
свој
соб
у
који
јесам
Милица
већ
давно
спавати
.
на
праг
собњи
окренути
она
се
опет
па
искрен
ал
једва
чујан
глас
прошапутати
:
—
Лака
ноћ
!
сада
не
моћи
сутра
хтети
тај
све
чути
.
—
Вечита
загонетка
!
—
уздахнути
Ленка
а
г
.
Коста
замишљено
и
нагло
ходати
по
соба
.
сутра
дан
наћи
Даринка
Ленка
и
Коста
у
врт
у
посао
.
Чим
јесам
опазити
поћи
она
на
срет
.
—
наставити
посао
!
—
викнути
она
она
,
па
се
засмејати
.
—
Божа
мој
,
чудан
ти
јесам
човек
;
сав
он
нешто
копкати
да
туђ
тајна
дознати
,
и
ако
он
се
ништа
нетиче
!
—
не
тицати
!
—
викнути
у
исти
мах
муж
и
жена
,
а
прекоран
јесам
поглед
срести
.
—
опростити
!
мислити
јесам
тек
у
општи
,
а
о
ваш
пријатељство
доста
јесам
уверити
.
осим
тај
јуче
јесам
видети
,
да
ја
Коста
прилично
и
познавати
.
и
зато
и
хтети
од
ви
ништа
тајити
.
Коста
се
спустити
на
оближњи
клупа
а
онај
сести
до
он
.
—
Корете
мој
поступак
,
—
почети
она
—
и
не
разумети
ја
.
е
,
па
чути
!
доктор
Гавриловић
јесам
први
мушко
,
чији
јесам
симпатија
желити
стећи
,
а
баш
он
ја
јесам
јуче
таксирати
„
ладан
створење
“
и
отворено
изрећи
,
да
он
симпатија
не
уливати
.
други
бити
можда
баш
сад
трудити
се
,
да
он
показати
да
се
варати
.
али
ја
јесам
баш
противно
од
онај
за
који
ја
свет
сматрати
и
за
тај
јесам
видити
тај
повредити
мој
женски
понос
па
сам
морал
чинити
оно
,
што
јесам
и
учинити
.
—
Божа
мој
,
зар
јесам
тај
баш
тако
неопростив
грех
бити
!
—
приметити
Ленка
.
—
требати
јесам
остати
па
бити
видети
да
бити
се
он
за
ти
решити
.
Даринчин
се
очи
опет
запламтити
узрујан
и
прекидати
викнути
:
—
тако
!
—
дакле
ја
требати
цео
век
да
други
извињујем
и
да
се
борити
за
онај
што
други
и
само
долазити
!
не
Ленка
,
за
опште
добро
тражити
и
милостиња
,
али
за
себе
—
никад
...
зато
јесам
и
сувише
поносит
...
осим
тај
—
наставити
—
овде
јесам
имати
и
други
разлог
.
приметити
јесам
већ
одавно
,
да
Милица
кисео
лице
учитељовати
и
да
и
она
радо
гледати
доктор
.
па
кад
он
она
већ
уливати
симпатија
,
неки
се
и
узети
.
ја
јесам
се
уклонити
у
одсудан
час
да
доктор
не
довести
у
искушење
,
кад
покушати
и
он
да
размишљати
...
последњи
реч
опет
јесам
изговорити
с
иронија
.
—
Само
ти
увек
тако
радити
,
па
хтети
далеко
дотерати
—
приметити
јетко
Ленка
.
—
А
да
шта
хтети
?
—
рећи
Даринка
слегнув
раме
.
—
ни
мој
срце
јесам
машина
,
па
да
навити
осећај
онако
како
бити
практичан
бити
.
и
ја
јесам
човек
па
хтети
осећај
кадкад
да
искипети
,
а
јуче
јесам
у
осетљив
жица
бити
дирнути
.
тај
јесам
тај
првина
,
да
јесам
морати
увидети
,
да
више
вредити
,
него
што
ја
свет
цена
,
тај
судба
пратити
ја
још
из
рана
младост
мој
.
јесам
,
ја
се
вазда
и
трн
у
ока
видити
,
док
се
у
ока
ја
раван
ни
балван
не
опажати
...
и
ту
се
за
часак
загледати
у
даљина
.
дабоме
да
и
тај
јесам
без
узрок
,
—
наставити
опет
тихо
—
јесам
ја
сам
на
тај
осудити
;
осећати
тај
неправда
и
други
ја
раван
сестра
што
јесам
осуђен
да
више
размишљати
,
но
што
јесам
тај
неки
по
воља
...
Коста
тихо
уздахнути
али
мишљати
да
он
јесам
дужност
,
да
говор
дати
весео
правац
,
тај
приметити
:
—
познати
јесам
ствар
,
да
многи
мисао
прав
главобоља
.
за
тај
бити
од
сад
паметан
,
па
се
манути
тај
луд
посао
...
—
Само
кад
бити
се
моћи
—
приметити
она
па
се
засмејати
.
али
не
као
до
сад
него
обичан
весео
смеј
.
—
тако
видити
,
тај
ја
се
допадати
!
—
рећи
Коста
—
сад
видити
да
твој
љубав
јесам
много
значити
.
—
љубав
!
—
поновити
она
и
поруменити
—
за
она
мислити
да
јесам
осећај
што
он
према
доктор
осећати
,
сасвим
примерити
бити
,
али
он
јесам
нестати
још
пре
но
што
се
љубав
моћи
развити
.
—
но
да
јесам
већ
ту
бити
,
ко
’
велим
,
теже
бити
се
она
отрести
...
приметити
Коста
.
Можда
и
неби
у
овај
случај
много
напор
стати
,
—
рећи
расејано
она
—
ја
јесам
близ
@card@
.
но
@card@
.
година
.
Баш
као
и
Ленци
и
Милица
додати
она
наглашујући
тон
.
—
јесам
тај
хтети
да
рећи
.
—
него
?
—
хтети
јесам
казати
,
да
се
у
тај
доба
и
о
љубав
озбиљан
размишљати
.
—
разумети
се
—
рећи
Ленка
—
али
не
баш
свако
.
Милица
,
на
пример
,
јесам
о
она
никад
,
ни
размишљати
,
па
се
опет
удати
...
—
волети
бити
знати
како
ти
,
Даринка
о
љубав
мислити
?
рећи
Коста
,
видити
да
се
на
тај
примедба
Даринка
и
опет
замислити
.
—
сад
ти
не
умети
рећи
,
али
кад
бити
о
тај
озбиљан
размишљати
,
казати
ти
—
рећи
она
и
устати
.
—
хајдемо
у
кућа
—
приметити
за
тај
—
Милица
јесам
зацело
већ
устати
па
она
требати
честитати
...
сутра
дан
отпутовати
дома
оба
гошћа
,
а
идући
месојеђе
венчати
се
доктор
и
Милица
.
сват
она
бити
врло
веселити
;
а
бити
јесам
позвати
и
Даринка
али
она
не
доћи
—
доцније
она
јесам
писати
,
да
јесам
бити
у
јак
посао
...
ИX
.
на
година
дан
по
Миличин
венчање
стајати
Даринка
један
послеподне
код
свој
прозор
у
рука
она
бити
писма
,
који
јесам
већ
више
пута
прочитати
па
се
и
опет
повратити
па
један
став
у
он
што
бити
крупније
написати
и
подвући
.
„
е
мој
добар
и
радознао
братац
Коста
“
,
прошапутати
и
савити
писма
„
Још
једнако
ти
копкати
и
мучити
сумња
.
А
тео
бити
свршетак
приповетка
са
сват
.
али
брата
мој
,
и
ако
јесам
сав
већ
давно
проћи
опет
ми
се
приповетка
не
моћи
по
ваш
воља
свршити
“
.
тај
вече
још
написати
јесам
као
одговор
Коста
и
Ленци
подуг
писма
што
јесам
гласити
одприлике
овако
:
мити
мој
!
Почетак
наш
приповетка
,
моћи
ви
дати
,
али
за
онакав
свршетак
к'о
што
он
ви
желити
још
јесам
а
држати
,
да
и
хтети
куцнути
час
...
за
такав
свршетак
морати
бити
ја
бити
много
богат
,
мало
луд
,
мало
млад
и
мало
леп
.
или
ако
не
тај
,
онај
бити
бар
морати
имати
мало
хладан
срце
и
скучен
осећај
,
па
да
и
без
љубав
онај
рука
дати
,
код
ко
хтети
моћи
комотан
живети
и
левентовати
.
први
особина
к'о
што
ви
јесам
познати
,
не
моћи
се
баш
похвалити
,
а
проклети
срце
опет
хтети
да
знати
,
да
јесам
у
женски
груди
па
да
тек
уз
онај
особина
и
до
осамнаести
година
смести
по
воља
осећати
,
па
и
оно
хтети
да
се
околност
потчинити
и
прилагодити
,
него
још
вазда
осећати
младалачки
и
вечито
терати
—
опозиција
...
уверити
јесам
да
ја
разумети
;
а
кад
ја
схватити
онда
ви
јесам
и
јасно
,
да
ми
се
приповетка
баш
неможе
по
ваш
жеља
свршити
.
али
кад
баш
од
намера
неодустајете
послати
ви
почетак
а
свршетак
неки
сваки
читалац
по
свој
ћеф
замишљати
.
тај
хтети
приповетка
бити
бар
и
необичан
и
интересантан
,
а
добро
знати
да
се
и
онако
тек
необии
интересантан
од
ми
удаљен
ствар
радо
читати
и
да
сав
’
остати
ићи
—
под
купус
...
него
јесам
тај
братац
Коста
,
баш
затуцано
сумњати
!
—
све
једнако
те
мучити
сумња
,
да
ја
за
твој
доктор
туговати
.
—
да
ти
један
пут
тај
брига
опростити
и
загонетка
решити
,
ево
ти
из
мој
дневник
од
реч
до
реч
белешка
што
јесам
ја
на
дан
Миличин
венчање
у
он
прибележити
.
—
кад
она
прочитати
знати
и
мој
мишљење
о
љубав
који
ти
и
онако
још
од
пре
дуговати
.
—
„
љубав
јесам
као
ватра
;
док
она
давати
горив
пламтити
и
горети
а
чим
престати
давати
,
она
згарати
оно
што
имати
,
па
кад
и
тај
изгорети
остајати
пепео
који
време
ветар
разнети
...
гориво
љубаван
долазити
од
особа
који
љубити
.
код
неки
јесам
тај
горив
бео
лице
,
вит
стас
,
бисер-зуби
,
чарне
очи
,
румен-образи
и
тај
подобан
ствар
,
а
код
неки
јесам
опет
разборитост
,
искреност
и
други
душеван
врлина
.
(
и
зато
и
имати
трајан
т
.
ј
.
вечит
љубав
и
љубав
што
за
мало
трајати
.
трајан
јесам
љубав
она
што
она
јесам
горив
душеван
врлина
,
а
пролазан
она
јесам
што
потицати
из
поштовање
бео
лице
и
диван
трепавица
...
Милица
,
тешко
и
ти
,
ако
ти
нешто
очи
обол
!
...
или
се
и
твој
муж
вечито
ћератање
досада
...
)
нестати
ли
тај
гориво
у
љубљених
особа
тај
ми
он
не
моћи
више
ни
пружати
и
онда
и
наш
љубав
морати
да
престати
.
па
ако
ми
јесам
љубав
чист
и
јак
она
згарати
оно
што
јесам
примити
док
и
последњи
искрица
не
претворити
у
пепео
—
у
успомена
...
ако
ли
јесам
љубав
слаб
,
онда
и
тај
гориво
не
претварати
у
пепео
,
већ
у
место
он
остајати
угљен
о
који
и
кад
се
исхладити
моћи
планути
,
али
ретко
ватром-љубави
,
а
обично
ватра
—
злоба
и
мржња
...
—
“
тај
јесам
видити
,
мој
мишљење
о
љубав
,
па
кад
ти
још
додати
,
да
јесам
за
ја
љубаван
гориво
уз
остати
душеван
врлина
на
први
место
и
разборитост
онда
моћи
бити
уверити
,
да
јесам
докторов
реч
,
што
јесам
она
код
ти
у
врт
чути
добар
доказ
,
да
у
он
немати
довољно
онај
гориво
,
који
ја
тражити
и
који
бити
мој
љубав
сав
до
сад
одржати
.
осим
тај
онај
осећај
и
не
бити
љубав
,
него
тек
почетак
поштовање
,
који
и
ако
јесам
близу
љубав
опет
јесам
један
и
исто
.
—
од
поштовање
до
љубав
,
казати
се
,
да
требати
тек
један
корак
,
али
ја
се
чинити
,
братац
Коста
,
да
баш
тај
корак
морати
да
јесам
„
џиновски
“
;
јер
поглед
по
свет
казивати
ја
,
да
људи
ретко
из
истински
поштовање
поступати
.
А
за
брак
јесам
тек
потребан
сушти
љубав
!
...
моћи
се
срдити
што
овако
говорити
.
ја
знати
,
да
свуда
имати
изузетак
и
да
јесам
и
ви
баш
један
„
егземплар
“
од
тај
врста
изузетан
„
раритет
“
те
се
на
ви
мој
реч
и
не
моћи
односити
.
али
изузетак
још
не
чинити
већина
,
па
ја
не
моћи
замерити
,
што
и
код
ја
—
већина
решавати
.
,
.
.
и
што
већина
радити
не
моћи
овај
истина
„
филован
“
„
кнедла
“
ћутећки
да
прогутати
,
него
јесам
и
ви
„
паковати
“
па
кад
доспети
ви
јесам
лепо
и
„
на
тенан
“
анализирати
,
а
уверити
да
хтети
ти
и
ви
наћи
,
да
јесам
саставак
чист
истина
,
који
јесам
обично
непријатан
укус
и
за
вољно
„
ајнемовање
“
и
друкчији
„
јесам
јуначина
“
горак
а
камо
ли
ја
,
обичан
и
—
слаб
женскиња
...
осим
тај
морати
ја
овај
мој
слобода
већ
и
с
тај
опростити
,
што
јесам
данас
и
ја
весео
,
а
весеље
знати
,
да
се
и
нехотице
гледати
„
кроз
прст
“
...
добити
јесам
од
један
сељак
на
поклон
један
леп
кравица
од
три
дан
—
угинути
он
јесам
крава
па
јесам
ја
телити
поклонити
.
он
велим
,
млеко
ја
хтети
толико
коштати
,
да
моћи
одрастан
крава
купити
,
а
време
хтети
и
овај
теленце
бити
добар
млекоша
.
па
онда
овај
зима
бити
јесам
леп
и
сув
време
а
натрефити
јесам
и
на
поштен
обућар
,
тај
јесам
који
на
обућа
који
на
одело
заштедила
двадесет
форинта
што
за
десет
година
чинити
баш
@card@
форинта
;
а
тај
јесам
много
за
учитељица
који
имати
за
живот
свој
„
минимум
“
плата
а
после
смрт
—
пардон
!
после
двадесет
година
рад
„
сјајан
мировина
“
...
Пишите
ја
о
сав
,
па
не
заборавити
још
рећи
,
хтети
ли
и
мали
Смиља
за
учитељица
изобразити
?
или
можда
се
и
ви
надати
,
да
хтети
донде
наступити
сретан
доба
у
који
се
мислети
женскиња
хтети
морати
тек
за
учитељски
позив
решити
!
уверити
да
хтети
ти
се
на
овај
онако
двосмислен
насмешити
.
но
и
опет
за
тај
,
ја
хтети
да
се
надати
;
јер
и
онако
јесам
нада
хришћански
врлина
,
а
уз
тај
и
потреба
без
који
јесам
тешко
живети
...
с
поздрав
ваш
Даринка
.
“
тај
јесам
писма
што
он
јесам
Даринка
као
одговор
Коста
и
Ленци
отправити
,
а
они
и
ако
она
више
не
досађивати
свој
опомена
,
опет
се
надавати
,
и
очекивати
,
да
она
се
приповетка
и
без
њихов
посредовање
по
воља
свршити
.
Међа
тај
ја
јесам
погодан
створење
;
јер
јесам
ни
навикнути
,
да
се
околност
по
мој
воља
и
замном
окретати
,
па
јесам
и
сад
написати
и
њихов
приповетка
како
се
моћи
;
а
тврдо
се
надати
,
да
хтети
ја
и
они
тај
слобода
као
и
погрешка
у
приповетка
радо
опростити
.
особито
кад
она
још
казати
,
да
јесам
и
ја
—
учитељица
.
Јавор
,
@card@
.
