одабран
дело
јаков
ИГЊАТОВИЋА
у
редакција
Живојин
БОШКОВА
приредити
Живојин
БОШКОВ
,
др
ДРАГИША
ЖИВКОВИЋ
,
др
БОЖИДАР
КОВАЧЕК
,
др
Живан
Милисавац
,
др
БОШКО
НОВАКОВИЋ
књига
и
ЂУРАЂ
БРАНКОВИЋ
јаков
ИГЊАТОВИЋ
ЂУРАЂ
БРАНКОВИЋ
приредити
Живојин
БОШКОВ
матица
српски
,
нов
сад
јединство
,
ПРИШТИНА
ЂУРАЂ
БРАНКОВИЋ
ИСТОРИЧЕСКИЈ
роман
први
књига
и
година
1389-те
петнајсти
јун
бити
јесам
страшан
дан
за
српски
народ
.
цар
Лазар
и
султан
Мурат
борити
јесам
се
са
ужасан
сила
и
жестина
;
Мурат
за
господство
у
Европа
,
Лазар
за
обрана
свој
домовина
.
док
јесам
се
ратоборан
Срба
и
Турчин
на
Косово
борити
,
и
свој
крв
широк
поље
квасити
,
царица
Милица
у
сав
двор
,
у
Крушевац
,
очекивати
јесам
брижан
каков
глас
са
бојни
поље
.
Миличин
двор
у
Крушевац
јесам
носити
на
себе
печат
царски
великољепија
,
но
одговарати
јесам
брижан
душа
Миличин
,
и
тадашњи
стање
царски
породица
.
Призрен
јесам
бити
престоница
цар
Лазар
и
права
место
дворски
блесак
и
сјај
.
но
у
буран
време
гди
јесам
јесам
Призрен
опасност
изложити
бити
,
царски
породица
,
по
налог
Лазар
,
свој
сигурност
радити
,
морати
се
у
Крушевац
задржавати
.
Двор
,
у
који
јесам
сад
Милица
обитавати
,
један
стар
но
простран
зданије
,
бити
јесам
прибежиште
царски
породица
.
његов
зидање
падати
у
време
српски
’
жупан
.
млоги
жупан
,
бан
и
војвода
седети
јесам
у
овај
зданије
,
који
јесам
у
свој
доба
бити
красно
и
весело
.
и
краљев
од
Немањин
лоз
радо
и
често
јесам
се
овде
задржавати
.
доцније
када
се
српски
влада
распространити
,
нарочито
под
Душана
,
Прилип
јесам
бити
место
дворски
живот
,
а
Крушевац
јесам
у
заборавност
пасти
бити
.
но
после
несрећан
битка
Вукашин
краљ
с
Турчин
при
река
Марица
,
Призрен
и
Приштина
,
Вукашин
столица
,
јесам
од
нападај
турски
сигуран
бити
.
двор
крушевачки
лежати
јесам
код
градски
бедем
,
и
давати
јесам
изглед
онај
тачка
,
гди
се
мали
и
велик
Морава
састављати
.
зданије
тај
дворски
бити
јесам
по
мешовит
стило
онај
време
зидати
,
и
израчунати
на
нужда
и
обичај
оновремени
српски
господство
.
соб
бити
јесам
подоста
,
но
исти
јесам
бити
украшен
,
као
што
јесам
раскошан
,
у
Лазарев
доба
,
господа
изискивати
.
кадгод
,
у
време
жупан
,
из
лов
долазећи
господа
српски
тај
јесам
се
одмарати
;
ту
се
проводити
српски
јуначки
шал
,
ту
се
каткад
и
по
’
декоја
господски
свадба
догађати
,
и
слабо
украшен
зид
одјек
јесам
давати
некадашњи
јуначки
српски
веселост
.
авлија
јесам
бити
простран
да
јесам
се
по
она
јуначки
игра
,
шаљив
мејдан
,
проводити
моћи
.
испод
бедем
тајна
неки
путања
водити
јесам
у
неки
башта
,
који
јесам
изван
град
лежати
и
у
свеза
са
неки
красан
шумица
бити
.
овде
,
у
стар
доба
,
при
блед
светлост
месец
,
жупанице
српски
са
свој
гошћа
уживати
јесам
тајинствену
сладост
тих
нојце
,
поред
танак
звук
лак
тамбурица
,
поред
песма
какав
заљубљен
јунак
.
у
овај
башта
царица
Милица
са
свој
млад
ћерка
,
красна
Милева
,
и
дворјанка
Русном
и
служитељски
пратња
проходати
се
,
да
бити
се
тај
мало
од
свој
брига
разабрати
.
Вече
јесам
бити
красно
и
пролетни
красота
пуно
.
Милица
се
од
средњи
век
мало
одмакнути
,
и
старост
она
јесам
већ
предстојати
,
но
слика
она
опет
изражавати
неки
љупкост
који
јесам
обично
само
младост
урођен
.
њен
висок
стас
,
велик
смеђ
очи
,
племенит
ход
,
један
реч
,
сав
јесам
показивати
да
јесам
од
красан
племе
родити
.
Девојачко
свој
доба
провести
јесам
на
двор
Душанов
,
у
средина
слава
и
величаства
српски
.
овде
јесам
она
свој
муж
,
тадањи
кнез
Лазар
,
познати
,
одавде
се
она
за
исти
удати
.
милица
у
свој
шетња
јесам
све
ни
слушати
што
она
јесам
Русна
о
красота
овај
предео
говорити
,
јер
она
се
други
мисао
по
памет
врсти
,
а
не
описивање
предео
који
јесам
Русна
по
свој
дворјанској
дужност
измислити
да
бити
царица
забавити
,
и
тек
последњи
дворкињине
реч
срце
она
се
коснути
.
Русна
јесам
измеђ
’
осталог
споменути
,
како
завидети
Мари
кнегиња
,
што
хтети
бар
изближе
видети
српски
победа
над
Турчин
.
Мара
и
Вукосава
,
оба
кнегиња
,
кћер
Лазар
и
Милица
и
супруга
Вук
Бранковић
и
Милош
Обилић
,
сљедовати
јесам
свој
муж
у
стан
Лазарев
.
на
последњи
Руснине
реч
пробудити
се
Милица
из
свој
’
дубок
’
мислити
и
рећи
Русин
:
—
Драга
мој
Русно
,
ти
се
само
за
Мара
бринути
,
а
за
Вукосава
ништа
.
тај
јесам
ни
Обилић
лош
од
Бранковић
.
Русна
јесам
увидити
куда
смерати
царица
са
овај
реч'ма
.
на
српски
царски
двор
бити
јесам
тада
два
партија
,
Обилићев
и
Бранковићев
.
они
који
јесам
бити
од
стар
господски
лоз
држати
јесам
страна
Бранковић
,
који
јесам
породица
већ
одавна
бити
славан
а
отац
он
Пљадић
бити
јесам
под
Душана
управитељ
знаменит
област
.
од
мањег
племе
узвисити
,
обожавати
јесам
Обилић
,
који
јесам
јесам
бити
властелински
род
и
који
јесам
покровитељ
бити
чист
заслуга
и
јунаштво
.
Милица
јесам
бити
наклоњен
Обилић
.
Русна
јесам
бити
Бранковић
наклонити
.
као
кћер
Дејановић
,
славан
великаш
под
Душана
,
презрително
јесам
у
двор
гледати
на
низак
порекло
људи
.
осим
тај
,
Вук
Бранковић
,
пре
нег
’
што
јесам
Миличин
кћер
задобити
,
бити
јесам
велик
обожатељ
Русне
,
који
он
јесам
такође
радо
видети
,
и
који
јесам
јошт
жао
бити
што
јесам
Мара
кнегиња
супруга
Бранковић
постати
.
за
стар
љубав
,
вео
,
хрђа
се
не
хватати
.
Русна
јесам
бити
удат
,
уплив
Лазар
,
за
војвода
Војновић
,
који
јесам
у
један
битка
против
Турчин
код
нов
пазар
пасти
.
један
двадесетољетни
син
,
Милан
Војновић
,
остати
она
јесам
за
утеха
и
сад
се
налазити
у
стан
Лазарево
.
Лазар
наименовати
јесам
исти
дворјанка
за
први
придворан
лице
покрај
царица
,
јер
она
јесам
особито
уважавати
због
њен
наклоност
према
Бранковићев
род
,
који
јесам
и
Лазар
особито
мити
бити
.
Милица
јесам
сав
тај
знати
,
но
због
дворски
одношај
и
воља
Лазарев
јесам
моћи
сав
положај
преиначити
.
Русна
јесам
бити
средњи
доба
,
и
у
стас
и
држање
сав
млого
јесам
бити
на
Милица
,
само
што
јесам
Милица
оштроумјем
надмашавати
.
Русна
јесам
бити
,
даље
,
душа
дворски
живот
.
Милица
,
ако
она
баш
и
јесам
волети
,
опет
јесам
се
моћи
испод
њен
уплив
сасвим
извући
.
Русна
,
пак
,
из
срце
јесам
мрзити
Милица
,
но
њен
господство
[
и
властољубије
јесам
она
допуштати
да
се
дворски
живот
мана
.
]
овај
незгодан
положај
Милица
и
Русне
хтети
се
ники
чудити
,
јер
у
светски
историја
имати
млого
такови
примјер
дворски
живот
,
који
јесам
често
и
на
цео
народ
од
велик
уплив
бити
.
но
Русна
,
као
год
и
Милица
,
знати
јесам
сав
тај
покрити
.
када
јесам
Русна
реч
Миличин
чуло
,
који
се
смисао
на
њен
беседа
односити
,
хитро
сабрав
мисао
,
царица
јесам
говорити
:
—
истина
,
светао
царица
,
јесам
лош
од
Бранковић
Обилић
,
ал
’
опет
племе
Бранковић
важан
јесам
од
племе
Обилићев
.
Чувено
јесам
име
Бранковић
одавна
по
цео
српски
земља
.
и
зашт
’
бити
за
друго
бити
дати
светао
цар
свој
кћер
Мара
кнегиња
за
он
?
—
А
зашто
јесам
дати
за
Обилић
Вукосава
?
—
рећи
мало
жустар
Милица
.
—
ја
мислити
да
јесам
кнегиња
Вукосава
безграничан
и
непобедима
наклоност
према
Милош
једини
тај
узрок
бити
;
светао
цар
волети
бити
јесам
дати
за
Краљевић
Марка
,
па
да
се
тај
брак
савез
и
мир
између
царски
и
Вукашинов
породица
закључити
,
но
тај
јесам
на
пут
стајати
жестина
Марков
који
ники
првенство
не
уступати
,
па
онда
и
љубав
млад
кнегиња
.
после
овај
реч
,
застати
Русна
и
жудан
очекивати
шта
хтети
на
ото
Милица
рећи
.
Милица
,
да
бити
свој
мнење
бољма
изразити
,
продужити
мало
ћутање
,
и
посадив
се
под
један
грана
,
где
јесам
већ
сав
одмор
радити
спремно
бити
,
понуда
и
Русну
да
сести
.
Служитељи
,
по
ред
дворски
,
издалека
јесам
ходати
чекати
на
какав
миг
ил
’
заповест
.
Милева
јесам
међутим
,
поудаљена
,
руж
брати
.
Милица
,
оданути
,
рећи
Русин
:
—
ти
мислити
,
драгати
Русно
,
да
бити
Краљевић
Марка
мир
донети
бити
мој
породица
и
српски
земља
,
но
варати
се
.
Марка
јесам
љут
убојица
,
и
силно
марити
за
велик
господство
,
као
год
и
Вук
Бранковић
.
као
што
јесам
цар
већ
стар
,
данас-сутра
шта
бити
учинити
оваков
два
зет
од
новорођен
царство
?
Шта
бити
бити
од
мој
син
?
скитница
,
као
што
јесам
данас
Краљевић
Марка
.
и
тај
Вук
Бранковић
,
који
толико
узвишаваш
,
под
вид
да
јесам
десни
рука
цар
,
владати
свуд
где
он
се
само
допасти
,
самовласно
.
језгра
војска
за
он
јесам
заузети
,
а
мој
млад
ђеца
у
ништо
се
не
рачунати
.
само
да
бити
крај
овај
рат
,
одма
’
хтети
сав
мој
сила
настојати
да
се
Вук
власт
укратити
,
да
не
бити
кадгођ
злоупотреба
какав
према
ја
и
мој
ђеца
чинити
.
—
мало
затим
замислити
продужити
:
—
Чудо
што
се
тај
Бранковић
уздигнути
и
узгордише
.
и
Вуков
јесам
отац
такав
исти
бити
.
познавати
јесам
он
још
на
Душанов
двор
.
са
његов
гордост
,
не
једанпут
јесам
разни
властелин
увредити
бити
.
па
и
сам
син
Вуков
,
мој
унук
Ђурађ
насљедити
јесам
сав
гордост
и
властољубје
свој
предак
.
Младић
,
исти
од
двајест
година
,
па
свуде
већ
за
првенство
тежити
.
па
и
међу
сам
остарео
војвода
тражити
јесам
он
неки
важност
.
мој
син
Стефана
тек
преко
раме
гледати
као
да
он
хтети
време
господар
бити
.
веровати
ја
,
драгати
Русно
,
тај
Ђурађ
,
премда
ја
јесам
унук
,
опет
морати
изрећи
да
ја
јесам
несносан
.
у
сав
личан
значај
немати
ништа
од
царски
породица
.
како
ти
мислити
о
тај
,
драгати
Русно
?
Русна
,
који
баш
јесам
бити
царичин
разговор
мити
,
свој
финоћа
у
почетак
гладити
јесам
реч
царичин
,
но
мало
после
,
следити
свој
страст
,
изрећи
јесам
исти
:
—
истина
да
бити
Краљевић
Марка
бити
самовољан
и
паштити
бити
се
да
што
више
власт
на
се
привући
.
и
Вук
јесам
,
истина
,
властољубив
,
али
његов
властољубије
корисно
бити
цар
у
сваки
доба
.
недавно
,
кад
јесам
Турчин
од
бугарски
страна
на
Ниш
надирати
,
он
се
усиљавати
придобити
управа
над
војска
који
јесам
против
Турчин
послати
бити
.
он
јесам
свој
задаћа
и
овде
,
покрај
млоги
тешкоћа
,
решити
.
он
сав
уважавати
.
изглед
он
јесам
,
истина
,
горд
,
но
његов
разум
и
војени
искуство
мало
ко
да
не
надмашивати
.
Што
се
,
пак
његов
син
Ђурђа
тицати
,
ја
бити
рећи
да
његов
кадкад
неупутан
понашање
према
кнез
Стефана
не
произилазити
из
недостатак
учтивост
,
но
из
његов
ватрен
нарав
,
који
поред
тих
нарав
млад
кнез
непријатан
у
очи
пад
.
но
поред
сав
тај
,
рећи
бити
’
да
Ђурађ
за
његов
млад
година
имати
млоги
разум
и
јунаштво
у
себе
.
Што
се
даље
његов
сам
личност
тицати
,
истина
да
на
сав
лице
и
јак
телесни
састав
носити
сасвим
печат
Бранковићев
племенит
породица
са
сав
њен
слаб
и
добар
страна
.
на
тај
она
Милица
одма
’
беседа
пресећи
,
те
мало
јак
глас
рећи
:
—
Ал
’
о
тај
ништ
’
не
говорити
да
јесам
Бранковић
пунити
завист
,
да
злобити
и
Обилић
,
који
у
војска
српски
пар
немати
,
и
да
јесам
већ
и
сам
цар
изложити
њи'овом
уплив
...
цар
јесам
због
Вук
према
сам
Обилић
хладан
,
један
реч
,
тај
Бранковићев
лоз
млоги
зло
чинити
.
и
ја
јесам
се
сам
у
он
преварити
.
са
ласкав
реч'ма
и
свакојак
фин
средство
правити
јесам
место
за
мој
зет
и
ја
јесам
се
тај
напослетку
приклонити
,
тај
јесам
он
Мара
дати
.
—
Али
тако
се
у
онај
доба
држати
да
у
почетак
јесам
имати
Вук
велик
наклоност
према
кнегиња
и
да
он
јесам
само
надежда
будући
његов
величаства
заслепити
,
—
одговорити
Русна
,
који
јесам
моћи
страст
обуздати
,
да
свој
чуство
искрено
не
изјавити
.
—
знати
шта
мислити
—
рећи
Милица
—
ти
јесам
он
свој
наклоност
и
љубав
поклонити
;
тај
јесам
сав
истина
,
но
у
онај
пар
тако
јесам
стање
наш
изискивати
.
ти
јесам
онда
морати
од
двор
за
неки
време
удаљити
бити
,
но
после
твој
удадба
сав
јесам
тај
заборавити
и
од
тај
доба
јесам
ми
тај
круна
свити
дворкиња
.
но
тај
се
ја
једно
само
чудити
,
како
и
сад
показивати
толики
наклоност
,
кад
јесам
,
као
што
јесам
сам
убедити
,
и
према
ти
не
баш
благородан
поступати
.
—
Цар
ти
јесам
дати
удовољство
због
тај
што
ти
јесам
Мара
у
Бранковићев
брак
претпоставити
бити
и
гледати
јесам
да
ти
у
Војновић
достојан
муж
дати
;
осим
тај
и
у
сав
други
прилика
искусити
јесам
царски
благонаклоност
,
који
ти
јесам
стар
добар
са
разним
одличијама
изгладити
.
но
од
страна
Бранковић
тај
увреда
не
да
се
лако
загладити
.
овај
се
реч
Русне
јако
коснути
,
но
опет
се
не
дати
из
равнотежа
душеван
потиснути
.
—
увреда
ја
нанешен
—
рећи
Русна
—
од
мој
страна
давно
јесам
заборавити
;
и
тај
утолико
лакше
уколико
ја
се
са
свити
страна
у
онај
доба
доказивати
да
тај
тако
из
важан
’
узрок
бити
морати
,
и
да
мој
судба
,
као
жртва
царски
,
онда
кнежев
,
породица
,
принети
се
имати
.
од
тај
доба
млого
јесам
време
проћи
и
ја
већ
имати
у
мој
синути
залога
одредити
ја
брачни
свеза
.
Част
ја
пак
,
изискивати
последњи
мој
судба
верно
држати
се
.
ја
на
Бранковић
немати
већ
узрок
мрзити
и
пристрастан
за
он
наклоност
далеко
јесам
од
ја
,
но
само
оно
исповедити
морати
што
на
тај
убеђење
за
права
налазити
,
па
хтети
ја
,
светао
царица
,
опростити
,
ако
мој
мњење
слободан
израз
давати
.
после
овај
реч
Русна
јесам
мало
узданути
и
од
говор
престати
;
Милица
,
пак
,
сасвим
се
замислити
,
и
свој
мисао
упирати
јесам
у
душа
и
срце
Руснино
.
Милева
,
донде
докле
се
Милица
са
Русном
овако
разговарати
,
забављати
се
са
свој
цвеће
.
Милева
јесам
бити
красан
девојка
.
стас
танак
,
који
изражавати
њежан
младост
,
лице
бео
и
румен
,
кос
смеђ
,
очи
плав
’
на
подобије
небо
,
који
жртвујућу
се
невиност
изјављивати
.
она
јесам
бити
прекрасан
као
што
само
један
царски
кћер
бити
моћи
,
но
моћи
сав
њен
красота
откривати
јер
хтети
ми
утолико
тежити
бити
што
јесам
Милева
доцније
жртва
материн
политика
постати
.
Милевин
са
цвеће
забављање
и
Миличин
са
Русном
разговор
прекинути
бити
долазак
нов
гост
.
ИИ
Јеврем
,
патријарх
пећка
,
Новак
,
стар
саветник
цар
Лазар
,
Новаков
син
Светислав
,
са
свој
млад
и
неколико
калуђер
,
доћи
у
крушевачки
двор
тај
се
одма
’
упутити
у
башта
к
царица
на
поздрав
и
поклоњење
.
Јеврем
јесам
бити
осамдесетољетни
старац
.
он
јесам
велик
част
свој
век
у
свет
Гори
као
пустиник
провести
.
наука
,
честитост
и
смиреност
бити
главне
црта
цео
његов
живот
.
народ
жеља
и
царски
воља
изабрати
он
за
српски
патријарх
.
његов
велик
сед
брада
дичити
он
јесам
пун
свет
израз
образ
.
Новак
,
негдар
славан
војвода
сад
већ
старост
и
рана
оптеретити
,
у
Призрен
,
у
царски
двор
,
проводити
јесам
свој
последњи
дан
,
а
због
разум
и
искуство
свој
,
бити
особито
поштовати
.
премда
стар
,
стас
он
ипак
величанствен
бити
;
син
он
Светислав
,
јоште
млад
,
свагдар
јесам
поред
отац
живети
,
а
свој
доброта
и
красота
млоги
јесам
срце
себе
задобити
.
Међа
осталима
у
очи
јесам
падати
још
отац
Леонтије
и
отац
Харалампије
,
калуђер
дечански
.
отац
Леонтије
због
свој
смиреност
бити
јесам
љубимац
и
достојан
ученик
патријархов
;
отац
Харалампије
морати
се
пострићи
по
жеља
и
налог
свој
отац
,
који
јесам
бити
уважен
војвода
код
цар
Лазар
.
патријарх
он
јесам
узети
к
себе
да
бити
у
његов
круг
,
поред
добар
Леонтије
,
у
смиреност
напредовати
.
оба
калуђер
бити
од
млад
људи
.
када
јесам
Милица
долазећи
гост
приметити
,
променити
се
у
лице
,
те
као
препанути
чекати
јесам
да
чути
какав
хтети
она
гласе
овај
гостити
донети
,
јер
јесам
знати
да
се
Новак
и
патријарх
код
цар
у
стан
налазити
,
па
откуд
она
сада
у
Крушевац
?
—
но
при
сав
тај
,
тајити
свој
забуна
,
са
полувеселим
лице
ићи
јесам
царица
са
Русном
насусрет
патријарх
и
Новак
.
Милица
јесам
први
патријарх
у
рука
пољубити
,
за
она
Русна
,
за
Русном
јесам
притрчати
Милева
,
а
за
Милева
сав
дворјанин
и
дворкиња
,
слуга
и
служавка
,
јер
патријарх
као
светац
неки
поштовати
,
па
јесам
радост
код
свити
бити
велик
.
многи
стар
слуга
и
служавка
љубити
он
и
у
скут
.
—
Добра
ми
доћи
,
свет
отац
,
и
властелин
Новак
;
откуд
ви
сад
овде
у
мој
двор
?
—
рећи
Милица
са
мало
промењен
глас
.
патријарх
благослов
најпре
Милица
,
Милева
,
Русну
,
па
онда
све
остати
.
—
Добродошли
,
и
сав
добро
доћи
—
рећи
патријарх
—
па
како
јесам
ја
ти
овде
,
светао
царица
?
после
овај
реч
,
поглед
бацити
на
место
где
бити
сести
и
свој
стар
кости
одморити
.
—
одморити
се
одма
’
овде
—
рећи
Милица
,
и
посадити
се
сав
важан
на
место
,
који
она
одмах
на
Миличин
реч
определити
бити
.
патријарх
и
Новак
заузети
место
с
оба
страна
Милица
,
даље
до
патријарх
сести
Русна
,
а
остати
се
поред
она
намештати
.
—
да
красан
башта
и
красан
време
—
рећи
патријарх
.
—
не
бити
л
’
добро
бити
овде
одма
’
и
вечерати
,
кад
јесам
тако
красно
?
—
упад
у
реч
Милица
.
—
не
бити
згорег
бити
—
одговорити
шаљиво
Новак
,
—
а
млад
бити
се
бар
донде
моћи
проходати
по
овај
диван
башта
.
Миличин
један
бачен
поглед
на
дворјанин
довољно
бити
,
да
се
нужан
наредба
учинити
;
млад
,
пак
,
приметити
куд
Новак
са
свој
реч
циљати
,
удати
се
после
обичан
поклон
од
стар
’
.
—
сад
од
Косов
поље
долазити
—
рећи
патријарх
—
сав
јесам
на
бојни
поље
у
добар
ред
.
с
почетак
бити
и
мало
неред
,
али
сад
јесам
,
хвала
бог
,
сав
већ
у
ред
.
пре
три
дан
јесам
благословити
војска
који
јесам
сад
спреман
и
одушевљен
.
сад
,
пак
,
доћи
да
код
ти
пребудемо
,
светао
царица
и
да
ти
за
сваки
случај
при
рука
бити
.
—
на
тај
патријарх
мало
застати
,
а
Новак
он
прихватити
реч
:
—
требати
за
сваки
случај
овде
да
бити
,
да
бити
одавде
,
ако
до
нужда
доћи
,
цар
од
каков
помоћ
бити
.
Битка
хтети
бити
на
сваки
начин
врло
крвав
.
Султан
Мурат
јесам
силан
војска
свој
на
Косово
разредити
.
са
овако
велик
сила
Турчин
до
данас
јоште
јесам
надирати
.
имати
она
преко
три
стотина
хиљада
.
но
,
хвала
бог
,
имати
и
наш
доста
.
српски
војска
имати
преко
сто
хиљада
,
и
тај
јесам
довољан
број
за
сав
тај
Турчин
,
само
нек
’
јесам
слога
.
Наша
јесам
војска
у
врло
добар
положај
.
само
сваки
војвода
нек
’
учинити
свој
дужност
,
па
јесам
победа
наш
.
само
Вук
Бранковић
и
Милош
Обилић
у
мир
да
бити
.
ја
јесам
цар
предложити
да
који
год
од
војска
уклонити
,
јер
њихов
непрекидан
инат
шкодљив
јесам
.
но
надати
се
да
хтети
она
царски
лице
у
сав
умерити
моћи
.
Вук
јесам
врло
искусан
војвода
,
а
Милош
јесам
страшан
јуначина
;
под
добар
управа
,
кад
један
од
други
не
зависити
,
моћи
од
корист
бити
.
и
Вуков
син
Ђурађ
,
премда
врло
млад
,
тако
јесам
добар
војник
да
се
са
млоги
стар
војвода
мерити
моћи
;
но
мало
јесам
прежесток
,
па
хтети
јесам
себе
да
преценити
.
ипак
,
мислити
да
хтети
добро
бити
,
јер
цар
Лазар
кроз
цео
сав
век
засведочити
јесам
да
умести
војска
управљати
.
затим
мало
стати
,
па
онда
без
да
јесам
чекати
да
он
ко
у
реч
ући
,
рећи
:
—
не
бити
л
’
царица
дозволити
да
још
пре
вечера
моћи
за
један
оченаш
одморити
се
,
јер
бити
,
ваљда
,
и
сам
патријарх
исто
желети
.
Милица
драговољно
допустити
и
,
радовати
се
храбар
реч'ма
њихов
,
дигнути
се
и
сам
скуп
са
Русном
,
а
за
она
остати
и
разделити
се
по
дворски
стан
.
патријарх
и
Новак
заузети
соб
у
неки
мали
зданије
у
башта
,
који
увеселење
радити
негда
сазидан
бити
,
како
бити
после
почивка
недалеко
од
совра
бити
.
Милица
са
Русном
вратити
се
у
свој
одаја
,
а
млад
гостити
,
тек
што
јесам
се
мало
од
пут
опрашити
,
раштркати
се
по
башта
.
Придворници
и
слуга
радовати
јесам
се
гост
,
јер
јесам
знати
да
нов
гостити
нов
весеље
у
двор
доносити
.
дворјанин
не
бити
до
тај
шта
се
сад
на
Косово
радити
,
но
само
до
шал
и
увеселење
.
особито
откако
цар
Лазар
у
двор
немати
,
постати
јесам
све
разуздан
,
као
год
у
кућа
где
господар
нем
и
млоги
млад
по
кућа
се
врсти
.
царица
,
премда
јесам
озбиљан
нарав
бити
,
опет
се
у
двор
тек
само
пред
њен
очи
озбиљно
понашати
,
а
како
ту
она
не
бити
,
а
оно
се
сав
раскалашан
веселост
предаја
.
тек
што
се
гостити
мало
сместити
,
одмах
се
зачути
весео
жагор
слуга
и
служавка
.
Вечера
се
преправљати
,
трпеза
се
намештати
,
и
тај
усред
башта
,
међу
цвеће
и
густ
грана
.
место
јесам
већ
бити
за
сто
определити
;
у
среда
празан
и
простран
,
унаоколо
,
пак
,
цвеће
са
грана
.
мало
јесам
проћи
време
и
већ
се
јесам
знати
за
сваки
гост
који
јесам
какав
.
сваки
јесам
свој
прилика
себе
уочити
.
Светислав
шетати
се
по
башта
са
Милева
и
пустити
се
у
њежан
разговор
.
отац
Леонтије
,
тек
што
се
опрашити
и
бог
помолити
,
отићи
одма
’
у
башта
и
проходати
се
онде
.
његов
поглед
имати
јесам
нешто
смирено
калуђерски
.
велик
црн
очи
,
црн
кос
и
велик
правилан
калуђерски
брада
,
а
при
тај
блед
лице
,
усхићавати
не
један
и
не
један
.
он
јесам
овде
ходати
очекивати
отац
Харалампије
.
кад
наједаред
,
ето
отац
Харалампије
.
његов
долазак
следовати
јесам
издалека
неки
смех
дворски
служитељ
.
они
се
,
ваљда
,
отац
Харалампије
смејати
.
доиста
,
отац
Харалампије
бити
чудан
светац
.
стас
бити
мален
,
и
морати
јесам
имати
један
плећка
нешто
крив
,
јер
он
се
глава
к
десни
раме
јако
клонити
.
кос
он
јесам
бити
риђ
,
редак
,
а
брада
сасвим
црвен
и
велик
.
образ
он
јесам
бити
светло-црвенкаст
,
нос
врло
заоштрљаст
,
а
очи
зелен
и
мали
,
да
се
испод
бео
’
трепавица
једва
и
видети
.
лице
он
се
често
смешити
и
по
спољашност
његов
рећи
бити
да
јесам
цео
калуђер
само
за
веселост
и
шал
скројити
,
но
у
његов
срце
лежати
јесам
подмукао
пакост
.
при
тај
јесам
бити
оштроуман
и
властољубив
.
његов
јесам
отац
мислити
да
хтети
добар
бити
за
војник
,
па
он
јесам
сладити
калуђерство
,
где
свој
особина
,
као
оштроумије
и
памет
,
далеко
дотерати
моћи
.
сав
јесам
у
двор
у
очи
пасти
и
један
и
други
калуђер
,
и
одма
’
она
дворјанин
и
слуга
међу
себе
прозвати
:
„
црн
“
и
„
црвен
“
калуђер
.
где
јесам
млоги
слуга
,
тај
јесам
и
млоги
лакрдијаш
међу
она
,
а
особито
у
двор
Милица
,
где
она
јесам
више
но
код
други
госпоштина
,
па
јесам
ни
чудо
,
што
јесам
одма
’
чији
име
понешто
придевати
.
Вече
јесам
бити
красно
,
месечина
јесам
лепо
светлити
;
но
и
осим
тај
бити
башта
и
двор
од
свити
страна
осветлити
.
Вечера
јесам
већ
готов
бити
.
овај
јесам
бити
доиста
царски
,
премда
не
као
у
данашњи
време
што
бивати
код
млоги
господа
да
поред
сијасет
познат
и
непознат
јела
човек
гладан
остати
.
Главну
част
вечера
сачињавати
некол'ко
врста
добар
печење
и
добра
смедеревски
и
метохијски
вино
.
наједанпут
зачути
се
труба
и
звонце
.
овај
јесам
знак
за
вече
.
код
српски
господа
,
а
нарочито
у
царски
двор
српски
у
онај
доба
,
скупљати
јесам
се
гостити
за
трпеза
обично
под
звук
звонце
,
за
који
јесам
у
један
угао
дворски
мали
звоник
начинити
бити
;
а
кад
јесам
бити
гост
и
од
војнички
ред
,
и
глас
труба
сазивати
јесам
гостити
на
обед
.
гостити
се
почети
скупљати
.
патријарх
,
као
гост
и
свет
човек
,
понудити
бити
да
сести
у
прочеље
.
Милица
тај
његов
свет
лице
уважење
указати
.
с
десни
он
рука
заузети
место
Милица
,
с
леви
Русна
,
поред
Милица
Новак
,
и
тако
све
даље
по
ред
свој
чин
заузети
место
и
остати
гостити
и
дворјанин
.
патријарх
велегласан
очитати
предвечерњи
молитва
пре
још
нег
’
што
хтети
сести
,
и
калуђер
он
у
тај
свој
глас
пратити
.
Леонтије
са
дубок
и
пријатан
свој
глас
коснути
се
срце
свити
стар
,
но
отац
Харалампије
имати
јесам
нешто
крештав
глас
,
а
поред
тај
јесам
знати
чисто
исказати
жив
,
но
место
тај
рећи
јесам
„
зива
,
“
а
поред
тај
и
његов
мало
изванредан
поглед
такав
јесам
смешан
изражај
калуђер
дати
да
млад
,
који
јесам
за
трпеза
седити
,
мало
што
се
сав
грохот
не
насмејати
.
и
доиста
,
да
јесам
бити
царица
,
патријарх
и
Новак
,
сав
бити
се
на
он
заценити
бити
.
особито
Светислав
и
Милева
одвећ
приметљив
се
смешити
.
Калуђер
,
који
јесам
јесам
по
себе
врло
добро
знати
да
јесам
он
по
себе
смешан
личност
,
јесам
се
ништа
збунити
,
јер
он
се
већ
више
редити
такови
што
десити
.
он
јесам
и
јесам
на
сав
тај
смешљив
лице
показати
,
и
јесам
дати
приметити
да
он
тај
подсмешљивост
врећа
,
премда
он
јесам
на
срце
друго
нешто
лежати
.
но
и
на
тај
осмејкујућем
се
лице
лежати
јесам
неки
сакривен
освета
,
који
се
изразити
у
његов
поглед
,
који
јесам
бацити
хитро
на
Светислава
и
Милева
који
се
смешан
чинити
.
премда
стар
јесам
дати
на
себе
приметити
да
она
јесам
калуђер
смешан
,
опет
и
они
,
поред
млад
’
који
јесам
се
још
мало
смешити
,
добити
јесам
добар
воља
.
патријарх
јесам
озбиљно
лице
показивати
,
но
јесам
се
моћи
на
он
приметити
да
негодовати
зато
што
он
јесам
калуђер
постати
предмет
неки
смех
,
јер
јесам
и
јесам
у
себе
осећати
да
имати
тај
узрок
,
а
други
,
у
двор
морати
јесам
мало
и
кроз
прст
гледати
.
Штавише
,
кад
јесам
Новак
запитати
за
будала
Петошка
,
царица
одма
’
дати
он
дозвати
да
на
веселост
већ
расположити
гостити
мало
свој
будалаштина
још
већма
развеселити
.
Вечера
јесам
бити
добар
,
а
гостити
при
добар
апетит
;
вино
добро
улевати
она
све
добар
и
добар
воља
.
особито
и
код
стар
’
Србље
,
вино
и
добар
воља
бити
јесам
свагда
у
друштво
.
Најважније
ствар
се
поред
чаша
вино
започињати
и
свршавати
.
ако
јесам
ко
непријатељ
имати
,
па
он
јесам
желети
одољети
,
при
чаша
пун
мислити
се
како
хтети
он
доскочити
.
ако
јесам
који
љубовца
изневерити
,
при
чаша
винце
тражити
јесам
утјеха
и
мислити
о
нов
љубав
;
битка
јесам
бити
никад
без
винце
,
јер
вино
и
битак
јесам
као
брат
и
сестра
,
или
као
муж
и
жена
.
кад
се
почети
јести
,
слабо
јесам
ко
на
други
и
пазити
до
на
сам
себе
и
мало
се
говорити
;
када
јесам
доћи
до
чашица
,
сав
јесам
настајати
живље
и
живље
.
Дошао
јесам
и
будала
Петошко
.
он
се
пред
гост
лепо
поклонити
,
па
одма
’
заузети
место
на
страна
,
који
он
се
већ
напред
означити
;
јер
јесам
већ
његов
столица
за
он
приправан
бити
.
кад
он
видети
,
сав
се
насмејати
.
Петошка
јесам
добити
цар
Лазар
од
Балша
,
зетски
господар
,
који
он
јесам
у
Котор
к
себе
узети
због
његов
’
шал
и
лакрдија
са
који
јесам
цео
Приморију
познати
бити
.
Петошко
јесам
бити
луд
као
што
јесам
он
држати
,
и
од
Латина
јесам
млого
којешта
научити
,
но
у
стар
доба
као
год
и
данас
,
бити
јесам
господа
који
јесам
хтети
да
имати
за
луда
онаков
човек
који
јесам
доста
мудар
да
јесам
моћи
дати
казати
од
такав
мудар
лудити
оно
што
јесам
не
бити
радо
од
други
дати
рећи
.
Петошко
јесам
бити
мален
но
поширок
.
у
струка
јесам
бити
мало
ширити
него
у
плећа
;
труп
дугачак
,
кратак
нога
,
кратак
широк
врат
.
глава
он
јесам
бити
велик
и
четвороуголна
;
уста
повећати
,
усна
подебео
,
зуб
велик
,
редак
,
очи
жућкаст
,
уш
не
толико
велик
колико
дебелити
.
он
јесам
баш
лудо
но
више
лукав
изгледати
;
у
данашњи
доба
да
се
обући
у
фрак
,
изгледати
бити
као
какав
велик
дух
,
жена
,
који
још
далеко
дотерати
моћи
.
Петошко
на
његов
трон
,
или
столица
,
који
јесам
бити
подоста
велик
тако
да
се
цео
човек
у
она
изгубити
и
који
јесам
бити
са
разним
боја
намалати
са
оба
бок
видети
се
изрезати
два
велик
уво
каков
јесам
у
познат
животиња
велик
уш
—
седети
јесам
без
сваки
забуна
,
горд
,
осмевати
се
на
подсмешљив
гост
.
особито
,
пак
,
са
задовољство
гледати
јесам
на
отац
Харалампије
,
који
јесам
такођер
подсмешљив
поглед
на
Петошка
бацити
,
радовати
се
што
хтети
господа
Петошка
у
шкрип
узети
,
те
са
тај
се
онај
први
смех
забунити
који
јесам
на
његов
рабош
друштво
веселост
улити
.
—
како
јесам
ја
,
Петошко
,
—
рећи
Новак
—
јесам
ти
већ
одавна
видети
.
ја
јесам
мислити
да
јесам
ти
’
дегод
у
војска
,
на
Косово
,
а
ти
ето
још
овде
.
—
А
шта
хтети
ја
онде
,
кад
и
онај
не
хаснити
што
јесам
онде
.
да
јесам
ја
цар
,
знати
бити
’
ја
шта
бити
онде
требати
чинити
—
одговорити
Петошко
.
—
А
сад
не
бити
рад
онде
бити
?
—
не
.
—
А
да
јесам
цар
?
—
да
јесам
цар
,
не
бити
чекати
да
Турчин
ја
потражити
,
него
потражити
бити
’
ја
њи
’
.
—
А
кад
бити
ји
тај
потражити
,
шта
бити
онда
бити
?
—
Шта
бити
бити
?
—
јурити
бити
’
ји
свуд
пред
себе
.
но
не
бити
’
захуктати
,
као
краљ
Вукашин
на
Марица
,
без
да
знати
шта
онде
легати
.
свагда
требати
да
се
знати
откуд
се
ићи
,
па
онда
путовање
морати
бити
срећно
.
—
дакле
ти
бити
бољма
војевати
него
краљ
Вукашин
?
—
бољма
,
богме
,
бољма
но
што
ви
сад
војевати
.
ја
кад
бити
’
видети
млоги
непријатељ
,
сакрити
бити
’
се
у
гора
као
миш
у
рупа
,
па
кад
бити
они
овамо-онамо
тумарати
,
а
ја
бити
’
онда
изићи
па
бити
’
она
појединац
рибати
.
—
А
откуда
бити
ти
знати
да
имати
млого
ил
’
мало
непријатељ
кад
тамо
ники
не
пуштати
?
—
То
јесам
најлакше
.
послати
бити
’
какав
калуђер
у
турски
’
хаљина
онамо
,
да
сав
извид
.
после
овај
реч
поглед
јесам
бацити
на
отац
Харалампије
и
на
тај
сав
се
почети
смејати
.
јесам
један
патријарх
јесам
се
у
лице
променити
,
но
јесам
ни
негодовати
,
јер
млого
више
стрпљење
имати
,
а
да
бити
тај
одма
’
за
зло
примити
.
осим
тај
,
бити
он
јесам
Петошко
са
свој
лакрдија
познати
.
Новак
,
да
бити
мало
забунити
Петошка
,
почети
јесам
други
врста
разговор
.
Новак
јесам
бити
велик
приврженик
породица
цар
Лазар
,
па
јесам
зато
без
сваки
устезање
говорити
.
царица
он
тај
јесам
замерати
.
—
А
да
л
’
бити
се
,
Петошко
,
женити
?
—
запитати
Новак
.
—
бити
’
—
одговорити
Петошко
—
ал
’
онда
кад
не
бити
’
бити
будала
,
јер
будала
и
калуђер
не
смести
се
женити
;
калуђер
зато
јер
се
заклети
да
хтети
ниједан
,
а
будала
зато
,
што
бити
сваки
хтети
,
а
он
ниједан
хтети
.
—
А
бити
ли
ти
волети
да
јесам
будала
?
—
запитати
он
Новак
.
—
не
бити
’
,
јер
будала
ники
не
дирати
,
а
мудар
цео
свет
.
код
господар
зетски
Балша
,
једанпут
хтети
бити
мудар
,
па
јесам
он
рећи
:
зашто
он
да
владати
са
Зета
,
као
и
Алтоман
са
Босна
;
не
бити
ли
боље
бити
да
уместо
толики
господар
један
влада
са
српски
земља
,
бити
сад
тај
један
Вукашин
или
кнез
Лазар
?
Балша
ја
дати
за
тај
добро
избити
!
други
пут
,
кад
јесам
он
из
шал
казати
да
јесам
леп
земља
тај
Босна
и
како
бити
још
леп
бити
када
бити
његов
постати
заповедити
јесам
да
ја
се
сваки
дан
дати
метохијски
вино
колико
хтети
.
јесам
добро
свагдар
да
јесам
човек
мудар
.
када
јесам
Турчин
са
Арнаутин
на
нов
пазар
ударити
,
и
ја
јесам
бити
у
српски
војска
,
и
некако
ја
Турчин
са
неколико
други
ухватити
.
одвести
ми
у
Кроја
;
онде
Турчин
мој
друг
посећи
,
а
кад
доћи
ред
на
ја
,
повик
један
арнаутски
капетан
:
„
не
дирати
он
,
тај
јесам
будала
,
јесам
ништа
крив
“
.
А
Турчин
ја
одма
’
отпустити
да
моћи
ићи
куд
ја
јесам
драго
.
после
овај
’
реч
Петошко
заискати
мало
вино
који
он
се
одма
’
и
дати
.
—
Па
како
тај
да
се
дати
ухватити
—
запитати
Новак
.
—
боље
јесам
дати
се
ухватити
нег
’
улудо
гинути
—
одговорити
Петошко
,
и
на
тај
јесам
чаша
смедеревски
искапити
.
док
се
Новак
и
Петошко
овако
разговарати
,
донде
се
остати
смејати
и
чаша
после
сваки
одсмеха
празнити
.
веселост
јесам
сав
веће
и
веће
настајати
.
и
сам
патријарх
,
који
јесам
одвећ
озбиљан
бити
,
показивати
јесам
на
сав
лице
неки
задовољство
.
милица
и
дворкиња
чинити
се
такођер
расположити
.
Млађа
,
када
видети
стар
Новак
да
јесам
тако
добар
воља
,
мало
се
ослободити
,
па
се
почети
слободан
и
разговарати
.
отац
Леонтије
бити
јесам
једини
на
који
никакав
промена
приметити
јесам
бити
;
он
јесам
одвећ
озбиљан
бити
,
и
замислити
јесам
изгледати
.
отац
Харалампије
бити
јесам
добар
воља
и
на
свачији
реч
и
поглед
оштро
јесам
мотрити
.
особито
јесам
гледати
на
Милева
;
да
јесам
калуђер
рећи
бити
,
да
он
се
јесам
красота
кнегињин
срце
коснути
.
на
Светислава
јесам
баш
љубазно
гледати
.
наједанпут
патријарх
узети
чаша
тај
наздравити
царица
:
—
за
здравље
цар
,
царица
,
и
цео
царски
породица
;
мир
и
благослов
сав
—
затим
се
отпоји
тихо
калуђерски
„
Многаја
љето
”
.
за
он
се
дигнути
Новак
:
—
за
здравље
јуначки
српски
војска
,
који
се
сада
на
Косово
против
Турчин
налазити
.
затим
се
заорити
јаче
војнички
„
Многаја
“
који
јесам
започети
при
сто
десивша
се
лице
војнички
сталиш
.
затим
наздравити
Петошко
:
—
да
бог
поживети
сав
будала
,
ја
се
морати
за
будала
постарати
.
сад
се
изродити
баш
весео
жагор
.
Весели
реч
и
добар
винце
дати
се
у
млоги
примјетити
.
—
сад
да
јесам
млад
,
ал
’
шта
ја
велим
,
само
да
јесам
од
један
љут
рана
слободан
,
да
моћи
коњ
јахати
,
па
не
бити
’
дати
за
богзна
шта
,
само
да
још
једном
поред
цар
противу
Турчин
војевати
моћи
—
рећи
Новак
,
мало
загрејати
,
а
у
ока
он
се
суза
купити
.
као
стар
војник
и
војвода
,
тешко
он
јесам
бити
не
бити
у
рат
.
овај
војнички
чувство
највећма
се
у
он
изражавати
у
весео
друштво
,
поред
добар
метохијке
,
а
мислити
он
тада
једнако
лебдити
над
прошли
битка
.
милица
и
Русна
приметити
јесам
шта
Новак
на
срце
легати
,
па
јесам
започињати
такав
разговор
који
јесам
Новак
годити
.
—
камо
сад
они
’
војвода
,
који
се
под
цар
Душана
тако
прославити
?
—
рећи
Милица
.
—
где
јесам
она
време
када
јесам
ти
,
властелин
,
у
млад
твој
годинама
војевати
?
не
једанпут
ти
јесам
мој
покојни
спомињати
—
додати
Русна
.
на
овај
реч
Новак
јесам
суза
канути
.
—
да
,
где
јесам
тај
време
,
и
’
хтети
ли
још
кадгод
настати
—
упасти
Новак
.
—
опомињати
се
добро
на
оновремени
војвода
.
Реља
Крилатовић
,
па
и
јесам
Вукашин
,
па
онда
Угљеша
и
Гојко
.
кад
јесам
Грк
чути
само
име
Угљеша
,
већ
она
јесам
бити
доста
.
па
војвода
Жарко
,
па
тада
млад
још
кнез
Лазар
,
како
се
прославити
против
босански
бан
.
и
ја
јесам
још
онда
млад
бити
.
у
Босна
јесам
добити
два
,
близу
Рудник
од
Мађар
пак
три
,
и
тај
тежак
рана
.
и
твој
покојни
,
Русно
,
одвећ
се
јесам
показати
,
но
у
доцни
рат
противу
Турчин
,
код
нов
пазар
;
наравно
,
он
јесам
бити
још
дете
према
ја
.
но
оставити
прошли
слава
на
страна
,
и
сад
имати
још
доста
српски
’
јунак
који
хтети
српски
име
прославити
.
после
овај
реч
Новак
један
чаша
испразнити
,
а
донде
он
Петошко
у
реч
упасти
:
—
зато
све
натрашке
ићи
—
рећи
Петошко
.
Новак
јесам
ни
слушати
шта
Петошко
булазнити
,
јер
велик
господа
,
када
јесам
у
велик
разговор
бити
,
ни
пазити
јесам
на
тај
шта
такав
будала
говорити
,
него
он
остављати
све
на
воља
неки
говорити
шта
хтети
.
—
еј
,
само
да
се
Алтоман
јесам
одметнути
бити
од
цар
одма
’
у
почетак
,
бити
бити
ја
већ
давно
Турчин
савладати
и
осветити
бити
се
због
битка
Вукашинов
,
код
сам
река
Марица
—
рећи
Новак
.
—
сав
се
тај
моћи
још
збити
,
само
да
бог
поживети
цар
.
он
јесам
већ
после
Вукашинов
пад
Србија
спасти
,
па
хтети
она
кадар
бити
и
узвисити
—
одговорити
патријарх
.
—
Само
он
да
бог
поживети
—
потврдити
Милица
.
—
Само
ја
се
тај
не
допадати
,
што
јесам
се
из
Призрен
у
Крушевац
доселити
—
рећи
Петошко
,
на
који
се
сад
слабо
и
пазити
.
—
Још
хтети
он
Турчин
сасвим
утаманити
—
рећи
Новак
.
—
Ал
’
ако
не
утаманити
,
шта
хтети
онда
бити
—
рећи
Петошко
,
на
који
јесам
реч
Милица
који
јесам
будалине
реч
у
уш
звонити
,
лице
снуждити
.
—
тако
јесам
красан
тај
српски
војска
на
Косово
да
ни
Душан
красан
јесам
имати
—
рећи
Новак
.
—
Ал
’
ако
опет
Турчин
бити
јак
,
шта
хтети
онда
.
сад
јесам
већ
од
Призрен
чак
до
Крушевац
скочити
,
па
куда
хтети
после
одавде
?
ваљда
у
Зета
,
Балша
у
гост
?
—
рећи
Петошко
.
овај
јесам
реч
свако
добро
чути
,
те
се
свачији
срце
мало
коснути
.
но
Новак
,
који
јесам
тај
примјетити
,
хтети
свој
важан
реч'ма
будала
забунити
.
—
А
бог
ти
,
Петошко
,
ко
ти
држати
за
добар
војвода
?
—
онај
који
јесам
мудар
и
лукав
.
ти
велим
да
јесам
Угљеша
,
Гојко
и
Вукашин
славан
војвода
бити
.
јесам
.
али
зашто
да
изгубити
тако
лудо
и
војска
и
свој
глава
.
јесам
тај
доста
само
бити
јак
и
знати
се
ваљан
борити
;
ваљати
знати
непријатељ
и
преварити
.
Балша
јесам
рећи
да
се
он
не
бити
никад
са
свој
сила
тући
са
Турчин
на
равница
као
што
јесам
поље
Косово
,
јер
Турчин
имати
више
коњ
,
а
коњ
свагда
моћи
човек
лакше
погазити
нег
’
човек
што
хтети
он
убити
.
Мог
један
тројица
потући
,
ал
’
кад
доћи
шесторо
на
коњ
на
један
,
овај
морати
пропаст
.
непријатељ
требати
гдегод
на
згодан
место
домамити
,
откуд
он
човек
моћи
добро
тући
и
на
вод
натерати
он
.
па
онда
и
овде
јесам
зло
где
имати
славан
’
војвода
.
од
велик
сила
и
слава
један
други
хтети
да
слушати
.
српски
војвода
јесам
понајвише
славан
,
па
опет
све
гинути
и
губити
војска
,
а
у
Турчин
мање
славан
’
,
па
опет
напредовати
.
када
имати
млого
славан
’
,
а
оно
гледати
један
други
да
упропастити
,
или
она
у
нужда
не
помагати
,
па
чекати
да
један
други
прогутати
.
једанпут
јесам
ићи
два
курјак
у
лов
,
па
јесам
уловити
један
зец
;
онај
који
јесам
зец
у
зуб
држати
хтети
он
јесам
и
прождрети
,
јер
он
јесам
он
јесам
дочепати
;
други
курјак
не
да
јесам
ићи
даље
да
ловити
да
и
он
што
дочепати
,
но
почети
се
са
други
кошкати
,
да
и
он
имати
на
половина
зец
права
.
и
после
дуг
инат
договорити
се
да
на
место
оставити
зец
а
да
он
онда
скупа
изести
кад
још
што
уловити
;
овај
други
курјак
бити
јесам
лак
на
лежећи
зец
,
па
тек
што
се
мало
удати
,
послати
први
међу
овца
,
где
он
пастир
умлатити
,
а
он
се
вратити
да
изести
зец
;
но
лисица
јесам
већ
изести
зец
,
и
наместо
тај
наићи
јесам
на
ловац
који
он
убити
.
оба
платиша
за
лакомост
.
ето
так
јесам
ти
наш
војвода
.
ја
мислити
да
ниједан
јесам
добар
војвода
,
јер
ниједан
не
бити
слушати
један
главни
,
а
који
не
знати
слушати
,
тај
не
знати
ни
заповједати
.
—
А
од
ко
јесам
ти
сав
тај
,
Петошко
,
научити
?
—
најпре
јесам
Балша
од
ја
,
а
после
ја
од
Балша
.
—
А
који
јесам
добар
јунак
?
да
ли
она
код
ми
имати
подоста
?
—
тај
имати
доста
.
ту
јесам
Обилић
,
Косанчић
,
Топличанин
,
девет
Југовић
,
и
остати
’
сијасет
.
Шта
ли
јесам
још
халовит
Краљевић
Марка
који
пар
у
турски
војска
немати
.
но
шта
јесам
хаснити
кад
Турчин
служити
.
Још
вео
да
јесам
млад
Ђурађ
Бранковић
превазићи
досадашњи
Бранковић
.
но
баш
тај
јесам
зло
што
имати
толико
јунак
,
па
се
због
тај
баш
толико
цјена
,
да
се
сваки
један
краљевство
вредан
држати
и
тај
шкодити
и
себе
и
свјету
.
ја
будалити
јесам
у
тај
млого
добар
.
за
ми
ники
не
марити
,
а
ја
ни
за
ко
,
па
јесам
миран
од
свјета
и
свет
од
ми
.
благо
онај
који
бог
не
да
млоги
памет
и
јунаштво
.
на
тај
се
мало
сав
најсмејаше
;
особито
смешан
се
учинити
последњи
овај
реч
Светислава
.
Петошко
,
бацити
поглед
на
Светислава
и
други
војнички
ред
гост
,
па
стиснути
мало
сав
меснат
образ
,
рећи
:
—
Тешко
онај
јунак
који
лудо
војевати
,
но
још
горе
млад
левента
,
који
се
веселити
и
цвеће
китити
онда
када
он
се
друг
са
Турчин
бити
.
овај
јесам
реч
Светислава
нешто
поразити
.
он
јесам
баш
онда
љупко
погледати
на
цвет
од
крин
који
за
прса
задевеног
имати
,
који
он
јесам
Милева
дати
.
Поруменив
и
постиђен
,
не
знати
шта
хтети
у
хитрина
да
рећи
.
отац
Харалампије
од
радост
насмејати
се
појаче
на
Петошкине
реч
,
и
као
неки
мали
освета
изразити
тај
прота
’
Светислава
за
први
његов
познат
смеј
.
при
тај
Милевин
образ
неки
стидљив
румен
обасути
.
и
Новак
приметити
забуна
Светислављеву
,
па
мало
жив
и
озбиљан
реч'ма
почети
он
извињавати
.
—
јесам
ли
,
Светислава
,
тај
хтети
ту
поред
твој
отац
чекати
опредјелење
да
,
кад
устребати
,
пред
непријатељ
поћи
.
требати
ми
и
овде
јунак
да
створити
нов
преправан
војска
ако
цар
устребати
.
твој
три
брата
јесам
на
Косово
а
и
ти
хтети
кад
устребати
отац
образ
осветлати
.
Прапрађед
ти
јесам
бити
војвода
Гребострек
,
па
и
потомак
он
хтети
лош
бити
.
—
ја
мислити
да
кад
до
тај
доћи
,
показати
да
јесам
за
сабља
родити
.
са
овај
реч'ма
циљати
јесам
Светислав
на
отац
Харалампије
,
који
јесам
као
син
војвода
,
место
сабља
изабрати
камилавка
.
—
сваки
струка
,
синов
мој
,
имати
свој
красан
дужност
.
само
сложно
,
сваки
по
свој
струка
,
па
хтети
сијнути
сунце
Душанов
народ
—
рећи
тих
глас
седити
патријарх
.
Милица
јесам
увидити
да
хтети
Петошко
са
свој
искрен
будалаштина
још
и
тако
што
рећи
што
бити
се
дотакнути
који
гост
,
зато
се
постарати
зараније
исти
будалаштина
пресећи
.
—
не
бити
ли
сад
добро
бити
да
дозвати
тамбураш
или
гуслар
,
да
који
отпјевати
?
Тамбураш
јесам
наш
дуго
бити
у
служба
код
драчки
кнез
.
он
знати
удесно
уз
тамбура
певати
сав
песма
што
јесам
она
приморац
од
Латина
научити
.
глас
он
јесам
јасан
као
сребро
.
гуслар
се
звати
Грман
.
он
јесам
родом
из
Приштина
.
у
младост
јесам
бити
војник
под
цар
Душана
,
пошто
јесам
доцније
ослепити
,
гудало
он
јесам
’
ранити
док
јесам
у
двор
примити
бити
.
он
знати
разноврстан
јуначки
песма
,
а
и
глас
он
јесам
још
јак
.
—
ја
бити
рећи
да
гуслар
послушати
.
сад
када
се
можда
већ
српски
војска
на
Косово
са
Турчин
борити
,
приличан
јесам
гусле
од
тамбурица
.
о
како
дивно
гудети
Грман
,
да
се
срце
у
човек
стегнути
!
Чуо
јесам
он
последњи
пут
трећи
дан
Васкрс
па
ја
још
и
сада
његов
песма
срце
цепати
—
рећи
Новак
.
Милица
одма
’
дати
дозвати
Грмана
.
—
јесам
ни
мислити
—
рећи
Милица
—
да
хтети
ја
данашњи
дан
тако
весело
проћи
;
цео
дан
јесам
бити
јако
брижан
,
и
да
ми
славан
гостити
не
доћи
,
не
бити
овај
ноћ
моћи
преспавати
,
тако
ја
јесам
нешто
тешко
бити
.
—
Нами
јесам
баш
драго
,
одговорити
патријарх
,
но
још
хтети
радостан
бити
,
ако
ми
се
глас
српски
победа
који
дан
донети
.
—
Дуга
хтети
трајати
,
а
глас
морати
чути
,
јер
пре
неколик
дан
већ
тако
јесам
оба
војска
један
други
супрот
стајати
да
тек
што
се
јесам
сударити
—
одговорити
Новак
.
тек
што
јесам
тај
изрећи
,
ал
’
ето
Грмана
.
Грман
јесам
бити
висок
,
коштуњав
старац
;
на
образ
он
се
читати
моћи
да
јесам
једаред
бити
међ
’
стрела
и
мач
.
обрва
велик
,
сести
,
брк
седити
опустити
се
на
раме
,
очи
,
истина
,
слеп
,
ал
’
велик
и
пун
изражај
,
лице
доста
румен
;
још
се
на
исти
лице
познати
два
борити
сабља
нанешен
.
хаљина
јесам
он
бити
простити
,
но
јако
удесан
.
од
бео
сукно
чакшире
,
кратак
лак
гуњац
,
прслук
отворити
,
лак
опанак
са
танак
,
преко
чарапа
унакрст
обвијен
каишом
.
Држање
он
бити
благородан
,
да
се
познати
да
јесам
негдар
војник
бити
.
кад
он
јесам
когод
овако
стар
и
слеп
погледати
,
имати
јесам
шта
видети
.
млоги
садањи
мекушац
када
бити
он
видети
и
глас
он
чути
,
крв
бити
она
се
смрзнути
.
Грмана
јесам
довести
један
служитељ
и
посадити
он
испод
један
повећег
дрво
.
кад
јесам
осетити
да
јесам
већ
пред
гост
,
прословити
:
—
Добродошли
,
банути
и
властела
,
војвода
и
јунак
!
бог
ви
дати
сваки
срећа
и
довољство
—
поздравити
јесам
гост
громовит
глас
.
—
бог
ти
добро
дати
,
Грмане
.
дед
’
испјевати
што
јуначки
онако
као
што
умети
.
но
,
напити
се
мало
да
ти
глас
боље
ићи
—
рећи
Новак
,
на
чији
реч
одма
’
се
дати
вино
пјевцу
,
који
искапити
један
подобар
чаша
и
погладити
свој
брк
,
узети
гудало
и
гусле
у
рука
.
гусле
јесам
бити
прост
,
каогод
у
обичан
слепац
који
пјевати
слава
свој
’
преткова
.
сав
јесам
сад
на
Грмана
гледати
и
чекати
како
хтети
започети
.
он
јесам
дати
дуго
на
себе
чекати
.
Почео
јесам
један
песма
о
Душанов
рат
са
Грк
.
пјесма
јесам
бити
обичан
,
но
Грман
знати
јесам
у
она
са
свој
глас
и
гудало
улити
нешто
величествено
.
тај
јесам
бити
обично
пјевање
,
што
се
само
уво
допадати
и
срце
усхићавати
,
но
нешто
више
.
тај
јесам
бити
тужан
јадиковање
који
срце
чупати
,
и
чежња
за
прошли
слава
.
глас
јесам
бити
громовит
,
каогод
што
јесам
бити
глас
Душанов
усред
борба
.
славно
време
куд
јесам
прохујати
куд
однети
стар
српски
слава
и
зашт
’
смањка
славно
српски
царство
...
?
ој
Душана
,
Срб'ма
сунце
јарко
,
Зашто
заћи
род
јуначки
...
?
Ђе
јесам
твој
мишца
силовит
Ђе
т
’
јесам
сабља
вазда
сјевајућа
...
?
Прође
слава
,
а
пјевцима
остати
—
један
спомен
,
као
љепи
санак
да
г
’
причати
млад
потомство
Глас
моћан
гусал
’
јаворов
.
вино
пити
три
војвода
славан
у
Прилип
град
бијел
;
једно
бити
војвода
Угљеша
,
друго
бити
Реља
Крилатовић
,
Треће
бити
војевода
Гојко
.
када
јесам
се
понапили
винце
,
стати
Гојко
’
вако
бесједити
:
Знаш
ли
Рељко
и
брата
Угљешо
Зашт
’
јесам
цар
војска
сакупити
,
Војска
силан
,
који
пар
немати
?
Ићи
хтети
Солун
отимати
и
Цариград
бјели
задобити
.
бог
из
ти
побра
говорити
—
Рече
Реља
војеводи
Гојко
.
А
Угљеша
тек
погладити
брк
,
Па
прословити
глас
радостан
:
цар
ја
рећи
:
војска
хтети
се
кренут
’
Јоште
данас
а
и
ја
са
она
.
цар
хтети
цјелу
управљати
војска
,
А
под
он
остати
војвода
.
ја
хтети
,
Реља
,
и
ти
с
цар
бити
,
А
брат
Гојко
с
војеводом
Жарко
и
Богдана
Љутица
јунак
управљати
љут
коњаник
.
—
То
изрећи
,
ситан
књига
стигнути
,
од
Душана
да
сав
бити
спремно
на
рат
поћи
мејдан
дјелити
.
Шта
тај
звечати
на
тај
поље
раван
?
тај
јесам
војска
силан
Душана
.
пред
војска
јесам
цар
Душана
силан
за
он
јездити
Угљеша
војвода
,
Реља
крилат
диван
Бошњачина
,
Гојко
,
Жарко
и
Љутица
Богдан
,
и
кнез
Лазар
,
млад
јуначина
.
један
пола
узити
пут
Солун
,
други
пол
пут
Марица
рјеке
.
стати
Душан
пред
Солун
град
и
почети
он
бити
страховито
.
силан
одјек
српски
оружје
Зачуо
се
преко
грчки
мора
,
Свјет
се
дивити
српски
јунаштво
,
Грк
бранити
с
’
,
но
јуначки
срећа
вјеран
ости
српски
оружје
,
сам
Цариград
страх
јесам
обузети
;
јер
јунак
,
српски
коњаник
,
отиснути
Грк
од
Марица
Баш
до
сам
’
врата
цариградски
’
.
тај
хтети
с
’
причат
’
док
јесам
бјела
свјета
како
Србљин
Грк
побједише
.
Гојко
,
Жарко
и
Љутица
Богдан
Грчка
војска
на
сав
страна
тражити
.
кад
доћи
близу
Цариград
,
Ал
’
Грк
она
насусрет
изићи
са
Турчин
и
Татари
љутити
.
оба
војска
ударити
с
’
силно
.
Грк
борити
с
’
што
се
бољма
моћи
;
јесам
чудо
,
домовина
бранити
.
Турчин
борити
с
’
ка
’
лав
љутити
;
јесам
чудо
домовина
тражити
.
А
Татари
као
змија
љутити
Нагрнуше
на
Србље
јуначан
да
она
отети
добијен
благо
.
стати
звека
силан
оружје
.
звук
сабља
надалеко
с
’
чути
.
земља
тутњити
под
силан
јунак
,
и
њи'овим
коњ'ма
халовит
.
Већ
се
земља
крвца
оросити
,
Јоште
мало
па
јуначки
крвца
Већ
поток
почети
се
лити
.
Јошт
’
се
не
знати
чији
јесам
побједа
.
но
кад
стигнути
кнез
Лазар
млад
страх
напасти
душманин
љут
.
сад
почети
коњаник
српски
,
борити
се
ка
’
змајев
љут
.
Жарко
убити
један
паш
турски
и
јошт
млоштво
Грк
и
Турчин
;
Гојко
убити
грчки
војвода
,
А
и
Богдан
дост
’
починити
јад
Међ
’
Турчин
и
Татар'ма
мрк
.
А
кнез
Лазар
на
красан
мејдан
Сложи
силан
татарски
војвода
.
тад
појавити
с
’
силан
Татарин
,
Па
на
Србљин
издалека
викати
,
да
бити
мејдан
рад
дјелити
с
ким
Наочиглед
војска
обадва
,
силан
бити
гордити
Татарин
,
но
силан
миш'ца
Новаков
.
млад
Новак
наочиглед
војска
Поче
мејдан
с
Татарин
бити
.
татар
с
копље
поразит
’
он
хтјети
;
одбити
Новак
сабља
свој
копље
.
љут
Татарин
сабља
повадити
,
но
ни
сабља
он
не
помагати
.
јер
јесам
брз
Новаков
рука
,
Па
одбијати
од
себе
ударац
.
Новак
стати
сабља
бит
’
душман
,
но
челични
татарски
кошуља
,
Већ
се
о
она
сломити
мач
Новаков
.
тад
’
Татарин
јошт
’
жесток
напад
;
крв
облити
Новаков
груда
,
јер
Татарин
не
да
он
време
,
но
бити
он
сабља
без
престанак
.
пет
већ
рана
Новак
задобити
,
А
Татарин
радосно
се
смјеши
.
ал
’
кад
Новак
буздован
дочепати
,
Па
кад
лупити
с
он
Татарин
стати
Татар
на
коњ
се
њијат
’
;
А
други
он
ударац
обор
;
пасти
крвник
с
коњ
халовит
Татар
пасти
,
а
Новак
допасти
,
и
одрубити
Татарин
глава
Баш
са
сам
душманин
сабља
.
кад
тај
видити
војска
обадва
,
Дивише
се
јунаштво
Новак
,
Па
јошт
већма
стати
се
борит
’
.
Помјешаше
с
’
као
морски
вал
силан
звук
глас
и
оружје
.
Душман
љутити
сад
освјету
тражити
српски
војска
за
побједа
с
’
борити
.
пасти
тама
на
тај
поље
равно
,
црн
ноћца
крај
учинити
борба
;
Ал
’
побједа
остати
Србин
.
преко
свој
’
крвавити
’
љешева
једва
с
’
спасти
њешто
од
душман
сраман
бјегством
,
да
гласити
однети
Цариград
о
српски
побједа
.
кад
ноћ
проћи
,
а
зор
настати
и
кад
помоћ
нов
Срб'ма
стигнути
,
сав
се
дигнути
путем
цариградски
да
с
’
покушати
срећа
против
град
.
ал
’
тад
стигнути
од
Душана
књига
од
Солун
,
да
се
војска
вратити
;
„
натраг
мој
српски
соко
!
Грчки
цар
милост
од
ми
просити
,
милост
свјечи
род
јуначки
До
милост
,
дост
’
слава
стећи
“
.
тад
се
вратити
војска
сваколик
у
Србија
,
свој
домовина
.
српски
слава
по
свјету
се
чути
;
од
Дунаво
до
црн
морати
,
од
Грчкога
до
јадрански
морати
;
тек
Душана
име
спомињати
се
.
но
и
цар
сав
наградити
војска
,
и
војвода
свој
помагач
:
Жарко
,
Гојко
,
војвода
Угљеша
и
остати
витез
српски
опет
пити
вино
у
Призрен
,
Вина
пити
,
а
тројица
хвала
.
А
кнез
Лазар
и
млад
Новак
златан
класа
задобити
орден
.
неки
пити
весео
она
мајка
нек
она
прсити
сув
злато
дичити
,
кад
се
борити
за
слава
јуначки
.
Жив
остати
спомен
силан
цар
,
Док
јесам
свјета
,
докле
српство
живити
!
од
мен
’
пјесма
,
а
од
бог
здравље
,
јунак
,
који
слава
храна
“
.
после
овај
пјесма
јуначки
чувство
обузети
цео
друштво
.
Новак
се
суза
из
очи
пустити
.
—
еј
,
где
јесам
тај
време
када
јесам
у
Романија
војевати
.
онда
Турчин
јошт
јесам
знати
где
легати
Призрен
и
Приштина
.
да
јесам
ја
сад
онај
млад
година
.
—
затим
мало
узданути
Новак
,
но
опет
,
задавити
свој
туг
,
рећи
пјевцу
:
—
А
гдје
јесам
ти
бити
онда
,
старац
?
—
ја
јесам
се
онда
близу
кнез
Лазар
борити
,
на
који
јесам
млоги
душман
наједанпут
напасти
бити
.
он
она
јесам
силан
рука
обарати
.
но
и
ја
јесам
један
ударац
један
оборити
,
баш
кад
јесам
на
кнез
одостраг
рука
дигнути
да
он
посједак
.
Божа
мој
,
како
јесам
сав
онда
друкчије
изгледати
.
камо
сад
такови
јунак
?
онда
јесам
питати
колико
имати
душман
,
но
само
гдје
јесам
душманин
?
—
да
,
тај
јесам
истина
—
продужити
Новак
—
јесам
се
онда
питати
,
колико
ји
имати
,
па
јесам
опет
свагда
победа
одржати
.
—
Али
цар
Душана
сваки
јесам
морати
слушати
,
нити
јесам
трпити
који
упоран
војвода
—
рећи
Петошко
.
—
кад
јесам
Душан
само
око
на
који
бацити
бити
јесам
доста
;
сваки
он
јесам
поглед
бити
заповест
—
додати
Грман
.
—
јер
,
који
јесам
хтети
слушати
,
с
тај
јесам
кратак
рачун
правити
;
на
други
свет
,
или
у
Гургусовачку
кула
—
приметити
Петошко
.
Новак
јесам
се
баш
допадати
такови
примедба
;
и
да
не
бити
Петошко
јошт
дубље
заићи
поред
Грмановог
простодушије
,
тражити
јесам
други
предмет
разговор
.
он
ако
јесам
јесам
у
себе
сав
тај
и
осећати
што
Петошко
говорити
,
опет
чест
војводски
јесам
он
допуштати
да
отрпети
од
будала
таков
разговор
,
у
који
се
великаш
слабост
и
страст
,
и
заслужен
њи'ове
каштига
одвећ
живо
представљати
.
Прочи
гостити
почети
већ
такође
међу
себе
тих
глас
примедба
правити
о
растројењу
српски
и
непослушност
великаш
.
—
А
колико
јесам
тај
рана
задобити
старац
—
запитати
Новак
Грмана
.
—
свега
седам
,
и
тај
три
тежак
—
одговорити
Грман
.
—
А
ја
већ
онај
што
јесам
од
Татарин
задобити
и
не
бројити
за
рана
,
давно
јесам
већ
излечити
сасвим
,
но
имати
ји
јошт
неколико
који
ја
јошт
и
сада
пакостити
.
сав
јесам
тај
Новак
говорити
да
само
горњи
разговор
мало
збунити
;
и
на
тај
опет
шал
започети
са
Петошком
.
—
А
колико
јесам
тај
рана
задобити
Петошко
?
—
имати
,
богме
,
и
тај
два
велик
.
—
да
чути
какав
?
—
Кажу
да
јесам
се
у
цич
зими
родити
,
па
ја
јесам
глава
презебла
,
и
имати
рана
у
мозак
.
мој
мати
,
сиротица
,
умрети
јесам
,
а
о
ја
смиловати
се
један
пастирка
,
тај
ја
живот
одржати
.
да
јесам
се
лети
бити
родити
,
можда
бити
’
бити
сад
какав
војвода
или
владика
.
—
Ко
јесам
тај
видити
,
ран
у
мозак
!
—
рећи
неки
дворјанин
једном
гост
,
смешити
се
и
тишијим
глас
,
но
опет
да
се
чути
моћи
.
—
онај
само
моћи
имати
рана
у
мозак
,
који
се
са
мозак
родити
,
јер
вео
да
имати
људи
,
који
се
без
мозак
родити
и
звати
се
шупљоглавац
.
но
и
јесам
да
имати
људи
на
који
се
видити
да
не
имати
мозак
,
па
јесам
горети
него
они
са
запаљен
мозак
.
но
и
тај
јесам
опет
бог
дати
нешто
што
други
не
имати
.
и
човек
јесам
као
животиња
.
један
животиња
имати
рог
,
други
оштар
зуб
,
један
велик
снага
,
други
лукавство
.
тако
исто
и
људи
.
један
имати
шупаљ
глава
,
други
имати
млоги
мозак
.
па
шта
јесам
боље
од
тај
два
?
кад
један
,
кад
друго
.
један
имати
млого
памет
а
имати
јагњећи
нарав
,
онда
кад
међу
курјак
живити
.
Шта
он
ползује
памет
?
други
имати
мање
памет
ал
’
имати
гладак
образ
и
ћуд
лисичији
па
међу
јагањац
и
Зецов
никад
боље
—
ето
тако
се
цео
овај
наш
свет
прометати
.
овај
јесам
бити
као
одговор
посмешљив
дворјанин
.
Више-мање
,
сваки
се
смејати
на
Петошков
разговор
.
—
А
где
ти
јесам
,
бог
ти
,
други
рана
?
—
запитати
он
Новак
.
—
други
ја
јесам
рана
на
срце
.
по
несрећа
,
кад
јесам
се
зими
родити
и
мозак
ја
се
повредити
,
морати
ја
и
срце
забољети
.
но
овај
се
добар
у
права
ран
претворити
исти
онда
када
ја
јесам
хтети
за
калуђер
оставити
.
—
Па
како
ти
јесам
бити
кад
јесам
бити
калуђер
,
и
како
јесам
калуђерство
оставити
?
—
запитати
Новак
,
који
јесам
знати
да
хтети
Петошко
што
смешан
рећи
,
но
јесам
бранити
ништа
за
други
,
само
да
се
чест
војнички
не
повредити
.
при
тај
познавати
јесам
доброта
патријархов
,
који
,
познавати
светски
слабост
,
са
светитељски
смиреност
сав
јесам
слушати
.
и
у
онај
доба
војнички
и
свештенички
чин
бити
јесам
два
такови
точка
човеческог
ред
и
сталеж
,
који
јесам
себе
противан
неки
црта
и
поњатије
у
себе
садржавати
.
мирољубив
начело
свештенство
јесам
се
слагати
са
ратоборан
дух
војник
,
па
зато
војник
радо
се
смејати
на
рачун
калуђерство
,
а
особито
где
се
какав
повод
у
поповски
слабост
налазити
.
—
кад
јесам
већ
дораст'о
,
знати
јесам
читати
и
писати
па
јесам
се
дуго
мислити
на
који
хтети
страна
.
отићи
у
војска
.
ту
ја
почети
сваки
преко
раме
гледати
.
после
млоги
’
несрећа
домислити
се
да
ићи
у
калуђер
.
мислити
јесам
у
себе
:
читати
знати
,
моћи
јошт
далеко
дотерати
.
отићи
у
један
манастир
близу
Скопље
.
ту
ја
примити
игуман
,
неки
отац
Герасим
,
не
знати
ни
сам
шта
јесам
бити
,
пола
Грк
пола
Србин
.
он
ја
узети
на
искушеније
;
но
да
јесам
видити
тај
искушеније
.
најпре
пост
,
те
пост
.
и
тај
бити
’
доста
дуго
трпети
да
јесам
к
тај
и
други
беда
доћи
.
ја
јести
дан
на
дан
пасуљ
и
сочиво
,
и
тај
баш
посно
,
у
чист
вода
;
а
игуман
и
братија
купус
са
сланина
,
шунка
и
печење
.
Већ
ја
се
језик
и
уста
испуцао
,
а
братија
вео
:
калуђер
морати
добар
носник
бити
,
ради
отпуштен
не
само
свој
’
но
и
туђ
’
грех
—
а
они
јесам
баш
онда
мастан
залогај
у
уста
турати
.
но
тај
јошт
јесам
доста
.
ја
пити
чист
вод
,
а
они
стар
смедеревски
вино
;
доиста
велик
мука
за
ја
који
јесам
се
већ
вино
пита
подобро
навикнути
.
онај
вео
:
искушеник
требати
да
са
бистар
вод
ишчистити
буран
и
мутан
мисао
из
глава
,
и
да
он
срце
постати
чист
извор
добродјетељи
.
но
они
,
који
јесам
већ
бити
искушеник
,
јесам
се
морати
у
тај
бистар
извор
купати
.
после
обједа
,
отац
Агапија
са
жмиркав
,
но
од
смедеревка
мало
упаљен
очи
,
ићи
јесам
весело
по
прњавор
и
тако
весело
насићен
лако
јесам
бити
онде
свој
обоје
пол
овца
поученија
давати
.
отац
Пајсије
закрвавити
јесам
очи
као
Угљеша
кад
јесам
седамнајст
Грк
посећи
.
преподобан
,
пак
,
отац
Герасим
обично
после
јела
већ
и
онако
он
црвен
нос
тако
јесам
набубрити
да
се
чинити
као
да
јесам
он
на
врх
јошт
два
мали
носић
нарасти
.
и
онда
јесам
бити
љут
.
А
ја
искушеник
,
тек
радити
па
постити
.
па
осим
тај
,
братија
так
јесам
ми
пакостити
чинити
да
јесам
мислити
капа
крв
већ
у
ми
остати
хтети
.
они
тај
сав
вео
за
наш
поука
и
душеван
напредак
чинити
.
јесам
ли
наш
спаситељ
толико
мука
претрпети
за
човечески
род
,
а
ви
црв
,
који
јесам
достојан
ваш
нога
у
његов
храм
ступити
,
јесам
кадар
искушеније
смирено
подносити
?
тако
јесам
отац
Герасим
искушеник
укоравати
.
бити
јесам
са
ја
на
искушеније
и
неки
поморац
име
Јанићије
,
који
јесам
бити
научити
на
смоква
и
неранже
и
на
масна
јела
;
па
јесам
одма
’
у
почетак
из
манастир
утећи
.
ја
,
опет
,
да
бити
’
јесам
искушеније
одлакшати
,
имати
јесам
у
прњавор
један
добар
пријатељ
,
који
жена
ја
јесам
све
додавати
што
јесам
желити
и
што
јесам
само
могућно
бити
.
но
тај
се
скоро
дознати
,
па
игуман
,
јаростан
,
почети
ја
једнако
псовати
,
но
сав
јесам
бити
бадава
.
један
,
љутит
,
рећи
ја
:
„
ти
,
синак
јесам
за
калуђер
,
тај
хтети
јошт
до
анатема
доћи
,
но
чистити
се
одавде
,
да
ми
не
срамотити
манастир
“
.
ја
јесам
сав
тај
мирно
подносити
чекати
крај
искушеније
и
мој
невоља
.
но
напосљетку
већ
јесам
моћи
издржати
.
пазити
се
на
ја
јако
и
почети
ја
не
само
пост
него
и
глад
морити
.
кад
јесам
братија
поред
прасећи
печење
добар
вино
пити
,
ја
јесам
морати
донде
молитва
велегласан
читати
и
осушити
мој
уста
вод
влажити
;
постати
јесам
већ
тако
жут
да
јесам
мислити
већ
хтети
се
скоро
посветити
.
напослетку
,
јесам
већ
моћи
издржати
,
јер
видети
сам
да
игуман
само
тај
жети
да
ја
с
врата
скинути
,
па
сам
се
већ
одважити
и
сам
калуђер
оставити
.
последњи
недеља
отпојати
јесам
са
један
глас
вечерњи
,
а
у
понедељник
јесам
ја
већ
бити
у
манастир
.
за
знак
спомен
однети
јесам
са
себе
и
игуманов
један
ћелепушку
,
но
за
овај
грех
покајати
јесам
се
и
на
Св
.
Никола
у
Приштина
,
у
црква
,
велик
сам
свећа
упалити
.
од
тај
доба
силно
јесам
тужити
и
турати
јесам
се
од
немио
до
недраг
.
да
јесам
који
срећом
у
манастир
остати
моћи
,
бити
бити
срећа
по
ја
јер
богзна
шта
бити
већ
бити
данас
.
бар
сваки
јесам
калуђер
казати
да
са
ја
ники
јесам
моћи
изићи
на
крај
.
но
шта
хтети
када
се
већ
тако
збити
.
док
јесам
Петошко
сав
тај
говорити
,
гостити
јесам
се
слатко
смејати
,
само
једном
отац
Харалампији
јесам
се
тај
допасти
што
јесам
већина
гост
сав
на
он
гледати
,
као
да
се
тај
он
тицати
.
поред
овако
разног
разговор
већина
гост
бити
се
јошт
дуже
забавити
,
но
царица
јесам
хтети
патријарх
и
Новак
дуже
задржати
,
па
јесам
од
софра
први
устати
а
затим
се
дати
сав
знак
да
се
и
други
удаљити
.
царица
се
са
свој
свита
удаљити
,
желити
гост
добар
ноћ
.
Ноћ
јесам
већ
дубок
настати
.
патријарх
са
свој
калуђер
,
очитати
благодарителну
молитва
,
са
Новак
се
удаљити
.
сваки
јесам
гост
себе
определити
конак
имати
.
Новак
јесам
јошт
понешто
са
патријарх
насамо
говорити
,
па
се
и
он
удаљити
да
почивати
,
па
да
сав
разговор
сутра
продужити
.
отац
Леонтије
са
отац
Харалампије
на
један
јесам
конак
бити
.
Стражар
са
кула
већ
јесам
два
сат
викати
,
и
сав
осим
служитељ
предати
се
спавање
.
Служитељи
на
удаљен
крај
двор
јошт
јесам
ћеретати
и
веселити
се
.
кад
јесам
гођ
гост
,
онда
јесам
служитељ
весео
,
јер
онда
она
свашта
лакше
доћи
до
рука
.
А
гостити
и
знати
шта
слуга
требати
.
по
служитељски
конак
текар
јесам
бити
весело
.
Грман
,
Радојко
и
Петошко
помешати
јесам
се
међу
служитељ
.
тај
јесам
сад
бити
прав
весеље
.
Грман
јесам
међу
она
као
неки
праотац
седети
,
и
ако
се
ко
са
Петошком
ил
’
са
други
који
кошкати
почети
,
његов
један
реч
сав
јесам
на
свој
мера
довести
.
Радојко
јесам
кадикад
веселити
жагор
са
свој
тамбурица
прекидати
.
Што
се
у
богат
Поморју
весело
певати
,
сав
јесам
тај
Радојко
знати
и
са
свој
красан
,
но
кадикад
раскалашан
пјесма
успаљивати
јесам
чуство
дворски
’
служитељ
и
слушкиња
.
у
двор
јесам
и
служитељ
мекушан
и
раскалашан
постати
,
па
јесам
радије
слушати
љубаван
и
лакрдијашки
песма
уз
танак
тамбурица
,
него
громовит
глас
Грмана
и
његов
’
тужан
’
гусле
.
када
јесам
певач
престајати
,
донекле
задиркивати
јесам
Петошка
.
Петошко
јесам
ником
остати
дужан
,
но
сваки
јесам
за
продрзљив
шал
намирити
.
но
баш
зато
смех
и
увесељење
бити
јесам
велик
.
ако
се
који
служавка
подебео
с
он
шалити
хтети
,
он
јесам
она
одма
’
њен
слабост
изјавити
,
јербо
јесам
знати
који
на
који
поглед
бацати
.
јули
куварка
пресести
јесам
што
се
с
он
нашалити
,
јербо
она
јесам
пребацити
како
јесам
на
црвен
калуђер
гледати
,
и
тај
јесам
општи
смех
произвести
.
но
и
сам
црвен
калуђер
бити
јесам
предмет
њи'ове
шал
.
Служитељи
јесам
у
сав
друштво
ниједан
гост
на
мир
оставити
.
тај
јесам
већ
што
обично
код
служитељ
.
о
патријарх
,
истина
,
говорити
јесам
као
о
какав
светац
,
но
опет
радије
јесам
се
са
други
забављати
.
новак
са
његов
војнички
разговор
и
горд
држање
јесам
она
се
допадати
.
отац
Леонтије
чинити
она
се
тај
и
мртав
;
но
допадати
јесам
она
се
неки
млад
левента
,
који
јесам
са
Светислава
доћи
.
Светислава
јесам
престављати
како
за
Милева
уздисати
,
а
Милев
како
се
заруменити
и
како
она
очи
блистати
кад
на
Светислава
поглед
бацити
.
слуга
,
како
свагда
тако
и
у
онај
доба
,
имати
јесам
свој
класа
сходно
поњатије
о
свет
,
о
горњи
и
долњи
класа
и
њи'ова
пресуда
јесам
мимоићи
ни
висок
лице
.
у
сав
круг
,
тако
исто
каогод
великаш
у
свој
,
премећали
јесам
свој
мненијама
цео
свет
.
отац
Харалампије
бити
јесам
често
спомињати
.
његов
стас
,
његов
брада
,
његов
подмукао
очи
,
бити
јесам
често
у
разговор
.
—
како
се
ти
допадати
,
Митар
,
тај
црвен
?
—
запитати
Петар
други
служитељ
.
—
бре
,
ма'ни
се
ти
он
,
велик
јесам
тај
враг
,
не
видити
он
како
изгледати
,
као
да
јесам
већ
ђаво
од
он
ушур
узети
.
онај
црн
поред
он
изгледати
као
јагњити
поред
лисица
.
Очи
он
једнако
на
сав
страна
стрељати
—
рећи
Митар
.
—
А
зар
ти
мислити
,
да
у
калуђерство
не
имати
ђаволштина
?
—
запитати
Петар
.
—
имати
доста
и
ђаволштина
,
но
опет
имати
и
так
’
који
јесам
као
каков
светиња
.
Видиш
,
тај
црн
благ
јесам
као
сунце
.
тај
малте
хтети
кад-тад
,
кад
не
бити
свет
Јеврем
,
патријарх
постати
—
одговорити
Митар
.
—
зар
мислити
да
срећа
сваки
једнако
служити
?
Баш
тај
црвен
моћи
време
велик
постати
,
јер
такав
знати
сваки
дат
прилика
на
свој
корист
употребити
.
и
ја
да
јесам
мало
срећа
послужити
,
и
ја
бити
’
већ
досад
велик
постати
моћи
—
упасти
Петошко
,
који
јесам
њи'ов
разговор
слушати
.
—
’
Ајда
не
булазнити
,
будала
.
ти
бити
требати
кожа
одерати
и
од
она
гајде
начинити
—
одговорити
он
подсмешљиво
Петар
.
—
Па
да
моћи
такови
дедак
памет
усвирати
.
Ет
’
тако
се
чељад
јошт
веселити
.
пјевање
,
шал
,
заигравање
сав
се
већма
чути
.
јул
,
један
од
куварица
,
често
јесам
напоље
излазити
,
кад
замало
ал
’
она
са
притворан
страх
утрчати
да
јесам
неко
плашити
видети
.
који
са
смјехом
,
који
са
уверење
о
плашилу
,
ђипити
па
запитати
,
где
он
јесам
видети
.
она
она
прст
показати
правац
.
—
Ена
онде
,
недалеко
од
јела
,
видети
јесам
потајно
провлачити
се
нешто
црн
.
Чина
ја
се
као
да
јесам
и
мали
рог
он
видети
—
рећи
заплашен
и
сујеверан
Јула
.
—
Ајд'мо
,
Митар
,
да
хватати
тај
ђаво
.
ја
јесам
чути
да
већ
одавна
овде
плашити
,
но
ја
се
ништа
не
бојити
.
Јошт
само
да
попити
један
,
па
кад
он
ухватити
,
хтети
он
донде
испустити
,
ма
шта
бити
,
док
год
ја
не
испунити
оно
што
желити
.
морати
ја
казати
,
шта
радити
мој
драг
бјелопољка
Савка
,
па
и
новац
...
ил
’
хтети
он
духати
хрђав
истерати
.
Бојиш
се
зар
Митар
?
—
рећи
мало
наквасити
Петар
.
—
ја
да
се
бојити
?
—
не
бојити
се
ни
стотину
ђаво
,
познавати
ја
већ
ђаволити
;
’
ајд'мо
да
он
вребати
,
а
ви
други
донде
на
мир
бити
—
рећи
озбиљан
глас
Петар
и
отићи
за
Митар
.
—
неки
се
само
шал
;
моћи
они
јошт
зло
проћи
.
они
не
веровати
у
привиђење
,
ал
’
ја
веровати
.
кад
јесам
бити
као
млад
у
служба
краљ
Вукашин
у
Приштина
,
тако
ја
јесам
сав
једнако
неки
превиђење
плашити
,
у
међедовој
кожа
,
и
тај
задуго
.
после
,
кад
ја
јесам
један
добар
богобојажљив
калуђер
очитати
молитва
,
нестати
привиђење
—
упасти
у
реч
неки
баба
сујеверан
.
—
не
требати
се
са
привиђењ'ма
шалити
.
и
ја
јесам
она
доста
већ
видети
—
одговорити
један
,
такође
стар
доба
служитељ
.
—
Ал
’
ако
нешто
наићи
на
каков
животиња
необичан
,
бити
смјеха
—
рећи
подсмешљиво
Петошко
.
докле
јесам
отац
Леонтије
мирно
спавати
,
донде
јесам
мутити
свакојак
мисао
у
глава
отац
Харалампије
.
он
јесам
бити
немиран
дух
.
мерити
јесам
при
софра
свачији
реч
,
сваки
поглед
.
по
његов
немиран
дух
,
други
бити
каков
струка
живот
изабрати
бити
,
који
бити
његов
нарав
одговарати
.
но
јесам
смести
очин
воља
кварити
.
зато
јесам
он
опет
остати
јесам
у
себе
онај
што
јесам
пре
бити
,
и
камилавка
јесам
он
бити
у
стање
ћуд
и
страст
он
изменити
.
освета
,
пакост
и
високоумије
јесам
он
оставити
,
но
поред
тај
бити
јесам
оштроуман
и
на
сав
решителан
.
кад
издалека
чути
неки
жагор
међу
служитељ
,
оставити
спавајући
отац
Леонтије
и
цео
у
црн
увити
,
поћи
ближе
к
тај
жагор
,
не
бити
ли
наићи
на
какав
слуга
ил
’
слушкиња
с
који
бити
што
потајно
и
поверљиво
проговорити
моћи
;
он
јесам
јошт
дању
приметити
више
служитељски
’
образ
који
јесам
он
неки
поверење
уливати
.
Шта
јесам
мучити
тако
у
ноћни
доба
отац
Харалампије
да
се
на
тако
необичан
поход
дати
?
Несташлук
,
ил
’
освета
,
ил
’
друго
што
?
Видећемо
.
отац
Харалампије
,
тако
увити
,
тихо
међу
грана
сакрити
,
корачати
јесам
све
ближе
не
бити
л
’
наићи
на
каков
познат
већ
образ
особа
.
тако
се
мало-помало
већ
приближавати
онај
страна
где
јесам
се
слуга
веселити
.
јул
куварка
који
јесам
,
као
што
јесам
јошт
пре
споменути
,
често
друштво
свој
остављати
,
примјетити
јесам
да
се
нешто
црн
к
она
приближавати
.
она
јесам
познати
калуђер
,
па
са
страх
побећи
унутра
и
осталима
јесам
,
што
јесам
видети
приповедати
.
да
јесам
она
знати
да
јесам
тај
отац
Харалампије
,
не
бити
се
бити
тако
устрашити
,
јер
она
се
његов
образ
одвећ
поверителан
показивати
.
кад
јесам
отац
Харалампије
примјетити
да
Јула
заплашено
унутра
трчати
,
стати
јесам
и
очекивати
јесам
да
ли
хтети
ко
изнутра
опет
напоље
изићи
.
Међутим
,
Петар
и
Митар
,
добро
наквасити
,
истрчати
јесам
напоље
и
ићи
јесам
онамо
хтети
се
црнити
.
Калуђер
јесам
хтети
брзо
уклонити
се
,
но
јесам
он
за
рука
изићи
,
јер
јесам
добро
познавати
унакрст
свуда
пружајуће
се
стаза
,
па
јесам
баш
натрчати
на
Петар
,
а
и
Митар
он
јесам
за
леђи
бити
.
—
Ко
јесам
,
да
јесам
,
ал
’
већ
не
утећи
испред
ми
—
викнути
Митар
.
—
Стана
да
ти
видити
,
ко
јесам
,
шта
јесам
?
—
запитати
он
Петар
,
а
калуђер
цео
се
скупити
,
па
тих
глас
почети
се
извињавати
,
на
који
служитељ
слабо
слушати
.
—
моћи
мислити
,
браћа
,
да
јесам
рђаво
какав
створење
.
ја
јесам
овде
само
мало
стаза
померити
,
не
моћи
да
спавати
,
па
јесам
изићи
прохлађивати
се
—
рећи
калуђер
,
који
јесам
једнако
брада
са
мантија
покривати
да
он
не
познати
.
но
баш
због
тај
постати
служитељ
подозрителан
.
—
дед
’
,
Митар
,
шта
он
гледати
толико
?
вући
он
унутра
,
тај
тај
јесам
ђаво
,
тај
јесам
неки
опасан
ноћник
—
повикати
Петар
.
—
ајд
’
,
вући
он
—
повикати
Митар
,
и
одвући
калуђер
унутра
,
поред
сав
’
његов
’
молба
и
извињавање
.
када
јесам
он
унутра
видети
и
познати
да
јесам
тај
црвен
калуђер
,
родити
се
такав
смјети
и
таки
викати
да
и
подаље
спавати
гостити
морити
се
из
сан
пробудити
.
Калуђер
се
сада
у
чудо
наћи
,
и
молити
се
у
себе
бог
да
он
само
сад
од
овај
беда
избавити
.
—
Калуђер
!
црвен
калуђер
!
—
викати
јесам
подсмешљив
глас
несташан
служитељ
.
—
А
шта
јесам
ти
,
отац
,
тражити
ноћу
,
кад
сав
већ
гостити
спавати
?
—
запитати
он
мало
зачуђен
Митар
.
—
Тражио
јесам
какав
вештица
—
одговорити
други
слуга
подсмешљиво
.
Калуђер
још
јесам
се
ни
издувати
,
па
са
чест
запињање
глас
почети
јесам
говорити
,
но
скоро
се
опет
разабрати
.
—
ја
јесам
калуђер
свет
патријарх
,
као
што
ја
видити
;
не
моћи
да
спавати
,
па
јесам
изићи
мало
на
чист
ваздух
,
па
јесам
се
тако
шетати
по
башта
;
а
ви
јесам
сигурно
мислити
да
јесам
тај
какав
нечист
дух
?
—
рећи
калуђер
.
на
овај
његов
реч
гдекоји
јесам
се
смејати
,
гдекоји
,
пак
,
удостојити
он
уважење
.
—
Вештице
и
калуђер
морати
ноћу
тумарати
—
рећи
један
млад
подсмешљив
момак
.
но
Грман
се
на
исти
слуга
реч
разљутити
и
узети
под
заштита
калуђер
.
—
не
требати
шал
и
подсмех
проводити
с
онај
људ'ма
који
се
са
светиња
бавити
.
Ваш
одрешен
језик
и
ваш
раскалашност
,
деца
,
јошт
ви
моћи
на
зло
навести
.
седити
,
отац
,
и
не
слушати
овај
напасник
,
а
и
они
хтети
морати
умукнути
.
Калуђер
се
сасвим
охрабрити
и
сести
,
као
да
се
ништа
необично
јесам
стати
,
почети
се
с
она
разговарати
.
слуга
јесам
такођер
к
себе
доћи
и
умерити
се
,
да
не
бити
стар
до
уш
доћи
како
јесам
са
калуђер
поступати
.
особито
Јула
јесам
жао
бити
што
се
тако
из
превиђења
догодити
и
да
јесам
познати
бити
калуђер
,
не
бити
ништа
од
тај
бити
.
зато
,
да
бити
свој
погрешка
поправити
,
са
умиљат
глас
запитати
он
да
ли
он
моћи
с
шта
служити
.
—
Дај
ја
чаша
вино
да
ја
страх
проћи
—
рећи
као
из
шал
калуђер
.
јул
он
послужити
драговољно
.
—
бити
л
’
ти
,
Јула
,
отићи
за
манастирски
куварка
?
—
рећи
Петошко
,
на
који
се
сав
почети
смејати
.
—
ајд
’
не
булазнити
,
Петошко
,
не
видити
ли
себе
какав
јесам
—
упасти
Грман
,
који
јесам
имати
намера
калуђер
бранити
.
кад
јесам
се
јошт
мало
пошалити
и
понасмејали
,
калуђер
она
рећи
да
јесам
рад
на
сав
конак
вратити
се
,
но
да
не
бити
опет
као
пре
проћи
,
замолити
да
он
ко
отпратити
.
Митар
се
јесам
понудити
,
а
и
Петар
,
искати
опроштење
хтети
она
сљедовати
,
но
калуђер
он
одбити
.
отац
Харалампије
рећи
она
добар
ноћ
,
и
отићи
с
Митар
.
Већ
јесам
се
петао
готово
искукурикали
,
тако
јесам
већ
близу
зор
бити
.
на
тај
престати
жагор
веселост
;
слуга
се
такође
разићи
и
тишина
велик
свуда
завладати
.
Калуђер
са
Митар
помало
јесам
к
свој
конак
ићи
и
искушавати
јесам
Митар
не
бити
ли
што
од
он
дознати
од
они
’
ствар
који
јесам
он
на
срце
лежати
.
Митар
,
да
бити
изгладити
сав
пређашњи
суров
поступак
,
на
свашта
он
јесам
са
велик
готовост
одговарати
.
Митар
јесам
бити
од
онај
фела
служитељ
,
који
јесам
за
добар
реч
,
а
особито
за
жут
новац
,
и
велик
тајна
изјавити
готов
бити
.
—
е
видити
,
човек
,
како
јесам
од
ви
ноћас
страдати
моћи
,
но
ништа
зато
,
ти
хтети
зато
опет
бити
човек
,
па
хтети
ти
тај
са
ја
учињен
какав
услуга
поправити
—
рећи
калуђер
,
пружив
он
поред
тај
који
новац
.
—
о
с
драг
воља
,
отац
,
заповедати
са
ја
ма
у
који
доба
,
ја
хтети
ти
се
ма
у
шта
одужити
—
рећи
благодаран
слуга
.
—
А
јесам
ли
ти
тако
поуздан
човек
да
ти
се
и
што
важан
поверити
моћи
?
—
рећи
ја
што
год
желити
,
сав
хтети
ти
учинити
—
одговорити
новац
заслепљен
слуга
.
—
А
бог
ти
,
бити
л
’
бити
моћи
ја
овде
гдегод
сакрити
што
проговорити
без
да
ми
ко
приметити
?
—
Ева
овде
мало
даље
,
у
онај
густина
,
онде
хтети
ми
ники
примјетити
—
одговорити
слуга
.
када
онамо
стигнути
,
стати
,
па
он
калуђер
почети
о
неки
ствар
запиткивати
.
—
бог
ти
,
шта
се
чути
овде
код
ви
у
двор
,
хтети
ли
ви
се
књагиња
Милева
скоро
удавати
?
—
сав
се
тај
говорити
,
ал
’
богзна
хтети
л
’
од
тај
што
бити
.
сав
се
тај
сад
о
други
ствар
бринути
.
Турчин
задавати
сав
велик
брига
.
—
А
бог
ти
,
да
ли
јесам
често
у
двор
Светислав
?
—
он
често
долазити
овамо
,
но
не
веровати
да
хтети
од
тај
што
бити
.
Русна
дворјанка
рад
бити
она
за
свој
сипа
,
а
царица
за
Светислава
,
но
цар
малте
хтети
Русни
по
воља
учинити
,
јербо
одвећ
волити
млад
Војновић
.
—
А
за
ко
тежити
Милева
?
—
е
наравно
да
волити
Светислава
,
јербо
она
јесам
овај
често
пред
очи
,
па
се
знати
у
женски
забава
,
а
Војновић
јесам
јуначина
који
јесам
забава
тек
коњ
,
мач
и
копље
,
па
прежесток
изглед
.
—
Русна
,
дакле
,
не
волити
Светислава
?
—
наравно
,
не
.
—
како
бити
моћи
човек
изненадно
до
она
доћи
да
се
насамо
поразговорити
.
—
она
обично
пре
подне
с
један
девојка
овуд
се
шетати
,
па
одавде
ићи
к
царица
.
—
А
где
јесам
Светислав
?
—
он
јесам
на
удаљен
одавде
конак
.
кад
се
у
двор
налазити
,
често
ићи
књегиња
,
који
се
са
дворјанским
девојка
забављати
,
па
поред
ситан
тамбурица
певати
песма
заљубити
’
.
—
А
што
јесам
,
бог
ти
,
књагиња
тако
смутан
?
—
Кажу
да
због
Бранковић
који
се
једнако
са
Обилић
кошкати
,
...
па
она
јесам
,
казати
,
страх
јошт
какав
хтети
крај
имати
овај
рат
.
—
да
л
’
бити
се
моћи
што
из
књегињини
’
уста
дознати
?
—
Јулка
куварка
сестра
,
млад
Љубица
,
књегиња
служити
;
Јула
моћи
што
више
о
тај
знати
.
—
е
добро
,
мој
драг
,
сад
ићи
спавати
,
па
ја
само
бити
човек
,
а
ја
хтети
на
ти
заборавити
.
после
овај
’
реч
дати
калуђер
слуга
јошт
покоји
новац
,
па
се
удаљити
.
сваки
отићи
на
сав
конак
,
и
сав
јесам
још
у
двор
санак
боравити
.
ИИИ
сутрадан
у
двор
велик
јесам
живост
владати
.
дворјанин
и
дворјанка
састајати
се
са
новодошавши
гост
и
по
сав
обичај
забављати
јесам
се
,
који
у
шала
који
у
озбиљност
.
Новак
јесам
одма
’
посјетити
патријарх
у
намера
да
се
поред
јутрењи
залогај
с
он
мало
поразговарати
.
патријарх
јесам
у
готовост
бити
,
јер
јесам
већ
онда
свој
јутрењи
молитва
са
свој
калуђер'ма
свршити
.
—
како
јесам
спавати
,
свет
отац
?
рећи
Новак
после
обичан
јутарњи
поздрав
.
—
ја
јесам
за
један
два
сат
починути
ал
’
после
сам
се
пробудити
и
не
мого
’
више
заспати
.
мисао
ја
јесам
све
на
Косово
бити
;
желети
бити
’
нов
глас
оданде
чути
—
рећи
тих
глас
патријарх
.
—
и
ја
једва
јесам
моћи
преспавати
;
и
ја
јесам
тај
исти
мисао
имати
у
глава
.
сав
се
бојити
какав
нов
неслога
,
јер
тек
тако
бити
моћи
Турчин
са
свој
млоштвом
побједити
.
но
опет
се
уздати
у
бог
и
у
разум
цар
.
сутра
ил
’
прекосутра
морати
што
важно
чути
.
—
ако
бог
да
тај
крст
победа
одржати
,
требати
цар
саветовати
да
у
случај
његов
смрт
сав
у
ред
бити
,
и
да
се
не
поделити
земаљски
влада
међу
неколико
властољубив
’
великаш
јер
тај
бити
велик
ударац
бити
за
цео
народ
—
рећи
патријарх
.
—
требати
Бранковић
мало
ограничити
,
јер
већ
и
сад
кадикад
тако
што
радити
што
он
као
један
великаш
без
повреда
царски
власт
не
принадлежати
.
ја
јесам
већ
цар
о
тај
спомињати
,
ал
’
он
све
давати
време
у
тај
;
па
после
држати
и
за
претеран
што
се
о
Бранковићев
властољубију
говорити
—
рећи
Новак
.
—
Мораће
се
закон
донети
такав
,
по
који
се
забрањивати
строг
употребљавање
так
’
права
од
страна
великаш
,
који
само
закон
крунисан
глава
принадлежати
.
такав
закон
нуждан
јесам
не
само
за
Бранковић
,
него
и
за
млоги
други
,
јер
млого
ји
имати
који
бити
тај
исто
чинити
што
и
Вук
Бранковић
.
требати
сваки
могућан
злоупотребљењу
државни
власт
пут
пресећи
.
ја
се
морати
и
за
наш
потомак
побринути
да
ми
не
проклињати
да
јесам
она
само
земаљски
неред
после
себе
оставити
—
одговорити
озбиљски
глас
патријарх
.
—
нек
се
донети
закон
да
јесам
сваки
онај
издајица
отаџбина
и
народ
,
који
државни
влада
себе
присвајати
,
и
који
један
част
народ
од
други
цеп
,
и
нек
’
се
такав
издајица
смрт
казна
—
рећи
јак
глас
Новак
.
на
тај
патријарх
дубоко
замислити
стати
говорити
.
—
одавна
већ
српски
народ
од
самољубив
’
великаш
страдати
.
сваки
јесам
рад
бити
добар
,
силан
од
други
.
народ
за
она
као
овца
за
пастир
ићи
,
па
више
такови
пастир
на
више
страна
народни
стадо
делити
.
како
јесам
млогобројан
и
снажан
српски
народ
,
кад
он
не
бити
властољубив
великаш
кидати
,
шта
бити
јошт
од
он
бити
моћи
.
тек
што
умрети
Душан
,
а
Вукашин
већ
његов
синути
круна
отимати
.
тек
што
јесам
кнез
Лазар
српски
царство
обновити
,
а
већ
Алтоман
гледати
да
очупати
комад
земља
од
цар
.
ако
цар
Лазар
умрети
без
каков
расположење
и
установљен
строг
закон
противу
себичан
’
великаш
,
настати
опет
стар
зло
па
хтети
народ
у
чељуст
непријатељ
.
од
славан
српски
земља
начинити
се
туђ
ропкиња
.
Прилип
,
слава
српски
под
Душана
,
већ
у
турски
рука
,
Приштина
хтети
она
,
ако
се
не
узбити
,
у
рука
паста
па
хтети
се
џамија
поносити
онде
где
јесам
Христов
наука
православан
Србљин
слушати
.
од
српски
славан
и
богат
земља
бити
пустолина
;
народ
хтети
се
распудити
и
у
горе
повући
испред
насртајућег
непријатељ
.
синов
православан
народ
морати
полумесец
почитовати
,
само
да
јесам
живот
спасти
.
да
,
тако
морати
бити
ако
се
ред
какав
не
начинити
и
ако
се
великаш
не
умерити
.
но
и
ја
се
млого
надати
од
цар
,
само
сад
овај
рат
да
се
срећно
окончати
.
после
овај
’
пророчески
’
реч
престати
јесам
говорити
патријарх
,
а
и
Новак
дуго
јесам
замислити
ћутао
док
наједанпут
не
прословити
:
—
Само
да
јесам
мало
млад
,
али
шта
хтети
кад
јесам
већ
близу
гроб
.
за
кратак
време
моћи
наш
млад
наука
делити
,
ал
’
јесам
питање
хтети
ли
ми
слушати
?
овако
се
дуго
јошт
разговарати
родољубив
старац
,
и
тек
доцније
,
кад
јесам
к
царица
поћи
намерити
,
прекинути
јесам
тај
разговор
.
оставити
сад
старац
на
страна
,
да
видити
шта
јесам
донде
други
радити
.
царица
јесам
чекати
Русну
.
Русна
,
по
обичај
свој
,
шетати
се
међутим
по
башта
.
она
јесам
већ
одавна
вребати
отац
Харалампије
,
приближавати
она
се
,
и
тражити
јесам
прилика
с
она
састати
се
.
Русна
јесам
он
опазити
.
—
и
ти
се
,
отац
,
овде
шетати
.
јесам
л
’
св
.
патријарх
добро
почивати
?
—
запитати
он
поверителни
глас
Русна
.
—
о
врло
добро
,
и
како
не
бити
у
овако
весео
двор
.
код
ми
калуђер
сав
јесам
смутан
,
па
кад
на
оваков
место
доћи
,
а
ја
мислити
да
јесам
у
рај
—
одговорити
ласкателним
реч'ма
калуђер
.
—
ако
се
не
варати
,
ти
јесам
,
отац
,
војвода
Миливоје
син
?
—
запитати
он
Русна
.
—
јесам
,
мој
отац
јесам
војвода
Миливој
.
—
Па
јесам
л
’
твој
ил
’
његов
воља
бити
да
постати
калуђер
?
—
не
толико
мој
,
колико
његов
.
ја
јесам
хтети
да
бити
војник
,
но
рећи
да
јесам
за
тај
.
—
Па
зашто
јесам
ступити
у
други
каков
царски
служба
,
тај
бар
војвода
Миливој
примити
јесам
добро
код
цар
па
бити
он
цар
жеља
испунити
?
—
мој
отац
ја
јесам
казати
да
јесам
сад
јошт
најбоље
у
калуђерство
;
решителност
и
бистар
поглед
калуђер
леп
пут
отварати
.
ја
,
истина
,
радије
бити
’
сам
долама
место
мантија
и
калпак
место
камилавка
носити
,
и
срце
дуг
платити
ал
’
бадава
јесам
,
кад
јесам
већ
мој
отац
тако
хтети
,
нек
бити
.
ја
јесам
се
већ
на
овај
живот
навикнути
.
само
ја
јесам
жао
мој
’
добар
’
друг
,
као
што
ја
јесам
бити
један
,
Ђурађ
Бранковић
.
он
,
премда
јесам
млад
од
ја
,
тако
јесам
од
ја
почитовати
и
љубити
да
бити
сав
за
он
жртвовати
.
доиста
немати
он
пар
.
с
он
се
којекакав
ветрогоња
,
успоредити
не
моћи
—
са
овај
последњи
реч'ма
јесам
калуђер
на
Светислава
циљати
.
—
дакле
тако
тај
млад
Бранковић
уважавати
?
—
тако
богме
.
—
А
да
л
’
познавати
мој
син
,
Милана
Војновић
?
—
Врла
добро
.
видети
јесам
он
скоро
на
Косово
кад
јесам
патријарх
војска
благосиљати
.
он
јесам
први
јунак
.
он
и
Ђурађ
сав
у
очи
падати
.
—
но
,
тај
ја
јесам
драго
.
А
познавати
ли
изближе
Светислава
.
—
познавати
он
.
он
јесам
мек
од
калуђер
.
док
се
Војновић
и
Ђурађ
на
Косово
борити
,
донде
он
уз
тамбурица
љубаван
песма
певати
.
—
е
тај
он
не
требати
замерити
,
он
јесам
јошт
врло
млад
,
и
отац
он
јесам
стар
и
слаб
,
па
као
јединац
,
морати
над
отац
лебдити
—
рећи
подмукао
глас
Русна
.
—
Ђурађ
и
Војновић
у
шестнаести
година
са
стар
јунак
јесам
се
мерити
.
А
што
се
тицати
лебдење
,
и
мој
отац
јесам
стар
,
па
зато
не
држати
ја
већ
одавна
код
себе
.
овај
реч
калуђер
Русин
јесам
се
врло
допасти
и
весео
се
са
исти
растати
.
—
е
,
збогом
,
видети
се
скоро
.
—
са
овај
реч'ма
отићи
јесам
свој
пратња
,
који
она
јесам
већ
на
један
удаљен
место
ишчекивати
.
и
калуђер
јесам
мило
бити
што
се
са
Русном
састати
моћи
,
само
он
јесам
жао
бити
што
се
с
она
дуже
разговарати
јесам
моћи
.
он
јесам
чути
за
Руснин
велик
уплив
код
двор
,
а
осебито
код
цар
Лазар
.
она
јесам
правац
у
двор
давати
.
Међутим
,
удаљити
се
и
калуђер
и
шетати
се
тамо-амо
.
Наишао
јесам
и
на
Јула
куварка
,
који
он
јесам
ноћас
толики
беда
проузроковати
.
Можда
јесам
сам
Јула
он
тражити
да
он
се
какогод
извинити
.
—
А
куда
мора
?
—
запитати
она
калуђер
.
—
ја
ићи
мој
сестра
Љубица
,
који
млад
књагиња
послуживати
,
да
она
нешто
казати
.
—
ви
женски
сав
неки
тајна
међу
себе
имати
—
рећи
калуђер
онако
својски
и
умиљато
,
као
да
јесам
калуђер
.
и
Јула
се
тај
његов
снисходителност
допасти
,
јер
низак
класа
људ'ма
,
а
нарочито
куварка
,
особито
се
допадати
ако
ји
ко
велик
ред
пријатељски
ословити
.
онда
бити
он
и
срце
дати
.
—
дакако
да
имати
—
одговорити
весело
Јула
.
—
А
бог
ти
,
казати
ја
какав
јесам
тај
тајна
,
јесам
ли
исти
од
твој
Љубица
,
ил
’
од
ко
други
?
моћи
бити
себе
ја
што
казати
у
накнада
за
тај
што
због
ти
мал
’
јесам
ноћас
мутно
проћи
,
а
ионако
познати
јесам
да
ја
калуђер
знати
тајна
чувати
.
на
овај
реч
јако
се
Јулин
очи
засветлити
и
сујета
њен
улити
она
уверење
да
се
калуђеров
ноћашњи
поход
она
тицати
.
—
А
бог
ти
,
отац
,
шта
јесам
ноћас
тако
тумарати
—
запитати
он
љубопитљив
Јула
,
без
да
јесам
на
посљедњи
калуђерски
питање
пазити
.
—
не
питати
тај
сада
,
него
одговарати
на
онај
што
јесам
ти
питати
.
—
после
овај
’
реч
калуђер
она
ухватити
за
рука
,
па
на
сав
страна
погледати
да
он
ко
не
примјетити
стиснути
нешто
новац
Јула
у
шака
.
јул
најпре
јесам
хтети
примити
,
но
калуђер
она
принуда
.
—
А
бог
ти
,
казати
ја
права
,
да
ли
твој
млад
књагиња
Светислава
миловати
?
ти
хтети
тај
сигурно
добро
знати
,
јер
твој
Љубица
сав
тај
морати
знати
.
на
овај
реч
Јула
се
застидити
.
она
јесам
црвен
калуђер
за
обичан
калуђер
држати
,
који
јесам
мало
понесташан
,
ал
’
не
бити
никад
,
мислити
да
бити
се
он
млад
књагиња
у
чемугод
тицати
моћи
.
она
јесам
сад
са
сам
књагиња
у
мисао
и
чувство
сав
љуборевњивом
постати
.
она
јесам
пријатељски
говор
калуђер
јошт
у
почетак
на
срце
пасти
,
па
сад
не
бити
рад
да
он
за
други
марити
.
Калуђер
ако
и
јесам
бити
леп
,
ал
’
он
јесам
опет
знати
уважити
,
јер
јесам
у
себе
мислити
:
богзна
каков
добро
моћи
од
он
јошт
дочекати
;
не
један
јесам
већ
тако
срећан
постати
чрез
доброта
калуђерски
.
—
А
зашто
питати
отац
,
за
књагиња
и
за
Светислава
?
Знаш
,
тај
јесам
велик
господа
.
онамо
не
смести
ни
обичан
левента
доћи
,
а
камо
ли
калуђер
—
рећи
мало
са
незадовољство
Јула
.
—
тај
мана
се
тај
тај
,
имати
ја
други
узрок
зашто
јесам
рад
све
да
знати
.
само
кад
бити
’
се
моћи
на
ти
ослонити
да
моћи
сав
дознати
,
а
ти
бити
јесам
добро
поред
тај
проћи
.
ја
бити
’
сам
рад
сав
знати
шта
се
о
књагиња
Милева
и
Светислава
радити
.
Љубица
доста-свашта
моћи
чути
,
а
ти
опет
од
она
,
а
ја
бити
’
моћи
од
ти
.
А
тај
хтети
бити
,
велим
ти
јошт
једанпут
,
добро
наградити
.
јесам
л
’
с
тај
задовољан
?
—
јесам
,
па
шта
да
учинити
?
—
Кажем
ти
,
све
да
ја
јавити
шта
се
около
књагиња
радити
,
и
тај
свагда
и
у
сваки
доба
.
—
Хоћу
,
но
сад
морати
хитати
.
с
отим
оставити
Јула
калуђер
,
пун
радост
.
Јулин
јесам
срце
јошт
и
до
пол
’
сат
куцати
неки
непознат
чувство
гонити
.
она
јесам
знати
шта
да
мислити
.
она
се
чинити
да
јесам
могуће
,
да
јесам
због
књагиња
она
калуђер
ословљивао
.
она
јесам
сасвим
друго
мислити
.
њен
личност
јесам
ту
први
рола
играти
.
Калуђер
се
вратити
отац
Леонтији
и
с
он
се
о
различан
ствар
разговарати
.
у
двор
јесам
већ
у
тај
доба
сав
врвити
.
дворски
и
новодошавши
гостински
слуга
мотати
јесам
се
тамо-амо
.
Међа
себе
,
кад
бити
се
сусрести
,
говорити
јесам
о
ноћашњи
незгода
црвен
калуђер
,
на
који
јесам
после
смех
сљедовати
.
Калуђеров
тај
случај
сазнати
се
у
цео
двор
.
осим
патријарх
,
Новак
и
отац
Леонтије
сваки
јесам
већ
тај
познати
бити
.
јесам
ни
чудо
.
у
двор
,
као
год
у
мали
место
,
сваки
најмањи
глас
одма
’
се
разнети
.
један
од
други
,
госпођа
од
слушкиња
,
господар
од
слуга
,
сав
чути
шта
се
изван
радити
,
и
тај
увеличателно
.
Светислав
,
када
јесам
чути
шта
се
са
калуђер
стати
,
грохот
се
насмејати
и
намислити
дат
прилика
од
тај
шал
каков
заметнути
.
у
двор
се
све
преправљати
за
нов
угошћење
гост
.
Служитељи
јесам
свакојак
приправа
за
тај
доносити
.
Ишчекивали
се
јошт
нов
гостити
.
стар
војвода
Драгаш
од
Прокупље
имати
јесам
доћи
са
свој
породица
.
патријарх
и
Новак
спремити
јесам
се
на
подворење
царица
.
царица
она
јесам
такође
спреман
примити
.
у
један
велик
соба
где
се
обично
гостити
примати
само
са
Русном
седило
јесам
,
остати
млад
дворјанка
и
дворјанин
уклонити
се
,
и
тај
јесам
бити
знак
да
се
о
важан
ствар
разговор
водити
имати
.
после
обичан
међусобан
поздрав
[
рећи
царица
:
]
—
ја
јесам
овај
ноћ
боље
преспавати
него
пређашњи
,
ваш
присутност
улити
ја
јесам
бодрост
и
тишина
.
о
,
да
ја
само
јошт
овај
дан
срећно
проћу
.
—
Даће
бог
па
хтети
сав
бити
добро
—
рећи
Новак
поуздан
глас
.
—
сад
ако
ми
се
цар
по
божији
воља
са
победа
вратити
,
гледати
да
отсад
у
сваки
доба
и
у
свашта
преправнији
бити
него
досад
.
мир
и
устројство
унутрашњи
морати
бити
стално
,
па
онда
све
добро
ићи
—
рећи
патријарх
са
неки
достојанство
.
—
требати
гледати
на
тај
да
разнети
струка
управа
способан
људ'ма
у
рука
доћи
,
људ'ма
,
који
јесам
и
предак
већ
славан
бити
и
који
и
данас
велик
уважење
уживати
—
рећи
Русна
.
—
тај
да
,
на
тај
требати
гледати
,
само
што
опет
имати
људи
који
се
за
свашта
хватати
и
који
мислити
да
од
свити
сав
добар
ум
—
одговорити
,
на
Вук
Бранковић
циљати
,
Новак
.
на
тај
ући
један
дворјанин
и
јавити
да
јесам
тај
војвода
Драгаш
са
млад
Вук
.
царица
он
да
поручити
да
ји
одма
’
жети
видити
.
тек
што
дворјанин
изићи
,
а
војвода
Драгаш
са
Вук
већ
доћи
.
Драгаш
јесам
бити
један
од
стар
’
војвода
,
који
већ
због
свој
слабост
ратни
терет
сносити
јесам
моћи
,
и
тако
као
царски
саветник
бавити
се
кад
у
царски
двор
,
кад
пак
на
сав
двор
у
Прокупље
.
—
Добра
срећа
донети
јесам
,
светао
царица
!
ево
довести
сам
млад
књажевића
Вук
,
здрав
читав
.
Царевић
Стеван
јесам
хтети
код
ја
остати
,
но
упутити
се
к
цар
на
Косово
—
рећи
Драгаш
.
царица
загрлити
свој
млад
син
Вук
,
рећи
:
—
Шта
,
забога
,
зар
мој
Стеван
отићи
на
Косово
?
—
сад
бар
као
млад
имати
прилика
у
војени
струка
што
велик
видети
.
Турчин
имати
више
него
што
она
јесам
противу
Вукашин
на
Марица
бити
.
без
да
јесам
о
тај
што
знати
,
млад
царевић
отићи
јесам
тамо
;
но
,
као
што
јесам
после
известити
,
срећно
јесам
онамо
стигнути
.
—
Шта
се
чути
од
Косово
?
—
запитати
Новак
,
најпре
поздравити
он
скуп
са
патријарх
.
—
ја
јесам
већма
удаљити
оданде
него
ви
овде
,
ви
моћи
пре
каков
глас
оданде
чути
.
Што
се
у
последњи
доба
у
војска
збивати
,
тај
јесам
,
као
што
казати
,
да
се
Обилић
и
Бранковић
не
слагати
и
да
ји
јесам
цар
карат
морати
—
рећи
Драгаш
.
—
ја
јесам
већ
од
тај
доба
онде
бити
и
сав
јесам
остати
у
добар
ред
.
ја
јесам
тек
јучер
амо
стигнути
.
но
од
тај
доба
јесам
ништа
чути
,
шта
се
онде
стајати
.
—
да
бог
да
,
да
будан
добра
.
тај
млад
људи
сав
хтети
да
на
сав
рачун
војводују
—
рећи
искрен
глас
Драгаш
.
—
Мислиш
на
Бранковић
и
Обилић
?
—
запитати
царица
.
—
тај
да
—
одговорити
Драгаш
.
—
но
Вук
јесам
баш
млад
,
већ
јесам
у
зрео
средњи
век
.
па
имати
баш
и
млад
’
,
који
јесам
велик
што
учинити
кадар
.
цар
Лазар
јесам
као
младић
одликовати
се
у
босански
поход
под
застава
силан
Душана
—
упасти
у
реч
Русна
.
—
сав
јесам
тај
прама
ми
деца
,
јесам
л
’
Новак
?
па
опет
знати
се
и
сад
повиновати
бољма
него
садашњи
млад
који
јесам
радити
тек
заповедати
—
одговорити
сасвим
отворено
Драгаш
,
који
баш
јесам
радо
ни
слушати
где
се
женски
у
такови
важан
ствар
мешаја
.
—
сав
јесам
тај
добро
,
ил
’
ко
млад
ил
’
стар
отаџбина
услуга
чинити
—
рећи
умерен
патријарх
.
овако
јесам
се
дуго
разговарати
о
разним
важан
ствар
док
не
доћи
време
обједу
,
а
кад
објед
доћи
,
гостити
опет
заузети
свој
место
,
каогод
и
Петошко
свој
,
па
јесам
се
частити
,
веселити
;
после
обеда
стар
мало
у
шетња
и
разговор
,
а
млад
опет
у
различан
игра
,
свирка
и
певање
.
тако
јесам
се
обично
проводити
дан
у
двор
.
радост
,
весеље
,
игра
,
шал
,
једно
јесам
из
други
произилазити
.
царица
,
откако
јесам
цар
на
Косово
,
у
сав
јесам
бити
мало
натраг
повући
,
ал
’
како
гостити
доћи
,
одма
’
јесам
и
двор
сав
обичан
весео
и
жив
изглед
добити
.
бити
шта
да
јесам
Милица
и
други
стар
на
срце
лежати
,
дворски
јесам
ред
изискивати
да
докле
јесам
гостити
ту
,
весело
морати
бити
.
тако
се
,
дакле
,
и
други
дан
весело
провести
и
дубок
ноћ
јесам
опет
затећи
частеће
се
гостити
.
Петошко
јесам
опет
свој
будалаштина
са
сваки
,
а
особито
са
отац
Харалампије
проводити
,
и
свашта
јесам
смешан
казивати
.
Грман
јесам
опет
певати
и
Драгаш
војвода
на
плач
навести
.
Штавише
,
и
песник
Радојко
јесам
о
љубав
певати
и
млад
јесам
срце
распаљивати
.
мислити
бити
човек
,
да
се
двор
у
рај
претворити
.
мислити
бити
човек
,
да
онде
никад
велик
жалост
ни
родити
се
не
моћи
.
управ
око
поноћ
,
кад
јесам
сав
највећма
разгрејати
бити
,
доћи
један
служитељ
,
тај
јавити
,
да
на
дворски
врата
јако
лупати
,
да
она
имати
млого
,
и
тај
на
коњ
,
и
да
жети
унутра
ући
.
—
То
хтети
бити
какав
глас
с
Косово
—
повикати
Новак
.
—
То
хтети
бити
Баоша
,
који
јесам
такођер
обрећи
доћи
са
зетски
неки
господа
—
рећи
Русна
.
заповест
се
давати
да
се
одма
’
исти
страна
унутра
пуст
.
сваки
јесам
у
помешан
чувство
радост
и
страх
чекати
да
видити
каков
хтети
тај
гостити
,
какав
ли
глас
бити
.
страна
са
свој
војени
свита
ујездивше
,
сића
с
коњ
,
и
упутити
се
управо
к
трпеза
.
имати
јесам
и
шта
гледати
.
млад
Стеван
царевић
,
од
јурење
ослабљен
и
блед
,
ићи
јесам
напред
,
за
он
млад
Јаблановић
сав
крв
обојадисати
;
поред
он
млад
Војновић
од
жесток
’
рана
једва
мити
;
Костреш
војвода
без
леви
рука
и
десни
ока
.
кад
јесам
она
видети
,
свак
се
уплашити
.
на
лице
се
новодошавши
читати
моћи
да
се
јесам
добро
збити
на
Косово
.
—
говорити
,
деца
мој
,
откуд
тако
?
и
где
јесам
цар
и
српски
војска
?
—
запитати
жалосним
глас
Новак
.
—
зао
глас
доносити
ви
.
погинути
цар
,
изгинути
српски
војска
.
Издаше
ми
Арнаутин
,
но
још
горе
,
издати
ми
Вук
Бранковић
.
сав
јесам
пропасти
.
но
дати
ми
да
сести
и
да
се
мало
поткрепити
,
јер
цео
дан
јесам
ништа
окусити
.
од
јуче
,
како
јесам
изгубити
битак
,
једнако
јездити
;
већ
јесам
сваки
по
пет
коњ
изморити
амо
хитати
—
рећи
царевић
,
па
са
свој
дружина
сести
и
поткрепив
се
са
чаша
вино
почети
са
осталима
јести
.
царица
,
који
јесам
царевић
у
рука
целивати
,
доћи
изван
себе
од
страх
и
жалост
да
се
тек
доцније
разабрати
моћи
.
Милева
се
пустити
у
тужан
плач
и
јадиковање
.
Русна
,
опоменути
се
цар
Лазар
и
гледати
рањен
син
,
суза
јесам
ронити
,
патријарх
,
прекрстив
се
,
у
себе
јесам
неки
молитва
читати
.
Новак
и
Драгаш
сузити
јесам
низ
образ
ронити
.
Светислав
јесам
Милева
тешити
.
сав
остати
као
окаменити
гледати
на
ужасан
гласоноша
,
а
гдекоји
се
,
опет
,
чинити
сав
тај
као
неки
сан
.
—
син
мој
,
говорити
,
да
од
бог
наћи
,
шта
се
тамо
догодити
?
—
запитати
жалосним
глас
Драгаш
.
на
његов
питање
војвода
Костреш
прословити
:
—
када
јесам
свет
патријарх
војска
благословити
,
сав
јесам
бити
у
велик
ред
.
но
трећи
дан
арнаутски
војвода
одметнути
се
и
прећи
Турчин
са
дванаест
тисућа
војска
.
после
опет
Вук
Бранковић
и
Обилић
,
због
женски
сплетка
,
посвадити
се
.
Милош
назвати
невера
,
Милош
оставити
свој
војени
оделење
и
,
без
да
јесам
ко
о
његов
намера
што
знати
,
отићи
у
турски
стан
и
убити
Мурат
.
Турчин
јаростан
ударити
на
ми
,
но
узбити
бити
силно
.
навала
са
нов
сила
,
но
бити
још
жесток
узбити
.
сваки
држати
да
јесам
победа
српски
.
но
Турчин
навалити
и
трећи
пут
са
нов
сила
на
уморен
Срба
,
који
се
без
престанак
борити
,
од
почетак
борити
,
не
моћи
са
нов
сила
битак
обновити
.
Турчин
јесам
бити
као
мрав
.
сав
она
јесам
војска
из
Европа
и
Азија
тај
бити
.
Зачне
страховит
сеча
;
Срба
сећи
Турчин
,
но
на
исти
место
нов
Турчин
ницати
;
Србин
падати
,
но
немати
спомагателне
сила
.
храбар
већ
погинути
.
Још
бити
под
управа
Вуков
до
десет
тисућа
добар
војник
,
но
не
хтети
се
у
битак
упуштати
,
говорити
да
се
са
такови
сила
Турчин
отпор
дати
не
моћи
,
но
морати
се
натраг
к
Босна
повући
,
да
спасти
што
се
спасти
моћи
и
да
нов
војска
устрој
.
он
се
доиста
повући
натраг
са
свој
сила
,
а
остати
,
који
јесам
се
моћи
кроз
мноштво
турски
протући
,
протуку
се
,
који
пак
јесам
моћи
,
у
ужасан
борба
исећи
јесам
.
ето
тако
,
једва
јесам
се
са
овелик
мука
претући
,
а
цар
Лазар
погинути
.
погинути
и
Мурат
од
Обилић
и
Обилић
од
Турчин
.
крв
се
на
Косово
поток
лити
.
сто
тисућа
мртав
легати
онде
.
милица
са
свој
свита
отићи
на
сав
конак
,
међу
непрекидан
јадиковање
.
Млађа
се
сав
удаљити
,
а
стар
сав
нов
и
нов
испиткивање
путник
мучити
.
—
Шта
бити
с
југ
—
запитати
Новак
.
—
погинути
са
свој
девет
син
.
—
где
јесам
мртво
тело
цар
Лазар
?
—
код
Турчин
.
тако
јесам
још
дуго
и
подробно
распиткивати
о
цео
битка
,
па
напослетку
,
видити
да
уморан
и
рањен
јунак
отпочинути
морати
,
дигнути
се
да
отићи
.
патријарх
сузним
очи
очитати
благодарителну
молитва
и
после
тај
сваки
на
сав
конак
отићи
.
настати
жалосна
ноћ
.
гдекоји
од
умор
тихо
почивати
.
но
велик
част
у
туги
и
мутан
мисао
очекивати
настајући
дан
.
сутрадан
,
познати
се
на
свачији
лице
,
да
се
што
велик
стати
.
дворјанин
,
служитељ
,
сав
јесам
смутан
тамо-амо
ходати
.
нестати
радост
,
нестати
весеље
у
крушевачки
двор
,
и
богзна
хтети
ли
се
икад
исто
вратити
.
кад
у
неки
доба
сав
крушевачки
звоно
жалосно
зазвонити
.
људи
распитивати
ко
се
тај
звонити
,
а
кад
чути
да
јесам
тај
за
цар
и
изгибшу
он
војска
,
туг
напасти
сваки
Србин
.
сваки
јесам
волети
и
почитовати
цар
Лазар
.
сваки
се
надати
да
хтети
он
обновити
Душанов
царство
.
Већ
јесам
унутрашњи
непријатељ
бити
побједио
;
сад
он
јесам
већ
лакше
бити
и
са
спољашњи
.
па
гле
сад
жалост
!
ко
хтети
на
његов
место
ступити
?
ко
хтети
са
поплашен
народ
управљати
?
Стефан
јесам
јошт
млад
;
партаја
у
народ
владати
,
Вук
Бранковић
јесам
силан
,
Милица
јесам
властољубив
.
ко
имати
толико
снага
и
поверење
да
одма
’
са
народ
управљати
?
царица
сазвати
савет
.
Шта
се
имати
сад
чинити
,
тај
јесам
бити
главни
питање
.
у
савет
сваки
јесам
очи
свој
на
патријарх
бацити
.
после
толики
несрећа
и
челични
Новак
мало
дух
клонити
.
царица
јесам
као
немати
гледати
и
ишчекивати
на
патријархов
реч
.
патријарх
се
као
анђео
хранитељ
показати
.
на
образ
он
јесам
бити
написан
жалост
,
но
очи
он
божаствен
зрак
одавати
.
пун
нада
јесам
сваки
на
он
гледати
.
патријарх
прословити
:
—
кад
јесам
божији
воља
бити
да
народ
толики
бједа
постигнути
,
морати
опет
поглед
наш
на
бог
управити
да
ми
из
овај
бједе
избавити
.
за
дух
падши
’
такође
побринути
се
,
но
засад
пре
сав
нек
се
учинити
наредба
да
народ
без
глава
не
остати
,
као
овца
без
пастир
.
ја
судити
да
бити
најбоље
бити
да
се
Стефан
прогласити
одма
’
за
цар
но
да
он
се
дати
одма
’
добар
саветник
као
привремено
правитељство
,
који
хтети
одма
’
сав
мера
употребити
да
се
велик
опасност
одбити
.
—
ја
бити
’
рећи
,
свет
отац
,
да
јесам
тај
јошт
прерано
да
се
Стеван
одма
’
за
цар
извикати
.
он
јесам
јошт
млад
,
па
поред
сав
свој
памет
,
у
овај
опасно
доба
моћи
бити
на
себе
навући
мржња
стар
војвода
и
властелин
,
који
у
овако
опасно
доба
изискивати
да
се
најпре
бједа
отклонити
,
па
онда
тек
да
се
о
поменут
бринути
.
Вук
Бранковић
јесам
јошт
доста
силан
јер
имати
војска
,
а
царевић
јесам
ни
најмање
наклонити
,
па
бити
моћи
јошт
велик
белај
починити
.
Међа
ми
нек
јесам
изрећи
да
се
после
отклоњен
опасност
одма
’
и
прогласити
и
крунисати
Стеван
за
цар
,
али
пре
сав
требати
одбити
Турчин
;
тај
јесам
први
посао
—
одговорити
патријарх
Драгаш
.
—
е
добро
,
дакле
шта
да
се
чинити
?
ко
хтети
управљати
донде
?
—
запитати
Новак
.
—
неки
се
начинити
обрамбени
одбор
који
хтети
земља
бранити
па
и
управљати
народ
док
се
мир
не
повратити
—
одговорити
Драгаш
.
Стеван
,
који
јесам
са
тих
дух
и
смиреност
Драгаш
слушати
,
почети
говорити
:
—
право
имати
Драгаш
.
мој
покојни
отац
царски
власт
јошт
јесам
сасвим
крепко
стојати
.
он
јесам
имати
млого
тајни
’
непријатељ
.
који
јесам
бити
у
стање
за
живот
отклонити
он
,
употребити
сада
сав
сила
свој
да
гњев
сав
на
његов
синути
искадити
.
ако
Турчин
бити
даље
насртати
,
они
хтети
против
он
ићи
,
но
у
толики
забуна
гледати
да
што
од
син
Лазарево
откинути
.
одбрана
домовина
—
први
јесам
дужност
,
неки
се
сав
противник
Лазарев
породица
сајединити
на
исти
одбрана
,
па
када
јесам
домовина
одбранити
,
неки
народ
дати
круна
онај
ко
за
заслужан
држати
.
ја
хтети
бити
срећан
,
ако
народ
мој
и
у
мањем
круг
помоћ
моћи
.
зато
,
желити
бити
’
да
се
одбор
правитељство
установа
.
свет
патријарх
,
Новак
и
Драгаш
са
царица
,
мој
мати
,
неки
привремено
управљати
.
сваки
се
дивити
умереност
Стеванов
.
Драгаш
реч
прихватити
:
—
тек
такови
начин
моћи
у
овај
опасност
раздор
отклонити
.
но
моћи
време
губити
.
гледати
што
пре
нов
војска
да
скупити
,
да
Турчин
код
Морава
дочекати
,
сваки
магновење
јесам
скупо
,
желити
бити
’
чути
да
ли
се
свет
патријарх
и
Новак
војвода
у
тај
слагати
?
—
ја
хтети
противусловити
када
велим
да
јесам
твој
мнење
спасителан
.
ти
добро
познавати
великаш
,
па
хтети
и
најбоље
знати
како
ваљати
с
она
поступати
.
само
после
,
ако
бог
да
,
па
се
мир
повратити
,
моћи
заборавити
на
породица
Лазар
,
на
његов
пунонадеждан
син
Стевана
—
одговорити
патријарх
,
који
се
погдекоји
кап
сузити
низ
образ
пустити
.
—
нек
бити
дакле
тако
,
но
само
гледати
да
што
пре
наредба
учинити
,
да
време
не
губити
—
рећи
Новак
.
—
јесам
ли
светао
царица
с
тај
задовољан
?
—
запитати
патријарх
.
—
ја
јесам
с
ваш
закључење
задовољан
,
и
надати
се
да
на
мој
деца
заборавити
хтети
—
одговорити
кроз
плач
и
к
полазак
дигнувша
се
царица
.
—
ја
давати
мој
благослов
привремен
правитељство
—
закључити
патријарх
.
после
овај
реч
сав
се
дигнути
и
разићи
,
да
нужан
наредба
за
одбрана
учинити
.
оставити
сад
Крушевац
у
његов
жалост
,
жагор
и
забуна
и
видити
шта
на
други
крај
Срба
радити
.
Ив
Вук
Бранковић
се
са
десет
хиљада
одабран
војска
из
косовски
битка
у
Босна
повући
.
Приврженика
имати
јесам
доста
.
он
јесам
сад
намеравати
свој
војска
умложити
,
Лазарев
породица
у
теснац
довести
,
па
са
Турчин
помирив
се
круна
на
глава
метнути
.
народ
јесам
сад
бити
без
глава
па
он
се
све
лако
чинити
.
у
Вишеград
наскоро
држати
јесам
савјет
са
свој
син
Ђурђе
и
млоги
великаш
.
сав
важан
,
који
јесам
бити
пријатељ
Лазарев
породица
,
скупити
се
около
он
.
кад
ји
сав
сакупити
,
почети
она
говорити
:
—
ви
сам
видити
,
да
нит
’
јесам
Милица
управљати
кадар
,
нити
пак
Стеван
.
овај
јесам
млад
,
она
јесам
женски
глава
.
ту
требати
да
јесам
човек
који
хтети
народ
из
толики
беда
извући
.
сад
требати
само
војска
оставшу
поткрепити
,
царичин
приврженик
умалити
,
па
одма
’
са
Турчин
примирије
учинити
.
Друкчије
спасеније
немати
.
А
и
Турчин
хтети
бити
баш
тако
тврдоглавити
јер
јесам
на
Косово
видети
српски
јунаштво
па
не
бити
радити
,
по
сав
прилика
,
јошт
једанпут
такови
један
битак
покушати
,
јербо
бити
она
моћи
доћи
глава
.
они
хтети
се
с
ми
помирити
.
особито
увидети
Турчин
и
мој
важност
и
показати
он
пријатељство
,
јер
знати
да
јесам
ја
с
наш
језгра
војска
у
добар
доба
на
њи
’
ударити
,
богзна
шта
бити
се
јошт
бити
стати
.
Турчин
знати
да
Србин
један
косовски
битак
,
ако
он
јесам
и
понизити
,
ал
’
он
јесам
сатрти
.
ту
јесам
јошт
Морава
,
Дрина
,
Дунав
;
па
и
кршан
горе
хтети
он
зауставити
.
Турчин
се
не
моћи
угњездити
,
ако
он
тек
јесам
народ
земља
не
уступити
.
морати
и
Турчин
танак
жица
навући
.
но
само
унутри
да
се
од
зло
опростити
.
како
судити
ти
,
Љубовић
?
—
ја
тај
исто
велим
.
но
само
требати
бити
корак
ухитрити
док
се
не
бити
царичин
страна
поткрепити
.
она
сада
нем
војска
,
но
ако
она
се
време
да
опет
хтети
она
скупити
,
па
хтети
онда
све
теже
ићи
.
познавати
добро
Новак
и
Драгаш
;
они
,
по
сав
прилика
,
на
њен
страна
већ
радити
.
но
ја
бити
’
јошт
пре
сав
желити
да
бити
се
ти
одма
’
за
владалац
српски
земља
прогласити
.
Приврженика
имати
свуда
доста
,
а
имати
и
војска
да
противник
одма
’
угушити
моћи
.
ионако
сад
кад
већ
Лазар
немати
,
ко
ти
се
моћи
противити
?
па
и
ко
јесам
бити
тај
кнез
Лазар
?
јесам
ли
и
он
оружан
рука
Вукашинов
земља
заузети
,
и
по
који
права
када
јесам
и
Вукашин
породица
имати
,
и
тај
какав
јошт
.
камо
пар
Краљевић
Марка
,
који
се
морати
због
кнез
Лазар
по
туђ
земља
потуцати
и
Турчин
служити
?
једва
он
остати
Прилип
и
Охрид
,
да
се
леб
’
рана
.
Лазар
и
његов
породица
велик
страна
мрзети
,
јер
јесам
он
не
један
великаш
земља
поотимати
.
па
шта
учинити
с
Алтоманом
?
јесам
ли
он
отети
све
,
па
он
јесам
јошт
у
Ужици
тако
морити
?
веровати
ја
,
кад
се
ти
не
бити
хтети
првенство
примити
,
незадовољан
наћи
бити
Краљевић
Марка
или
који
други
,
а
при
породица
кнез
Лазар
великаш
не
бити
остати
.
зато
гледати
што
пре
да
се
што
учинити
.
.
после
овај
Љубовићев
реч
прословити
војвода
Видајић
:
—
ја
судити
,
да
бити
најбоље
бити
Турчин
посланик
упутити
да
се
с
он
о
мир
договорити
,
па
да
се
твој
влада
,
Вук
,
одма
’
признати
,
јер
ако
ти
тај
не
учинити
,
учинити
Милица
,
па
хтети
се
задоцнити
.
Турчин
нек
се
упустити
Приштина
са
окружни
предјело
чак
до
Косово
.
Косово
нек
бити
земља
твој
,
Милица
и
њен
деца
нек
се
дати
комад
земља
на
ужитак
,
или
ако
она
се
тај
не
допадати
,
а
она
нек
ићи
у
Дубровник
ил
’
у
Мљетке
.
—
Турчин
хтети
се
с
тај
задовољити
.
но
не
губити
време
,
но
пош'љимо
одма
’
улак
нов
султан
Бајазит
.
Видајићеве
реч
код
свити
одзивати
наћи
.
сав
тај
мненија
бити
да
се
Вук
са
Турчин
у
погодба
пустити
.
Вук
,
видети
како
он
ствар
свој
,
приклонити
се
и
јесам
радо
на
такови
погодба
и
закључити
да
се
одма
’
посланик
Турчин
послати
,
да
се
с
он
у
поменут
смисао
договорити
.
—
ви
знати
—
рећи
Вук
—
да
јесам
ја
свуда
где
јесам
нужно
бити
народ
на
помоћ
бити
.
ја
јесам
се
победоносно
противу
Турчин
тући
и
код
нов
пазар
,
и
код
Ниш
.
Што
сад
јесам
улудо
дати
гинути
остатак
војска
,
ви
јесам
ја
сам
за
права
дати
.
истина
,
да
јесам
се
бити
и
ја
јошт
у
битак
помешати
,
битак
бити
бити
јошт
крвав
и
Турчин
бити
’
јошт
знатан
штета
бити
нанети
,
но
шта
ми
јесам
до
туђ
штета
кад
јесам
сигуран
да
се
моћи
с
тај
победа
одржати
.
овако
бар
Турчин
знати
да
имати
јошт
језгра
около
који
хтети
се
нов
војска
купити
моћ
,
па
не
веровати
,
да
хтети
смести
без
разлог
одма
’
напред
корачати
,
а
онако
,
да
ми
сад
немати
,
млого
бити
лакше
напредовати
моћи
.
ја
јесам
тај
земља
спасти
,
а
с
други
страна
,
Турчин
хтети
тај
наш
повратак
за
чисто
,
бистро
,
она
показати
пријатељство
признати
,
па
утолико
велик
имати
изглед
да
хтети
какав
честит
мир
учинити
.
Што
се
тицати
Лазар
и
његов
породица
,
цар
нек
јесам
лак
земља
,
ал
’
тек
тај
не
моћи
се
допустити
да
његов
млад
дете
—
Стеван
,
ил
’
женски
глава
управљати
;
ту
немати
никакав
права
насљедије
.
насљедије
јесам
тај
пропасти
са
онај
буздован
који
јесам
млад
цар
Урош
убити
.
зар
што
јесам
Милица
од
Немањин
лоз
,
зато
да
управљати
Лазарев
породица
?
књига
казати
,
да
јесам
царичин
сродство
са
Урош
врло
далеко
,
па
још
к
тај
и
сумњив
;
па
женски
глава
код
Србље
не
моћи
управљати
.
кнез
Лазар
богзна
чији
јесам
син
.
ако
јесам
Душанов
,
тај
јесам
законит
,
ако
јесам
законито
родити
,
тај
јесам
син
Гребљановићев
а
не
Душанов
.
Гребљановић
,
пак
немати
права
на
престол
,
и
тако
нити
Лазар
нити
његов
породица
такови
права
имати
.
после
пад
Вукашинов
,
кнез
Лазар
,
као
моћан
великаш
српски
,
видити
да
без
крепак
рука
српски
земља
не
моћи
се
спасти
,
без
да
јесам
ко
млого
питати
,
заузети
јесам
Вукашинов
предео
,
Алтомана
јесам
из
Босна
истиснути
,
па
се
учинити
цар
.
ја
он
за
права
давати
,
јер
да
јесам
бити
он
,
а
оно
бити
бити
други
,
па
богзна
какав
бити
тај
други
бити
,
а
овако
бар
док
јесам
владати
,
владати
јесам
честито
и
славно
.
и
ја
се
сад
у
такови
исти
стање
налазити
у
каков
јесам
се
стање
налазити
наш
стар
после
пад
Вукашинов
на
Марица
.
и
сад
требати
онај
да
управљати
,
који
имати
у
себе
снага
за
тај
.
ако
ја
сад
судба
земаљски
власт
определити
,
тај
власт
тај
исти
пут
хтети
ја
до
рука
доћи
који
јесам
доћи
и
кнез
Лазар
.
ја
сада
не
имати
ни
онако
насљедник
за
престол
од
племе
Немањин
.
Краљевић
Марка
са
свој
браћа
немати
права
насљедије
,
јер
Вукашин
,
који
се
силом
на
престол
попети
,
и
јесам
јесам
такови
права
имати
.
сад
,
дакле
,
онај
требати
да
бити
управитељ
народ
који
јесам
за
тај
способан
и
који
сам
нужда
народни
на
престол
дигнути
.
ако
ви
мислити
да
јесам
ја
тај
способан
и
нужан
човек
,
а
ја
хтети
се
тај
примити
.
дакле
рећи
,
пристајати
ли
ви
сав
уз
мој
господарство
?
сав
једногласно
на
тај
пристати
.
—
е
добро
—
продужити
Вук
—
а
оно
примати
ја
од
ви
тај
предлог
и
чинити
корак
да
се
мој
влада
са
мир
у
један
доба
започети
.
зато
одма
’
послати
султан
посланик
,
и
с
тај
јесам
свршити
накратко
нужан
што
се
чинити
имати
,
и
тако
’
ајдмо
сваки
свој
посао
.
после
овај
беседа
,
сав
се
дигнути
и
разићи
сваки
за
свој
посао
.
Вук
Бранковић
бити
јесам
човек
бистар
ум
,
добар
војвода
,
но
неописан
властољубив
.
од
стар
властелински
породица
произишав
,
носити
јесам
на
себе
печат
неки
великаш
сродан
гордост
.
његов
угледан
стас
начинити
он
јесам
пут
к
срце
Мара
,
цар
Лазар
кћер
,
који
јесам
доцније
и
задобити
.
у
разним
битка
против
Турчин
показати
се
не
само
као
обичан
јунак
,
него
као
искусан
војвода
.
кад
јесам
Турчин
једном
прилика
на
Ниш
ударити
,
и
тако
преко
бугарски
граница
намеравати
у
срце
Србија
продрети
,
Вук
јесам
пре
Турчин
један
добро
укрепљену
тачка
заузети
,
Турчин
с
тај
претеко
и
цео
она
предузеће
осујетити
.
од
овај
доба
,
цар
Лазар
он
јесам
силно
уважавати
.
и
доиста
,
имати
јесам
Вук
велик
страна
великаш
за
себе
,
како
у
стар
доба
,
тако
исто
после
косовски
битка
.
док
он
јесам
противан
страна
пребацивати
што
се
из
косовски
битка
натраг_
повући
и
гледати
он
јесам
као
прав
издајица
,
његов
приврженик
,
напротив
,
за
заслуга
јесам
он
приписивати
тај
поступак
,
будући
јесам
с
тај
спасти
један
част
војска
,
када
већ
и
онако
победа
јесам
се
моћи
добити
.
но
веће
јесам
бити
сила
у
они
’
који
јесам
он
наклонити
бити
,
него
у
они
’
који
јесам
он
издајство
опорочавати
,
и
зато
после
косовски
битка
темељан
јесам
стојати
него
Лазарев
породица
,
који
јесам
после
изгубљен
битка
косовски
поред
себе
само
патријарх
и
неколико
стар
’
саветник
и
војвода
без
војска
имати
.
Вук
јесам
одма
’
намерити
добар
прилика
за
себе
употребити
и
тај
турски
султан
Бајазит
за
себе
придобити
.
зато
јесам
одма
’
наредити
да
Видајић
,
Љубовић
,
и
његов
син
Ђурађ
Бранковић
турски
султан
отићи
и
примирије
поднети
,
а
донде
да
се
имати
војска
покрепљавати
.
Видајић
и
Љубовић
бити
јесам
војвода
,
и
велик
приврженик
Бранковић
,
а
непријатељ
цар
Лазар
породица
.
они
јесам
бити
храбар
војвода
,
као
обично
што
јесам
Срба
,
но
у
њи'овим
срце
тињати
јесам
ватра
раздор
и
неслога
.
у
договарањ'ма
,
штоно
у
садашњи
доба
звати
дипломатичан
интрига
,
бити
јесам
одвећ
вешт
,
зато
ји
јесам
и
за
тај
посао
Бранковић
и
изабрати
.
Ђурађ
Бранковић
бити
јесам
двадесетољетни
младић
.
памет
јесам
бити
одвећ
отворити
.
стас
свој
сав
јесам
вршњак
свој
надвисити
.
лице
он
јесам
бити
красно
,
но
не
тако
красно
као
што
се
у
садашњи
доба
држати
,
тај
јесам
гладак
,
девојачки
умиљат
,
мекушан
—
но
јуначки
лепо
,
оштро
и
велик
дух
показујуће
.
испод
висок
он
чела
и
красан
обрва
,
севати
јесам
он
два
црн
ока
;
и
парати
јесам
срце
.
Властољубије
у
млада
његов
срце
бити
он
јесам
насљедан
.
у
оружје
и
јуначки
игра
бити
јесам
искусан
.
у
косовски
битка
једва
он
јесам
отац
моћи
задржати
да
не
навалити
на
густ
маса
Турчин
.
сав
својство
,
душеван
и
телесни
,
бити
јесам
он
такови
да
бити
поред
добар
правац
и
мало
срећа
моћи
са
пол
свет
завладати
,
а
поред
хрђав
правац
и
несрећа
—
и
сатана
бити
од
он
начинити
.
он
јесам
отац
добро
познавати
и
хтети
он
у
сав
струка
за
будућност
преправити
,
и
овај
прилика
послати
он
јесам
поред
посланик
свој
’
Турчин
.
они
отићи
,
а
Вук
остати
са
осталим
пријатељ
да
код
кућа
сав
приправити
на
што
хтети
нужда
имати
.
но
сад
да
видити
шта
Турчин
радити
и
како
хтети
српски
посланик
примити
.
В
после
косовски
битка
Турчин
јесам
намеравати
одма
’
дубље
у
Србија
упасти
,
но
чекати
јесам
шта
хтети
Срба
после
изгубљен
битка
чинити
.
и
Турчин
јесам
исти
битак
јако
ослабити
,
па
јесам
морати
обазрително
поступати
.
српски
се
војска
,
истина
,
као
сатрти
сматрати
моћи
,
ал
’
огорчити
и
јошт
крепак
српски
народ
имати
јесам
толико
снага
да
сав
тај
штета
надокнадити
и
Турчин
јак
отпод
дати
.
један
очајан
и
обранителан
рат
моћи
јесам
постати
врло
опасан
по
Турчин
,
зато
овај
други
план
предузети
наум
за
коначно
развојевање
Србија
.
они
послати
неки
мања
одељење
на
чаркање
противу
Босна
и
Херцеговина
,
а
велик
част
остати
у
стан
на
поље
Косово
.
Турчин
одма
’
после
битка
мртав
свој
војник
по
сав
обичај
укопати
.
Мурат
султан
,
који
јесам
од
рука
Обилић
пасти
,
укопати
на
бојни
поље
и
доцније
дигнути
он
каменит
споменик
.
и
српски
попадавше
јунак
Турчин
на
исти
поље
закопати
дада
.
прост
војник
,
војвода
и
властелин
,
лежати
јесам
у
један
рака
,
јер
ји
јесам
јуначки
судба
у
слава
једнак
учинити
.
Бајазит
султан
,
син
Муратов
,
имати
јесам
задатак
онај
довршити
,
што
јесам
он
предак
започети
.
косовски
победа
он
јесам
добар
изглед
за
будућност
давати
,
но
опет
,
са
онај
војска
који
он
јесам
после
битка
остати
,
јесам
се
моћи
одважити
на
велик
какав
војени
поход
.
Шта
јесам
,
дакле
,
имати
чинити
?
ако
бити
одма
’
напред
корачати
бити
,
Срба
,
међу
који
јесам
доста
неслога
бити
,
у
општи
опасност
моћи
бити
се
сложити
,
нов
сила
наскоро
скупити
,
и
пред
Турчин
сваки
комад
земља
бранити
.
с
тај
бити
се
,
пак
,
косовски
победа
плод
осујетити
моћи
.
А
ако
не
бити
напред
одма
’
корачати
,
моћи
се
,
међутим
,
Срба
опоравити
,
па
опет
зло
.
Бајазит
у
диван
позвати
свој
паш
,
и
с
она
се
саветовати
шта
се
сад
имати
чинити
.
један
он
саветовати
да
не
оклевати
,
но
да
одма
’
са
сав
сила
у
дубљина
Србија
упасти
;
други
јесам
он
саветовати
да
се
почекати
док
јошт
помоћ
каков
из
Азија
стигнути
,
па
онда
напред
.
Бајазит
јесам
ни
с
један
ни
с
други
бити
задовољан
.
Сулејман-паша
видити
да
и
по
први
и
по
други
план
изглед
јесам
сигуран
,
представити
Бајазит
трећи
план
,
који
се
српски
народ
подјармити
моћи
.
он
Бајазит
живо
представити
стање
Срба
.
он
изјаснити
султан
да
са
Србин
јесам
тако
ласно
војевати
као
са
Грк
,
јер
јесам
српски
народ
прежесток
,
и
,
у
очајан
стање
,
страшан
непријатељ
.
он
рашчлени
да
јесам
лак
ствар
бити
од
несаједињени
’
Србље
раван
предео
Румелија
освојити
и
победа
косовски
са
велик
војени
маса
и
грдан
губитак
задобити
;
но
одсад
хтети
имати
са
Србин
по
горштачки
предјело
послати
,
где
млоштво
коњаник
турски
’
млого
не
вагати
,
па
већ
једанпут
задобити
лако
се
и
изгубити
моћи
,
особито
ако
Србин
Мађар
и
Влах
помагати
бити
.
зато
најбоље
бити
бити
међу
Срба
јошт
велик
раздор
завести
.
Сулејман
,
као
стар
Муратов
слуга
,
добро
јесам
познавати
живот
и
одношај
противан
’
народ
.
знати
јесам
добро
да
јесам
и
сам
цар
Лазар
господарство
јошт
млад
бити
,
и
да
се
већ
Вук
Бранковић
уз
влада
успињати
.
знати
јесам
да
мало
имати
међу
српски
великаш
,
који
не
бити
радити
над
каков
мали
[
предео
]
независан
господарити
.
Вукашин
јесам
отимати
за
себе
земља
,
па
зашто
не
бити
и
други
тај
исто
чинити
,
—
тако
јесам
млоги
мислити
.
милица
царица
имати
син
,
али
немати
војска
да
она
противу
властољубија
Бранковићев
влада
утемељити
.
Бранковић
имати
нешто
оружан
сила
,
ал
’
имати
и
млоги
непријатељ
,
а
Турчин
јесам
већ
пут
себе
отворити
,
па
хтети
грамзеће
за
господство
породица
лако
утаманити
.
сад
требати
,
по
околност
,
овај
Милица
,
овај
Вук
,
страна
држати
,
један
страна
с
други
слабити
.
Турчин
хтети
се
међу
оба
као
судија
помешати
и
—
с
тај
сав
господарство
над
Србин
пут
отворити
.
овако
јесам
Сулејман
цео
тај
ствар
Бајазит
представити
и
сав
се
тај
онај
јако
допасти
.
но
каков
начин
хтети
се
овај
план
произвести
?
Сулејман
јесам
оставити
да
се
Милица
одма
’
објавити
да
хтети
она
Турчин
сав
земља
опустити
и
покорити
,
ако
не
бити
од
Турчин
,
по
турски
жеља
,
мир
искати
,
а
турски
јесам
жеља
бити
да
се
Милица
под
покровитељство
турски
подвргнути
.
вући
,
пак
,
да
се
потајно
поручити
да
хтети
он
Султан
наруку
ићи
,
ако
од
Милица
за
себе
који
предјел
узискати
.
тако
се
,
дакле
,
наместити
замак
српски
народ
.
бити
јесам
у
турски
стан
,
у
турски
служба
,
доста
српски
’
великаш
,
који
већ
одавна
јесам
признавати
влада
цар
Лазар
,
и
међу
овај
знаменит
јесам
бити
Марка
Краљевић
са
свој
браћа
.
Каогод
у
садањи
доба
што
она
имати
доста
који
тражити
изгубљен
влада
свој
’
преткова
,
и
који
се
сада
претендент
,
српски
владотражитељима
звати
,
тако
јесам
исто
бити
и
онда
такови
’
тражитеља
код
Србље
довољно
,
и
тај
и
пре
и
после
косовски
битка
.
Марка
Краљевић
бити
јесам
син
Вукашин
,
војвода
Душанов
,
који
јесам
после
убијен
цар
Урош
себе
за
краљ
српски
прогласити
.
он
јесам
с
велик
част
српски
земља
завладати
,
и
да
не
бити
кнез
доцније
цар
Лазар
,
зар
бити
свеколик
српски
земља
завладати
бити
.
Ратујући
противу
Турчин
,
погинути
јесам
код
река
Марица
близу
Дринопоље
.
Кнез
Лазар
јесам
заузети
велик
част
[
земља
који
јесам
Вукашин
држати
,
а
]
Вукашинов
породица
морати
се
са
неки
парче
земља
задовољити
,
и
тај
под
покровитељство
турски
.
Краљевић
,
држати
да
имати
права
на
очин
земља
,
јесам
се
хтети
Лазар
подвргнути
и
,
када
се
јесам
против
велик
сила
Лазар
одржати
јесам
моћи
,
предати
се
турски
заштита
.
Марка
јесам
бити
јунак
да
он
се
пар
јесам
моћи
наћи
;
а
и
род
јесам
сав
силно
љубити
.
па
како
да
се
Турчин
,
који
он
против
народ
ићи
,
предати
?
како
да
се
не
подвргнути
Лазар
,
који
јесам
српски
обновљен
царство
утемељавати
почети
?
имати
људи
који
велик
дух
показивати
онда
када
се
,
опште
користити
радити
,
други
сасвим
понизити
;
но
имати
људи
,
који
велик
дух
и
у
упорство
сав
показивати
,
особито
када
у
уверење
живити
да
јесам
они
правичан
орган
општи
корист
.
Марка
јесам
живити
у
онај
доба
где
се
на
јуначан
карактер
врло
млого
давати
.
он
,
као
син
Вукашин
,
држати
јесам
да
имати
права
на
земља
очин
,
или
понети
да
имати
у
тај
више
права
него
кнез
Лазар
,
или
други
који
он
драго
.
по
поњатије
онај
време
особито
,
Марка
бити
јесам
себе
за
јадан
кукавица
држати
бити
да
не
бранити
очин
и
свој
права
,
и
цео
бити
он
јуначки
свет
зато
за
кукавица
држати
бити
.
па
како
бити
таков
јунак
као
Марка
тако
што
поднети
моћи
?
А
поред
тај
мислити
јесам
да
бити
,
као
насљедник
Вукашинов
и
велик
јунак
,
кадар
бити
у
владалачки
чин
сав
народ
ма
противу
ко
бранити
боље
него
бити
ко
.
тако
Марка
волети
јесам
Турчин
прибећи
,
него
отимач
свој
’
земља
глава
приклонити
.
јесам
ли
право
учинити
,
свет
неки
судити
.
народ
јесам
већ
о
тај
свој
пресуда
изјавити
у
свој
песма
,
дизати
он
као
свој
први
јунак
до
небо
.
ако
он
јесам
корак
погрешан
бити
,
он
он
јесам
са
свој
јунаштво
,
љубав
према
свој
народ
исправити
.
но
Марка
јесам
никад
противу
Србин
војевати
,
но
угњетен
он
јесам
јошт
заштићавати
,
потпомагати
.
наравно
да
јесам
велик
губитак
бити
за
српски
народ
што
Марка
са
остати
претендент
јесам
противу
Турчин
на
Косово
војевати
,
но
ишчекивати
јесам
судба
,
да
он
постати
поглавар
народ
,
па
да
бити
после
са
изгнанијем
турски
’
пријатељ
српски
влада
утемељити
.
Турчин
се
знати
употребити
на
свој
корист
и
овај
претендент
.
овај
јесам
за
себе
у
земља
српски
имати
партаја
,
па
чрез
тај
народ
ослабљен
бивши
,
за
Турчин
јесам
боље
бити
.
Турчин
јесам
са
ласкање
и
нада
овај
Срба
одржавати
и
чрез
њи
’
јесам
нов
и
нов
приврженик
задобијати
.
бити
јесам
у
турски
стан
,
осим
српски
’
и
други
струка
претендент
.
Сирач
и
Ћустендил
,
румелијски
и
арнаутски
војвода
,
који
јесам
на
бојни
поље
цар
Лазар
издати
,
такође
јесам
се
ту
налазити
.
они
јесам
бити
поглавар
Румелија
и
један
чест
Арбанија
,
и
потпадати
јесам
под
власт
Лазарево
.
да
бити
моћи
самовољан
владати
,
отцепити
јесам
се
са
свој
војска
на
Косово
од
Лазар
и
прећи
јесам
Турчин
.
бити
јесам
ту
јошт
и
млоги
’
грчки
’
великаш
,
који
јесам
хтети
под
турски
заштита
над
неки
грчки
страна
господарити
.
Турчин
јесам
сав
овај
са
велик
одличије
предусретати
.
од
овај
’
претендент
гдекоји
борити
јесам
се
проти
сам
свој
отаџбина
,
а
гдекоји
само
јесам
гледати
на
сав
догађај
и
ишчекивати
јесам
час
у
који
хтети
се
њи'ово
господарство
започети
.
Турчин
не
бити
ни
моћи
допрети
до
поље
Косово
,
да
већ
одавна
јесам
имати
бити
такови
људи
,
који
јесам
она
наруку
ићи
и
слаб
страна
противустојећи
’
народ
показивати
.
на
сав
тај
претендент
Турчин
јесам
јако
зидати
.
у
случај
да
она
оружје
не
бити
срећно
бити
,
са
исти
носити
бити
раздор
у
земља
противан
’
народ
,
па
бити
с
тај
свој
предузеће
одлакшавали
.
Бајазит
,
како
год
и
његов
предак
пред
сваки
предузеће
саветовати
се
са
претендент
да
бити
он
и
овај
што
корисно
казати
.
на
Марка
јесам
особито
зидати
,
али
са
Марка
јесам
он
бити
тако
ласно
као
са
осталима
на
крај
изићи
.
Марка
се
моћи
рећи
да
требати
овај
или
онај
владатеља
утаманити
ал
’
само
у
народ
да
он
ники
не
забадати
.
он
јесам
бранити
што
хтети
Лазар
на
Косово
погинути
,
ал
’
зато
опет
јесам
желити
и
Србин
зло
нанети
.
после
косовски
битка
одма
’
,
неки
паш
саветовати
јесам
да
се
опет
војска
даље
кренути
и
Србија
опустошавати
;
Марка
се
тај
јако
успротивити
,
и
тај
предузеће
осујетити
.
Вређати
он
јесам
хтети
,
јер
јесам
требати
такови
јунак
код
себе
који
цео
народ
уважавати
,
па
и
сав
прибегшим
’
ришћанима
као
глава
служити
.
млого
путити
јесам
он
у
сав
огорчење
Турчин
оставити
,
и
свој
Срба
против
турски
’
нападај
бранити
,
и
кад
јесам
сав
у
мир
бити
,
онда
се
тек
с
Турчин
мирити
.
Марка
кад
чути
да
јесам
султан
Сулејманов
савет
већ
примити
,
силно
се
разјарити
.
хтети
јесам
турски
стан
оставити
,
но
пут
јесам
он
препречити
.
бити
јесам
паш
,
који
јесам
он
убити
желети
,
но
већина
јесам
допустити
бојити
се
да
се
стога
не
изродити
какав
опасан
метеж
међу
христијанин
,
који
Турчин
служити
.
Бајазит
јесам
сваки
насиље
запретити
.
Вук
поручити
да
искати
земља
од
Милица
;
Милица
поручити
да
се
Турчин
подвргнути
—
тај
јесам
значити
кроз
раздор
свеколик
народ
подјармити
,
и
изглед
Марков
господарство
уништити
.
како
бити
се
моћи
на
овај
Марка
приволети
?
Марка
ако
јесам
и
бити
у
турски
стан
,
оваков
што
опет
јесам
никад
желети
.
Бајазит
,
да
бити
Марка
и
његов
приврженик
уталожити
,
паштити
се
уверити
ји
,
да
он
тај
зато
чинити
да
после
оборен
Бранковићев
и
Лазарев
породица
свој
пријатељ
српски
земља
предати
.
млоги
јесам
тај
веровати
,
млоги
јесам
се
,
пак
,
о
тај
сумњати
.
Марка
се
јесам
сумњати
,
но
ишчекивати
јесам
да
се
ствар
бољма
развити
.
турнути
под
свој
шатор
пити
шербет
,
жудан
јесам
ишчекивати
заповест
нов
султан
.
победа
опити
и
здравити
јошт
јунак
,
радо
бити
напред
полазити
;
ранити
желети
јесам
јошт
ту
остати
,
док
она
се
рана
не
излечити
.
Међа
Турчин
бити
један
млад
јунак
,
из
далек
земља
,
из
Персија
,
име
Хасан
.
једва
двадесет
и
неколико
година
стар
,
па
јесам
већ
свуда
велик
јунаштво
показивати
,
и
велик
војени
одељење
управљати
.
он
јесам
бити
красан
,
честит
и
побожан
.
Већа
он
јесам
част
Турчин
љубити
и
уважавати
,
и
само
неки
јесам
он
мрзети
који
из
злоба
и
завист
,
који
пак
због
тај
што
се
јако
с
’
ришћани
дружити
,
а
особито
с
Марка
Краљевић
.
но
у
он
јесам
доиста
’
ришћани
и
велик
заштитник
налазити
,
јер
јесам
он
свуда
угњетен
закриљавао
.
кад
јесам
Марка
зао
воља
доћи
,
а
он
јесам
само
Хасан
тражити
да
он
срце
мало
развеселити
.
Хасан
јесам
Марка
као
добар
јунак
управо
побратимски
љубити
.
Хасан
јесам
оставити
отаџбина
да
видити
земља
и
јунак
,
да
се
јошт
шта
научити
и
да
сваки
што
моћи
помоћи
,
па
онда
да
се
натраг
вратити
,
да
свој
старост
у
Ширасу
провести
,
онде
где
он
његов
брат
Хафис
и
његов
мио
Зулејка
легати
.
Хасан
јесам
од
свој
брата
Хафиса
млоги
мудрост
стећи
.
Хафиса
јесам
цео
исток
обожавати
;
он
јесам
у
година
косовски
битка
умрети
,
без
да
јесам
свој
мио
Хасан
видети
моћи
.
Хафис
јесам
бити
цвет
источни
мудрост
као
песник
и
обожатељ
љубав
и
вино
[
Хасан
јесам
бити
прав
брат
Хафисов
;
љубав
и
вино
]
мало
са
вишег
јесам
гледати
него
обичан
смртан
.
љубав
јесам
његов
јошт
код
његов
Зулејка
закопати
,
и
тужан
спомен
на
Зулејка
побуђивати
он
јесам
на—љубав
прама
сваки
љубећи
,
странствујућег
и
страдајући
.
Хафис
и
Марка
!
Персијанац
и
Србин
,
мухамеданац
и
христијанин
,
па
опет
прав
побратим
.
један
јесам
изгубити
брата
и
љубовца
,
а
други
отаџбина
,
па
се
у
несрећа
тесати
при
чаша
рујан
винце
,
поред
тужан
’
песма
.
Марка
у
сав
шатор
,
код
Ситница
река
,
забринуто
седити
при
чаша
вино
.
одело
он
јесам
бити
српски
,
онако
каков
јесам
великаш
носити
.
Марка
у
сав
богат
народни
одело
,
па
у
турски
шатор
,
чудно
јесам
усред
турски
стан
изгледати
.
у
глава
он
се
свакојак
мисао
преметати
.
Гледајући
на
вод
Ситница
,
чинити
он
се
као
да
се
вод
јошт
од
јуначки
крв
црвен
,
као
да
се
труп
попадао
војник
крај
вод
,
при
обала
видити
.
—
Божа
мити
,
докле
хтети
мој
народ
,
докле
ли
ја
страдати
—
повикати
жалостив
Марка
.
у
исти
магновење
доћи
он
пред
шатор
Хасан
.
красан
јунак
.
турбан
зелен
дичити
он
јесам
глава
и
блед
,
изражај
пун
образ
.
и
из
простран
’
његов
’
хаљина
распознавати
се
његов
витак
стас
,
лице
благо
но
озбиљно
.
—
Гази-Марко
,
шта
радити
?
—
пити
вино
да
заборавити
мој
туг
;
’
одити
амо
да
он
заједно
трошити
.
ти
јесам
један
међу
твој
који
у
срце
човек
проницати
и
знати
он
мелем
дати
.
Хасан
улазити
рећи
:
—
Алах
јесам
велик
,
он
тек
у
срце
моћи
едемску
капљица
пустити
;
он
јесам
створити
човек
и
сваки
животиња
,
дрво
и
чокот
.
Чокот
производити
грожђе
,
а
овај
ми
давати
вино
,
пиће
едемско
,
који
љубав
разгрејава
и
жалост
таложити
.
—
откако
јесам
ти
познати
,
Хасан
,
сав
невоља
лакше
сносити
;
у
ти
,
у
Турчин
,
имати
пријатељ
,
а
колико
имати
мој
’
земљак
који
ја
завидети
кад
стати
на
мој
рођену
земља
?
због
колико
ствар
јесам
ја
мити
!
па
јесам
ја
мити
и
због
тај
што
и
тај
у
твој
туги
вино
се
тешити
,
као
ја
христијанин
;
но
зато
имати
и
ти
неколико
душман
,
који
ти
тај
замерати
,
говорити
да
потајно
пити
вино
као
ђаур
,
диндушман
Турчин
,
и
да
Коран
нога
газити
.
пити
,
овде
не
смести
ти
ники
замерити
.
—
ја
људи
сав
јесам
Алах
створење
.
сваки
човек
јесам
памет
и
срце
дати
.
у
један
башта
,
под
један
баштован
,
колико
различит
’
но
красна
’
цвијет
имати
па
сав
скуп
дичити
цео
просторија
и
сваки
свој
мирис
удовољавати
.
ко
бити
сад
знати
казати
који
јесам
од
који
леп
цвеће
?
Ил
’
јесам
лала
леп
од
ружица
,
ил
’
јесам
ружица
мирисан
од
каранфил
.
кад
јесам
сав
красно
и
лепо
,
неки
један
красота
други
не
заклањати
,
него
нек
сав
скуп
што
јесам
добро
дичити
овај
свет
.
јесам
ли
леп
увести
руж
од
свеж
љубичица
?
ако
јесам
Турчин
против
воља
Алах
,
противу
Корана
,
а
он
јесам
недостојан
труп
као
стрвина
;
ако
јесам
христијанин
дело
противу
воља
висок
—
јесам
раван
добар
христијану
,
него
зао
Турчин
.
ако
Коран
и
допуштати
да
се
христијанин
као
непријатељ
наш
затирати
,
ал
’
зато
не
запрећивати
Турчин
љубав
и
пријатељство
са
онај
христијаном
,
који
оно
чинити
што
јесам
Алах
повољно
.
ако
ја
вино
пити
,
зато
Коран
почитовати
.
који
цео
Коран
научити
,
видети
да
се
и
вино
моћи
пита
.
Запрећено
јесам
исто
због
нужан
умереност
,
дакле
запретити
јесам
неумерен
.
који
јесам
добро
Коран
проучити
,
ти
јесам
и
вино
пити
.
—
свуд
по
свет
имати
доста
невоља
.
код
ви
јесам
понети
тај
добро
што
јесам
сав
за
један
цјел
заузети
,
па
зато
и
напредовати
;
но
код
ми
јесам
сасвим
друкчије
.
јесам
л
’
видети
овај
јуначки
народ
на
бојни
поље
?
Шта
бити
се
са
оваки
јуначки
народ
досад
учинити
бити
,
да
јесам
сајединити
бити
.
ви
и
најтуђије
народ
себе
присаједињавате
,
а
овде
један
истоветан
народ
бити
јесам
свагда
међу
разнима
поглавар'ма
разделити
и
тако
,
што
јесам
год
чинити
,
сав
јесам
са
раздељен
сила
чинити
.
мој
отац
држати
јесам
велик
част
српски
земља
,
па
кад
јесам
поћи
на
Турчин
,
кнез
Лазар
,
који
јесам
сад
пасти
,
јесам
се
онда
ни
макнути
хтети
.
сад
јесам
и
он
мој
отац
судба
постигнути
.
ја
јесам
због
он
остати
без
земља
и
народ
.
Међа
Србин
јесам
никад
хтети
раздор
правити
,
и
тај
себе
узвисити
.
Мач
мој
никад
јесам
противу
мој
народ
повући
,
премда
јесам
ја
мој
душман
баш
са
српски
оружан
народ
гонити
.
Штавише
,
жао
ја
јесам
што
се
и
сад
још
међу
ви
налазити
.
знати
да
хтети
и
ја
и
српски
народ
преварити
бити
.
обрицање
и
празан
надежда
већ
јесам
ја
се
одавна
досадити
.
готово
већ
ни
на
што
не
зидати
.
само
ја
јесам
јошт
тај
један
утеха
,
што
јесам
каткад
у
стање
Турчин
уздржати
од
чест
’
нападај
на
мој
народ
.
да
ја
јесам
Вукашинов
син
,
а
ја
бити
’
се
као
прост
војник
међ
’
мали
бројати
;
ал
’
не
моћи
на
ја
опадајући
очин
права
други
уступити
и
себе
пред
цео
свет
као
каков
кукавица
показати
.
но
сав
ја
јесам
већ
додијати
.
сад
само
тражити
где
хтети
као
прав
јунак
погинути
,
јер
видити
да
за
ја
живот
немати
.
тек
што
јесам
овај
Марка
изрећи
,
кад
наједанпут
чути
се
неки
жагор
по
логор
.
какав
јесам
тај
жагор
?
Дошли
јесам
српски
посланик
султан
?
млад
Ђурађ
Бранковић
,
Видајић
,
са
свој
красан
свита
.
оставити
сад
насамо
Хасан
и
Марка
,
да
видити
шта
хтети
овај
нов
гост
.
Њи
’
Турчин
спровести
до
султанов
шатор
.
Султан
она
пустити
к
себе
.
после
обичан
’
почаст
,
који
се
турски
султан
одаја
,
заузети
сваки
себе
определити
место
.
дозвати
се
одма
’
пасти
и
везир
на
диван
.
видити
се
да
хтети
се
што
важно
извршивати
.
после
узајаман
запиткивање
и
распиткивања
,
сав
дубље
улазити
у
важан
разговор
.
Султан
прословити
:
—
дакле
,
овај
јесам
млад
бег
—
показивати
на
млад
Бранковић
—
син
Вук
војвода
.
отац
он
јесам
паметан
војвода
.
он
јесам
увидети
,
да
јесам
можно
турски
сила
противустати
,
па
се
јошт
за
време
натраг
повући
.
и
зашто
да
он
гинути
толики
народ
?
сав
јесам
Косово
крв
обојадисати
;
па
јесам
ли
тај
нужно
бити
?
мој
отац
,
султан
Мурат
,
желити
јесам
само
јошт
неки
комадић
српски
земља
,
па
он
се
тај
дати
моћи
и
без
рат
,
особито
када
се
видети
да
јесам
турски
војска
млого
јак
него
српски
.
но
,
духати
ја
,
и
Срба
јесам
се
силно
борити
.
и
мој
отац
јесам
од
српски
рука
пасти
,
а
где
један
султан
падати
,
ту
морати
и
други
цар
паста
.
и
ваш
Лазогли
морати
паста
.
сваки
јесам
од
ви
видети
,
да
јесам
бог
Турчин
наменуо
победа
и
првенство
.
сада
јесам
рад
знати
,
шта
Срба
мислити
;
да
ли
хтети
се
према
ја
[
не
]
пријатељски
показивати
,
или
са
ја
као
добар
комшија
живети
?
—
Славна
и
велик
падиша
,
—
проговорити
Бранковић
—
ја
јесам
увидети
да
јесам
засад
срећа
код
Турчин
,
будућност
шта
хтети
донети
,
тај
опет
јесам
у
бог
.
српски
војска
јесам
на
Косово
упропастити
,
али
тај
јесам
бити
само
војска
цар
Лазар
.
његов
удовица
,
царица
Милица
,
истина
,
нем
други
војска
,
али
имати
мој
отац
.
осим
онај
који
јесам
од
битка
одвући
,
имати
још
и
други
.
Чак
из
Зета
долазити
он
нов
војник
.
но
поред
сав
тај
што
он
војска
расти
,
жети
с
ти
у
мир
живити
.
ти
јесам
познати
,
да
српски
народ
сада
нем
глава
.
царица
јесам
женски
глава
и
за
њен
рам
јесам
толики
терет
.
син
јесам
она
врло
млад
.
остарео
војвода
и
саветник
јесам
за
власт
.
мој
отац
знати
сваки
да
јесам
за
тај
посати
способан
.
он
јесам
од
стар
властелински
лоз
,
а
сада
јесам
и
силан
.
он
жети
с
ти
у
пријатељство
живети
,
ако
и
ти
он
показати
права
пријатељство
.
—
А
шта
жети
твој
отац
?
—
он
жети
,
да
он
признати
за
први
поглавар
српски
земља
.
—
дакле
,
да
он
бити
владаоц
српски
народ
?
—
да
.
—
А
шта
хтети
царица
са
деца
чинити
?
—
она
неки
се
одредити
комад
земља
на
ужитак
.
—
А
шта
хтети
народ
на
тај
рећи
?
—
царица
нем
војска
,
и
народ
хтети
се
за
јак
повест
—
одговорити
брзо
Видајић
.
—
дакле
,
царица
немати
ништа
војска
?
—
засад
ништа
—
рећи
Бранковић
.
—
е
кад
јесам
тако
,
а
ја
хтети
гледати
да
у
мир
сав
свршити
.
А
не
бити
ли
боље
бити
,
кад
бити
се
твој
отац
са
царица
тако
помирити
да
земља
међу
себе
на
два
страна
подела
,
па
да
тако
над
свој
страна
владати
?
—
за
овај
случај
немати
од
отац
упутство
,
јер
он
само
жети
да
он
управљати
са
народ
.
—
када
јесам
тако
с
његов
страна
,
а
ти
он
с
мој
страна
рећи
да
бити
’
ја
волети
да
и
он
што
попустити
,
па
хтети
се
онда
међу
сав
странка
пријатељство
утемељити
.
ја
хтети
на
српски
земља
никакав
нападај
чинити
донде
док
не
покушати
да
ли
се
моћи
што
у
мир
учинити
.
зато
изјављивати
ти
,
да
донде
,
докле
се
међу
ви
што
не
уредити
,
примирје
давати
твој
отац
и
цео
ваш
народ
.
Повући
хтети
и
онај
нешто
војска
натраг
што
јесам
у
неки
српски
страна
распослао
.
ја
се
надати
да
хтети
ви
сав
знати
уважити
мој
пријатељство
.
после
овај
’
Бајазитов
’
реч
,
још
се
у
тај
исти
смисао
дуго
диванити
,
и
с
оба
страна
закључити
бити
да
се
примирје
учинити
и
да
се
покушати
примирје
између
Бранковић
и
царица
,
поред
султанов
посредовање
.
Ђурађ
и
остати
Срба
,
од
султан
са
скупоцен
поклон
почаствовати
,
преправити
се
да
се
сутрадан
вратити
.
но
овај
дан
пробавити
у
турски
стан
.
Турчин
јесам
она
гостољубив
предусретати
.
они
јесам
Срба
запиткивати
о
случившој
се
битка
.
Обилић
са
свој
друг
и
девет
Југовић
,
јесам
она
моћи
из
глава
изићи
.
Ђурађ
зажелити
Марка
видети
.
као
младић
,
бити
јесам
одушевити
за
Марка
који
народ
већ
у
песма
слава
.
Лично
он
јесам
познавати
.
он
запитати
за
Марка
.
Турчин
он
одговорити
да
бити
он
радо
и
он
водити
ал
’
бој
се
хтети
ли
он
тај
за
зло
примити
и
расрдити
се
,
јер
јесам
Марка
на
српски
великаш
огорчити
,
па
моћи
кавга
заметнут
.
но
и
тај
он
рећи
да
хтети
одма
’
дати
запитати
Марка
,
хтети
л
’
српски
посланик
,
који
јесам
он
посетити
радити
,
примити
.
када
неки
доћи
к
Марка
да
он
гостити
објава
,
а
он
мало
промислив
се
рећи
:
„
Мог
доћи
“
.
Међа
Турчин
,
Марка
јесам
бити
сваки
Србин
мити
,
ако
бити
он
и
душманин
бити
.
особито
сад
,
у
турски
стан
,
српски
посланик
јесам
међу
туђинац
,
па
Марка
јесам
требати
гостољубив
бити
.
Марка
дати
одма
’
преправити
још
и
српски
јестиво
за
гост
,
а
вино
јесам
код
Марка
ионако
доста
бити
.
Дође
Ђурађ
са
свој
под
Марков
шатор
.
—
помозбог
,
Краљевић
Марка
—
рећи
Ђурађ
,
удивити
кад
јесам
Марка
видети
.
—
бог
ти
добро
дати
,
незнан
јунак
—
одговорити
Марка
,
оштар
поглед
бацати
на
јуначки
изглед
младић
.
—
ја
јесам
Ђурађ
,
син
Вук
Бранковић
,
а
ево
Видајића
и
свита
.
—
каков
ви
срећа
амо
нанети
?
сести
.
—
Дошли
јесам
,
да
се
о
мир
са
султан
договарати
.
—
камо
срећа
да
не
морати
мир
тражити
.
Тешко
онај
који
јесам
потући
,
па
од
јак
мир
тражити
—
одговорити
са
глас
незадовољство
Марка
.
када
се
мало
понаместити
,
почети
пита
и
беседити
.
од
Турчин
јесам
само
Хасан
тај
бити
,
јер
он
без
Марка
,
а
Марка
без
он
никуда
.
—
сад
пити
,
браћа
,
одма
’
хтети
се
и
јела
донети
,
па
хтети
онда
тек
беседа
завести
.
добро
јесам
пасти
Србин
код
Марка
частити
се
.
бити
јесам
уморан
,
а
код
Турчин
опет
слабо
српски
јестиво
.
Ђурађ
јесам
очи
с
Марка
скидати
.
јесам
знати
шта
да
се
већма
дивити
,
ил
’
његов
голем
стас
ил
’
његов
силан
,
страховит
очи
.
брк
јесам
он
се
на
раме
пустити
.
сваки
он
јесам
све
,
да
и
сам
брк
завидно
.
но
ако
јесам
Марка
бити
тако
чудновато
јуначки
изглед
,
и
Ђурађ
јесам
за
његов
година
величаствено
изгледати
,
рећи
бити
да
јесам
син
Краљевић
.
-
донети
се
јела
,
и
почети
се
јести
и
пита
,
па
онда
беседити
.
—
Драго
ја
јесам
,
Краљевић
,
што
ти
упознати
’
;
кад
се
кући
вратити
,
казати
да
јесам
видети
велик
српски
јунак
.
твој
јуначки
изглед
свагда
хтети
ја
пред
очи
лебдити
,
и
када
се
год
уз
гусле
твој
име
споменути
,
срце
хтети
ја
растити
.
—
Велиш
да
јесам
јунак
.
камо
срећа
да
јесам
такав
јунак
као
што
ја
држати
,
али
само
да
јесам
Краљевић
.
ја
судба
од
постанак
гонити
.
да
ја
моћи
у
тај
народ
живети
,
_да
он
моћи
једанпут
цео
загрлити
!
но
не
дати
ја
српски
великаш
глава
дигнути
.
док
јесам
бити
кнез
Лазар
,
јесам
моћи
због
он
,
сад
опет
не
моћи
због
твој
отац
и
царица
међу
мој
Срба
ступити
.
—
мој
отац
бити
ти
као
славан
јунак
дочекати
и
уверити
јесам
да
тај
глава
поред
он
заболети
не
бити
.
он
ти
добро
познавати
.
—
ха
,
ха
!
Краљевић
Марка
,
господар
од
Костур
,
краљ
Вукашин
син
,
да
ићи
хљеб
просити
—
код
зет
кнез
Лазар
!
—
одговорити
горак
осмех
Марка
.
—
тај
мој
отац
ти
јако
уважавати
—
рећи
забуњен
глас
Ђурађ
.
—
Чуј
,
момак
.
тај
јесам
још
дете
прама
ја
.
онај
који
имати
права
на
штогод
,
тај
нек
не
просити
,
но
нек
искати
.
Просјаштво
јесам
за
хром
и
кљаст
,
који
ништа
немати
,
а
не
за
онај
који
јесам
бог
дати
мишица
да
он
до
смрт
служити
.
—
дакле
,
тако
да
остати
за
род
изгубљен
?
—
изгубити
јесам
онај
пред
бог
и
људ'ма
,
који
туђ
отимати
,
а
не
који
правда
по
свет
тражити
.
ако
који
Србин
судба
гонити
,
ако
јесам
ко
угњетен
,
нек
доћи
Марка
,
он
хтети
он
свагда
суза
утрти
,
он
хтети
сав
добро
што
имати
са
невољан
поделити
.
—
не
бити
л
’
добро
бити
да
мој
отац
прословити
што
о
тај
,
па
ако
јесам
могуће
да
се
ствар
изравнати
.
—
моћи
о
тај
ни
говорити
.
ја
не
моћи
твој
отац
слуга
бити
,
а
он
хтети
мој
да
бити
.
—
Ал
’
да
ти
се
дати
још
комад
земља
,
па
онде
да
владати
.
—
ја
не
тражити
земља
да
се
од
она
’
ран
.
ја
јесам
са
онај
што
имати
у
Прилип
задовољан
;
но
ја
желити
да
као
поглавар
свеколик
српски
народ
моћи
добар
чинити
.
но
,
као
што
ја
се
видити
,
са
овај
хтети
жеља
ја
у
гроб
отићи
.
—
но
,
како
код
ви
стајати
ствар
?
—
не
баш
најбоље
—
рећи
умешати
се
Видајић
—
Милица
немати
никаков
војска
,
па
опет
хтети
да
господар
.
стар
Новак
сад
за
тај
јесам
да
нов
војска
скупити
;
но
када
хтети
јесам
скупити
кад
ето
готов
турски
војска
на
праг
.
Још
што
имати
војска
,
тај
јесам
код
Вук
,
па
сад
ако
он
не
заузети
кормило
,
сав
хтети
пропасти
.
и
тај
сав
хтети
да
увидити
Миличин
саветник
.
тај
она
Краљевић
добро
познавати
.
—
познавати
и
њи
’
и
ви
.
и
ти
јесам
кадгод
кнез
против
Марка
страна
држати
.
сад
остављати
Лазар
породица
и
тражити
опет
трећи
.
но
гост
јесам
ја
,
не
моћи
више
говорити
,
пити
;
можда
последњи
пут
Марка
видити
и
с
Марка
пити
;
можда
хтети
после
смрт
Марка
свет
увидети
који
јесам
бити
прав
бранитељ
и
пријатељ
свој
род
.
име
прав
народни
пријатељ
морати
у
народ
остати
.
ја
мислити
да
ако
јесам
и
несрећан
,
на
ја
Србин
никад
заборавити
хтети
!
на
овај
реч
Марков
сваки
јесам
сажаљиво
лице
показати
;
ники
јесам
ни
речица
прословити
,
а
Марка
погледнути
на
Ђурђа
продужити
:
—
ти
јесам
још
младић
.
ти
јесам
бог
красота
,
па
сигурно
и
добар
мишица
обдарити
.
тај
јесам
син
Вук
Бранковић
,
који
имати
изглед
да
хтети
владати
.
као
његов
син
,
ти
морати
и
судба
његов
насљедник
бити
.
сада
јесам
Душанов
време
;
Србин
хтети
млого
још
страдати
.
ти
,
као
што
ја
се
видити
,
имати
отворен
дух
,
утолико
хтети
више
у
несрећа
страдати
.
Мог
бити
да
хтети
и
ти
кадгод
до
каков
влада
доћи
,
а
моћи
бити
да
хтети
се
као
и
ја
од
немио
до
недраг
потуцати
.
видити
да
и
тај
јесам
пријатељ
Лазарев
породица
,
па
хтети
по
првенство
твој
отац
права
на
влада
тражити
.
но
ма
ти
се
кад
како
водити
бити
,
опоменути
се
реч
Краљевић
.
српски
народ
,
велим
ти
,
злопатити
од
свој
’
великаш
.
сваки
хтети
да
јесам
преднији
од
други
.
народ
јесам
на
више
страна
разделити
.
ви
хтети
се
хтети
под
један
сајединити
,
који
бити
доиста
кадар
бити
управљати
.
Турчин
јесам
за
свој
ствар
сложан
,
и
напредовати
.
Турчин
хтети
,
у
један
рука
Коран
а
у
други
мач
држати
,
пут
себе
к
срце
српски
отворити
.
видити
већ
напред
сав
шта
хтети
бити
.
једва
ето
тријест
година
како
Душана
нестати
,
па
шта
се
од
српство
учинити
.
где
ми
јесам
Марица
,
где
јесам
Солун
,
где
јесам
Призрен
и
Приштина
?
А
шта
хтети
јошт
одсада
настати
?
ионако
јесам
слаб
,
па
се
опет
на
двоје
делити
.
како
хтети
противустати
,
ако
на
ви
душманин
наићи
,
и
поособно
трта
стати
?
но
,
хтети
ти
више
о
тај
говорити
,
јер
ја
срце
бости
.
но
,
да
се
и
овај
мало
реч
опоменути
,
ево
тај
за
спомен
мој
мач
,
он
јесам
врло
добар
;
не
један
јесам
мејдан
с
он
делити
.
он
јесам
војвода
Угљеша
носити
.
Јошт
ја
остати
очин
мач
од
Душана
задобити
,
он
јесам
после
очин
пад
истражити
и
задобити
;
он
хтети
ја
јошт
док
јесам
жив
послужити
.
овај
мач
који
ти
сад
давати
,
нек
тај
поштено
у
нужда
послужити
.
када
он
из
корица
извадити
,
тај
нек
бити
свагда
на
одбрана
народ
,
и
да
с
он
никад
не
пролити
српски
крв
.
—
С
тај
пружити
мач
Ђурђа
,
који
се
силно
обрадовати
Марков
поклон
.
—
нек
ти
од
мој
страна
бити
из
сав
срце
хвала
,
Марка
Краљевић
.
Мач
твој
бити
ја
аманет
твој
јунаштво
.
проклети
бити
,
ако
се
не
бити
по
твој
реч'ма
владати
.
после
овај
’
реч
отпасти
Ђурађ
сав
мач
,
хтети
он
Марка
поклонити
.
Марка
он
не
хтети
примити
.
—
ја
ти
дада
’
мој
за
аманет
.
други
мач
не
потребовати
,
осим
што
ја
јесам
јошт
од
отац
остати
;
тај
хтети
ја
до
гроб
служити
;
па
и
тај
знати
...
твој
мач
јесам
кадгод
Лазарев
бити
,
познавати
он
добро
од
детинство
јошт
,
па
јесам
без
сумња
твој
отац
поклонити
.
Знаћеш
да
исти
сабља
примити
не
моћи
,
јер
јесам
исти
свагда
у
преправности
против
ја
бити
.
твој
задати
ја
реч
више
ја
вагати
него
сто
поклон
.
ако
ти
јесам
два
сабља
млого
,
поклонити
јесам
други
.
—
отпасати
и
једанпут
поклоњен
мач
не
узимати
се
натраг
;
штавише
,
јесам
за
јунак
ни
од
срећа
такови
мач
се
опасивати
,
зато
учинити
с
он
поклон
други
који
—
рећи
Видајић
.
Ђурађ
пружити
он
Хасан
:
—
Прима
,
млад
Турчин
,
од
Србин
овај
мач
.
ти
,
који
јесам
под
један
шатор
са
Краљевић
поред
пријатељски
чаша
,
морати
искрен
срце
и
благ
дух
бити
.
с
ко
Марка
вино
пити
,
тај
морати
бити
честит
човек
и
јунак
.
људи
јесам
,
оба
и
млад
,
нек
ти
бити
од
ја
овај
мач
знак
пријатељство
,
јер
овај
мач
од
Турчин
тек
онај
моћи
носити
који
јесам
Марков
пријатељ
,
а
ти
јесам
тај
,
без
сумња
;
само
ти
молити
,
против
Србин
не
употребљивати
он
,
но
заштићавати
у
твој
живот
Марков
род
.
Хасан
примити
мач
,
са
озбиљност
одговорити
:
—
кад
ја
он
у
знак
Марков
и
твој
нов
пријатељство
давати
,
примати
он
и
вера
тај
тврд
давати
да
он
српски
крв
пролити
хтети
.
ја
јесам
мусулман
,
па
као
миш'ца
коранова
не
моћи
рећи
да
се
са
Србин
борити
хтети
,
но
давати
тај
реч
да
хтети
овај
мач
опет
у
сваки
доба
угњетен
од
Марков
род
,
бранити
.
затим
дигнути
куп
вино
Хасан
и
пружити
Ђурђа
,
а
он
други
узети
,
куцнути
се
најпре
с
Ђурђе
па
с
Марка
и
осталима
.
сав
се
чудити
млад
Турчин
.
на
тај
Марка
:
—
овај
јесам
мој
у
срећа
и
невоља
побратим
.
у
сав
род
што
имати
’
побратим
,
изгинути
;
остадо
’
јесам
,
и
у
туђинству
нађо
’
други
.
он
јесам
из
далек
земља
,
из
Персија
.
његов
јесам
народ
имати
славан
владатеље
и
из
далек
земља
,
оружан
рука
,
допирати
јесам
до
Грчка
.
изгубити
јесам
он
брата
и
љубовца
,
па
он
јесам
остати
сад
само
слава
свој
народ
,
који
јесам
рад
свој
јунаштво
заслужити
.
он
паметно
зборити
,
искрен
јесам
друг
,
и
пити
вино
.
јунак
красно
певати
,
а
јунак
јесам
свуда
слободно
вино
пита
,
јер
прав
јунак
,
не
опијати
се
да
сав
закон
каљати
и
човек
шкодити
.
он
ја
јесам
сав
овде
.
мој
браћа
и
род
јесам
уз
ја
толико
,
као
мој
Хасан
.
кад
једаред
доћи
час
да
морати
на
други
свет
путовати
,
његов
побратимски
рука
хтети
ја
у
гроб
метути
.
онде
хтети
бити
ники
од
мој
род
и
народ
.
камо
срећа
да
Србин
повише
Хасан
имати
.
док
јесам
Марка
овај
говорити
,
донде
јесам
Хасан
донети
један
красан
стрела
,
који
Бранковић
пружити
:
—
Ева
ти
,
млад
делија
,
лак
оружје
.
док
јесам
имати
љубовца
Зулејка
,
који
никад
заборавити
хтети
,
седити
јесам
после
уморан
лов
на
овај
стрела
наслонити
,
поред
мој
Зулејка
.
Зулејка
јесам
бити
дичан
као
јеленица
,
љубезан
као
млад
срна
.
Очи
јесам
она
бити
таван
ноћ
,
или
ноћни
два
звезда
;
не
бити
разазнати
да
л
’
један
да
л
’
друго
.
мој
Зулејка
се
поред
ја
са
тетива
играти
,
додиркивајући
јесам
свој
нежан
прст
,
а
очи
к
земља
обарати
.
немати
већ
мој
Зулејка
,
па
и
мој
радост
већ
проћи
!
Прође
ја
већ
и
жеља
лов
.
Нашто
ја
,
дакле
,
и
спомен
негдашњи
радост
кад
јесам
тај
сад
за
ја
жалост
.
кад
погледити
на
тетива
,
а
оно
ја
се
срце
као
на
жица
чупка
;
не
имати
’
побратим
који
бити
’
лако
тај
оружје
поклонити
,
па
хтети
у
лежање
светлост
свој
изгубити
,
као
год
што
јесам
мој
Зулејка
красота
у
земља
изгубити
.
Марка
мој
жалосне
споменути
од
ја
примати
.
он
имати
доста
жалост
.
узети
она
ти
,
млад
делија
,
—
и
бити
срећан
.
на
љубећи
се
срце
моћи
с
она
никад
стрељати
.
који
не
штедити
љубећи
се
срце
,
тај
не
знати
шта
јесам
милост
божији
;
моћи
љубећи
се
голубов
с
она
стрељати
;
голуб
јесам
мој
пророк
Мухамед
птица
који
чист
љубав
дисати
;
не
дирати
високолетећег
орао
,
орати
летећи
дете
висок
дух
давати
.
у
детинство
,
по
висок
гора
,
онде
где
јесам
после
светски
потоп
свити
ми
праотац
ној
са
свој
корабљем
насести
играти
јесам
се
са
млад
орлић
:
од
она
јесам
се
учити
вољност
тражити
и
надалеко
и
високо
од
ропство
бегати
;
орати
јесам
мој
птица
.
не
дирати
невин
срна
;
срнути
јесам
мој
Зулејка
радо
имати
.
стрељати
сав
оно
што
свет
,
што
људма
шкодити
.
Бранковић
примити
лако
тај
оружје
и
обрадовати
се
што
јесам
у
млада
Турчин
случајно
на
нов
пријатељ
наићи
.
—
неки
бити
као
што
ти
хтети
,
и
тај
у
знак
наш
тврд
пријатељство
који
хтети
ми
и
у
невоља
судба
олакшавати
—
рећи
Ђурађ
.
сав
се
допасти
видити
овако
два
красна
,
туђ
вера
и
туђ
народ
младић
,
у
тврд
пријатељство
заверена
.
сав
јесам
за
здравље
овај
’
младић
куп
дизати
,
сав
јесам
у
здравље
њи'ово
пила
.
Марка
,
још
једнако
врло
замислити
,
устати
и
ухватити
Ђурђа
за
рука
рећи
:
—
Видиш
овде
рећи
Ситница
.
—
видити
.
—
ту
јесам
изгинути
на
хиљада
српски
војска
;
да
твој
отац
на
помоћ
доћи
,
можда
бити
јошт
све
друкчије
испасти
.
—
јесам
се
већ
победа
моћи
добит
;
изгубити
бити
бити
и
свој
људи
.
—
свет
казати
да
јесам
издајица
.
—
време
хтети
показати
да
јесам
спаситељ
бити
један
част
војска
.
да
он
са
свој
војска
јошт
не
имати
,
Турчин
бити
са
шака
људи
сав
освојити
.
но
мој
отац
војска
сваки
дан
сав
већма
расти
.
—
Баш
бити
рад
видети
да
збрисати
са
себе
тај
сумња
каков
знатан
дело
.
и
твој
отац
ја
јесам
на
пут
,
као
год
и
Милица
;
но
исповедати
да
ако
народ
сав
бити
бранити
,
поштовати
он
да
ја
јесам
бити
каков
душманин
.
Марка
хтети
и
у
душманин
сав
оно
што
јесам
добро
признати
.
ја
јесам
чути
и
за
млад
Стевана
Лазарев
да
јесам
необичан
младић
.
да
знати
да
хтети
народ
спасти
,
ако
и
не
бити
он
се
подвргнути
,
ал
’
бити
он
у
свашта
потпомагати
.
како
ти
и
твој
отац
о
Стевана
судити
?
—
доцније
моћи
време
свашта
донети
,
ал
’
засада
врло
јесам
још
млад
,
па
поводљив
;
срушити
бити
се
под
садашњи
земаљски
терет
.
—
ја
већ
видити
да
међу
ви
и
Миличин
породица
неслога
влада
;
рећи
твој
отац
да
хтети
Марка
онај
потпомагати
,
који
се
јаче
за
сав
род
жртвовати
.
са
овај
реч'ма
Марка
,
стиснути
Ђурђа
за
рука
,
сав
озбиљски
разговор
закључити
.
Још
јесам
се
дуго
частити
,
пити
и
о
разним
ствар
разговарати
;
кад
већ
и
ноћ
настати
,
и
сваки
к
сав
шатор
на
одмор
упутити
се
.
—
Лака
ноћ
,
Марка
.
—
Лака
ноћ
,
Хасан
.
—
Срећан
бити
,
млад
Бранковић
.
—
дабогда
у
добар
се
видети
.
после
овај
поздрав
и
отпоздрав
,
настати
тишина
.
сав
већ
мирно
почивати
.
само
Марка
и
Хасан
још
беседити
,
док
и
њи
’
санак
не
превладати
.
сутрадан
се
српски
посланик
свој
кућа
вратити
.
Бајазит
и
Сулејман
саветовати
се
.
они
чекати
глас
од
Милица
.
са
Вук
јесам
већ
начисто
.
ако
тај
исто
отпоручити
Милица
што
и
Бранковић
,
онда
јесам
добро
.
онда
хтети
Бајазит
бити
судија
међу
обојима
—
од
српски
страна
немати
се
шта
бојати
,
повући
хтети
овај
свој
војска
натраг
и
преправљати
се
да
на
Влашки
удар
.
у
чекање
тај
проћи
и
неколико
дан
.
кад
наједанпут
,
вратити
се
од
Милица
турски
посланик
.
они
јесам
Бајазит
Миличин
стање
живо
представити
.
Кажу
да
немати
више
војска
,
да
Новак
,
истина
,
купити
нов
,
ал
’
сав
тај
помало
ићи
,
да
јесам
Бранковић
млого
силан
,
и
ако
се
Милица
од
који
страна
не
потпомоћи
,
исти
хтети
јесам
скуп
са
њен
породица
отклонити
.
—
Шта
ми
јесам
сад
чинити
,
Сулејман
?
—
запитати
Бајазит
.
—
кад
јесам
Бранковић
тако
силан
,
оно
требати
Милица
помоћ
против
он
обретати
—
одговорити
Сулејман
.
—
Хоће
ли
Милица
турски
помоћ
примити
?
—
о
тај
се
моћи
ни
сумњати
.
—
но
хтети
ли
остати
женски
глава
у
тај
послушати
.
—
у
ђаур
женски
више
вагати
него
мушки
.
Што
женски
хтети
,
тај
се
ђаур
клањати
.
ако
хтети
код
ђаур
што
да
докучити
,
тај
без
женски
не
моћи
ништа
учинити
.
—
дакле
,
да
Милица
помоћ
против
Бранковић
понудити
.
—
свакако
.
—
но
и
Бранковић
јесам
добар
реч
дати
?
—
тај
и
он
нек
се
што
да
;
а
друго
,
шта
јесам
тај
ђаур
реч
дати
?
Мог
се
и
једном
и
други
млого
обећати
,
а
мало
испунити
.
—
де
говорити
,
Јусуф
,
шта
јесам
онде
видети
,
каков
породица
имати
тај
Милица
—
запитати
Бајазит
свој
посланик
.
—
кад
јесам
онамо
стигнути
,
онда
јесам
баш
сав
ђаур
оплакивати
њи'овог
Лазоглију
.
по
цео
јесам
земља
звоно
лупати
.
у
Крушевац
наћи
сам
Милица
са
њен
два
син
и
један
кћер
.
бити
јесам
онде
стар
’
везир
,
један
ђаурски
шејих-ул
који
они
патријарх
звати
,
даље
млого
ђаурски
’
муфтија
и
имам
.
сав
јесам
говорити
против
Бранковић
и
жељети
бити
се
с
ти
,
велик
падиша
,
помирити
и
у
пријатељство
живети
.
млоги
рећи
:
нек
искати
падиша
данак
и
поклон
колико
он
драго
,
само
да
се
Бранковић
владати
не
да
.
—
колик
јесам
деца
Миличин
?
—
стар
син
,
Стеван
,
нем
двадесет
година
,
млад
Вук
,
једва
он
јесам
седамнајст
.
но
имати
кћер
,
Милева
,
од
Вук
нешто
млад
;
она
бити
моћи
падиша
харем
дичити
.
—
зар
јесам
тако
угледан
?
—
запитати
љубопитан
Бајазит
.
—
не
да
јесам
угледан
,
но
сав
хурија
едемске
ником
бити
у
земља
пред
она
поникнути
.
кад
јесам
јесам
први
пут
добро
уочити
,
по
други
пут
не
смети
скоро
на
она
гледнути
.
Бајазит
на
овај
реч
почети
срце
јако
куцати
.
он
јесам
бити
такође
још
млад
човек
,
па
такови
слика
јако
он
се
коснути
.
А
особито
,
сад
он
јесам
прилика
ту
да
бити
,
можда
,
и
до
она
лако
доћи
моћи
.
Јусуф
јесам
бити
,
што
но
казати
,
стар
мачак
,
па
кад
се
он
Милева
тако
допадати
,
каков
створење
исти
моћи
бити
!
—
но
бити
л
’
добро
бити
,
Сулејман
,
да
ја
у
мој
харем
заискати
ту
красан
ђаурка
?
—
Добра
бити
бити
,
али
само
не
под
тај
вид
,
као
у
харем
,
него
и
за
друго
што
.
када
бити
она
за
харем
искати
,
не
бити
ти
она
дати
.
Ђаурски
имати
тај
не
допуштати
.
ни
мања
који
не
бити
дати
,
а
камоли
Лазогдина
жена
.
Ђаур
сваки
имати
по
један
жена
,
два
не
смести
имати
,
и
кад
она
већ
једанпут
имати
,
не
моћи
се
тако
лако
од
она
,
ако
он
јесам
неверан
ил
’
он
се
не
допадати
,
курталисати
.
Ђаур
казати
,
код
он
јесам
жена
више
што
него
роб
.
за
ми
јесам
жена
определити
да
ми
живот
само
сладити
,
ал
’
даље
ништа
.
Ђаурка
,
кад
јесам
код
мусулмана
,
држати
се
да
јесам
у
ропство
.
и
тако
пре
бити
бегати
на
крај
свет
,
него
што
бити
и
сам
позив
у
харем
сљедовати
.
но
онако
требати
ту
красан
птица
уловити
да
и
ти
,
и
пророк
служити
.
требати
тај
знати
да
кад
који
ђаур
чији
кћер
узети
,
онда
улазити
тај
и
у
сродство
њен
породица
.
Ђаурској
ђевојка
од
отац
морати
што
припадати
насљедије
,
браћа
она
не
моћи
из
тај
искључити
.
тако
јесам
наредити
њихов
муфтија
и
имам
.
сад
бити
,
дакле
,
најбоље
бити
да
ти
изјавити
Милица
да
желити
с
она
у
сродство
и
пријатељство
ступити
и
она
од
зло
бранити
.
да
ти
да
свој
кћер
,
не
тек
онако
обично
у
харем
,
него
као
права
и
први
ханума
,
који
хтети
онде
сходно
рођење
сав
почитовати
бити
,
и
ништа
пожељети
хтети
.
на
овај
начин
можда
хтети
се
она
приволети
.
пак
ако
овај
за
рука
испасти
,
онда
хтети
више
користити
отуда
имати
,
него
што
јесам
косовски
битак
донети
.
Милица
хтети
тај
по
ђаурски
адет
за
зет
држати
који
,
поред
жена
свој
,
неки
права
у
породица
имати
;
за
такови
морати
ти
и
њен
браћа
признати
.
ако
се
бити
њен
браћа
међу
себе
делити
,
твој
хтети
сродство
и
овде
важити
,
и
ти
морати
што
добити
.
ако
бити
међу
себе
несложан
,
тај
хтети
слаб
страна
држати
,
па
с
он
јак
хтети
ослабити
;
кад
бити
обадвоје
слаб
,
а
ти
хтети
с
она
лако
.
ако
јесам
обадвоје
на
пут
,
кад
она
уклонити
,
тај
јесам
јесам
господар
.
ако
они
изумрети
без
ђеца
,
тај
јесам
и
твој
насљедници
од
сав
њихов
страна
господар
.
—
Сулејман
!
тај
јесам
још
мој
отац
свагда
десни
рука
бити
,
ал
’
овако
што
паметно
још
никад
казати
јесам
.
тај
овако
поред
красан
ђевојка
моћи
српски
вилајет
покорити
,
без
да
ми
крв
стати
!
—
Штавише
,
моћи
чрез
тај
пријатељство
и
тај
докучити
да
српски
оружје
други
хришћанин
,
да
и
сам
Срба
обарати
.
—
евала
,
тај
јесам
добро
,
тај
јесам
неисказан
,
Јусуф
!
вратити
се
одма
’
у
Крушевац
и
рећи
Милица
тако
као
што
јесам
од
Сулејман
чути
,
ти
гледати
да
што
испословати
,
јер
ако
ништа
не
бити
,
изгубити
глава
,
ако
ли
свршити
,
постати
одједаред
паш
од
три
реп
.
—
Велика
падиша
!
допустити
роб
твој
само
још
један
реч
прословити
.
тај
красан
хурија
имати
,
као
што
јесам
чути
,
један
млад
ђаур
,
стар
неки
војвода
син
за
себе
опредељен
господар
.
ту
не
знати
шта
хтети
бити
.
ако
она
ђаур
јако
волити
,
пре
хтети
се
убити
,
него
за
други
поћи
;
јер
имати
ђаур
и
ђауркиња
који
се
пре
убити
,
ил
’
убити
дада
,
нег
’
што
бити
се
од
свој
драг
одлучити
дати
.
овај
само
рећи
,
а
воља
тај
јесам
,
као
год
и
глава
мој
на
заповест
.
ја
хтети
све
учинити
—
одговорити
Јусуф
.
—
Јусуф
!
Понећеш
себе
толико
благ
,
колико
ђаур
никада
видети
јесам
.
поклон
морати
се
од
бисер
и
драг
камење
блистати
и
трептати
.
Рећи
хтети
да
јесам
тај
све
у
хатар
Милева
и
да
Бајазит
ништа
од
њи
’
не
требати
,
само
девојка
,
који
кад
доћи
у
мој
двор
у
Једрене
,
Галипољ
и
Брус
,
мислити
да
јесам
у
мора
светлост
од
драг
камење
.
него
сав
за
пут
спремити
па
ићи
.
тек
што
јесам
тај
Бајазит
изрећи
,
а
већ
се
све
спремити
да
се
Јусуф
кренути
моћи
.
сад
већ
Бајазит
мир
немати
док
не
видити
јесам
ли
Јусуф
што
свршити
.
наскоро
Јусуф
се
на
пут
кренути
са
силан
богатство
да
просити
Милева
за
Бајазит
,
Лазарев
кћер
за
Муратов
син
за
српски
душманин
,
да
се
тај
начин
српски
род
подјармити
.
оставити
сад
турски
стан
,
оставити
Бајазит
са
Сулејман
,
да
не
гледати
како
плести
српски
род
мрежа
;
оставити
Марка
и
Хасан
,
неки
сваки
по
свој
воља
јадиковати
.
да
видити
шта
се
код
царица
радити
;
да
видити
,
шта
хтети
Јусуф
просиоц
испословати
.
ви
Знаће
читатељ
где
јесам
Милица
са
њен
породица
оставити
.
видити
,
дакле
,
шта
се
у
Крушевац
радити
.
новак
са
осталим
војвода
купити
војска
,
ал
’
слабо
он
ићи
за
рука
;
Бранковић
јесам
већ
мах
преотети
.
патријарх
давати
молитва
читати
за
падше
и
за
спасеније
народ
.
Милица
не
знати
куда
хтети
и
како
хтети
;
сваки
дан
она
горети
глас
од
Бранковић
долазити
.
сав
јесам
у
двор
клонуо
.
Једини
Стеван
одважан
дух
показивати
,
али
шта
помагати
кад
јесам
јошт
млад
,
па
поред
сав
’
свој
мудар
мера
не
моћи
да
проникнути
кроз
дворски
интрига
,
и
да
дух
клонут
уздигнути
.
Русна
са
Харалампије
потајно
договарати
се
како
хтети
Бранковић
наруку
играти
.
само
чекати
да
доћи
Ђурађ
,
па
да
се
с
он
још
договорити
.
Највећи
приврженик
Лазарев
породица
изгинути
јесам
на
Косово
.
Оставши
јесам
стар
,
а
и
мало
она
имати
.
млоги
од
она
,
кад
видити
да
јесам
Милица
слабомоћна
,
а
Вук
силан
,
оставити
царица
да
се
последњи
приљубити
,
премда
она
јесам
цар
покојни
млоги
добра
учинити
.
тако
јесам
тај
у
свет
;
док
јесам
ко
силан
,
док
стачи
давати
и
поклањати
,
цео
свет
он
се
клањати
,
а
како
натрашке
поћи
или
падати
,
онда
он
леђа
окретати
.
отац
Леонтије
са
млад
Стевана
једнако
се
саветовати
о
тај
шта
се
имати
чинити
.
и
доиста
,
кад
бити
се
на
њи
’
слушати
бити
,
можда
бити
се
све
још
спасти
моћи
.
но
у
тај
забуна
сваки
јесам
на
сав
рачун
радио
.
А
шта
јесам
Милева
радити
?
она
јесам
у
свој
млад
душа
осећати
бол
за
свој
отац
.
особито
,
пак
,
забуна
тај
у
двор
каткад
јесам
ужасавати
.
сав
она
се
чинити
да
добро
бити
хтети
,
сав
она
јесам
тако
долазити
као
да
цео
терет
на
њен
срце
падати
.
тек
каткад
Светислав
јесам
моћи
умирити
,
њихов
будућност
у
красан
боја
представљати
.
но
какав
се
тај
вихор
над
она
дигнути
?
Шта
се
тај
тако
прашити
издалека
?
Ил
’
јесам
тај
каков
војска
;
ил
’
сват
?
тај
јесам
Јусуф
,
који
хтети
Милев
да
просити
.
Јусуф
јесам
са
велик
свита
овамо
стигнути
,
са
благ
небројен
да
Милева
даривати
.
он
жети
насамо
са
Милица
нешто
важно
говорити
.
Милица
једва
дочекати
да
се
с
он
разговарати
,
да
видити
шта
се
имати
од
Бајазит
надати
.
он
јесам
Милица
све
представити
жив
,
што
он
јесам
Бајазит
наложити
.
Још
јесам
и
тај
додати
,
ако
она
хтети
уз
тај
пријатељство
да
пристати
,
да
хтети
са
триста
хиљада
Турчин
дубље
у
Србија
ступити
и
Србија
обвладати
.
кад
јесам
Милица
чути
шта
Бајазит
жети
,
онемити
јесам
за
магновење
;
једва
јесам
к
себе
доћи
моћи
.
Јусуф
она
јесам
једнако
храбрити
и
наговарати
.
она
јесам
све
врити
у
глава
:
како
Турчин
да
да
кћер
?
—
колико
имати
красота
на
исток
,
који
бити
се
за
срећан
држати
,
да
моћи
само
мој
велик
падиша
дотакнути
се
.
Знаш
ли
над
колико
јесам
земља
он
господар
,
и
шта
јошт
хтети
покорити
?
твој
бити
кћер
код
он
бити
први
ханума
,
блистати
бити
од
драг
камење
;
тај
бити
се
у
свашта
осигурати
и
твој
бити
род
срећан
бити
.
ево
да
видити
само
шта
већ
сад
шиљити
твој
кћер
онај
који
од
ти
осим
она
ништа
друго
не
тражити
—
рећи
Јусуф
,
па
одма
’
дати
Јусуф
предати
се
благо
донешен
изнети
.
Милица
се
јако
зачудити
.
тек
у
двор
Душанов
јесам
такови
што
видети
.
Биљензуке
,
разни
украс
за
врат
,
појас
итд
.
пливати
јесам
у
светлост
.
Милица
јесам
бити
добар
,
али
јесам
бити
женски
,
и
тај
од
они
’
женски
’
који
се
власт
,
слава
,
богатство
јако
допадати
.
јесам
она
радити
опорочавати
,
јер
јесам
она
супруга
српски
цар
Лазар
и
мати
тако
диван
књаз
као
што
јесам
Стеван
,
а
при
тај
јесам
у
жалост
,
али
не
знати
шта
бити
бити
да
јесам
султан
она
место
Милева
запросити
!
—
Али
,
драг
мој
,
мој
кћер
јесам
већ
наменити
млад
Светислава
,
синути
Новак
војвода
.
—
дакле
твој
слуга
давати
кћер
,
а
презирати
онај
од
који
Исток
стрепити
!
?
—
А
какав
јесам
тај
твој
падиша
?
—
млад
јесам
као
јутро
,
красан
јесам
као
цвет
,
од
Орхановог
јесам
род
па
јесам
силан
,
благо
он
јесам
небројено
.
Милица
се
све
више
и
више
у
мисао
премиравала
.
приметити
јесам
у
глава
опасност
који
она
грозити
од
страна
Вук
,
па
тек
од
Турчин
,
ако
он
жеља
одрећи
;
а
лепо
са
ћерка
моћи
себе
господство
осигурати
.
па
и
кћер
шта
хтети
у
такови
богатство
недостајати
?
Шта
хтети
она
Светислав
,
да
тек
с
он
више
белај
на
себе
навући
?
она
се
већ
мало-помало
на
тај
склонити
,
само
како
хтети
сад
са
Милева
до
тај
дотерати
;
како
хтети
Светислава
одбити
?
Шта
хтети
она
патријарх
на
тај
рећи
?
Највећа
она
јесам
бити
брига
Милев
за
тај
ствар
преправити
,
али
како
?
ако
јесам
Милева
у
љубав
тврд
,
она
хтети
хтети
за
Бајазит
да
јесам
још
једанпут
тако
богат
и
силан
.
но
,
јесам
ли
имати
Милев
так
тврд
воља
и
љубав
?
—
Видићемо
.
царица
к
себе
дозвати
Милева
.
Мата
не
усхтети
одма
’
с
боја
напоље
;
она
она
показати
благо
од
Бајазит
послати
.
—
Видиш
,
кћер
мој
,
шта
ми
јесам
послати
турски
цар
Бајазит
.
о
,
он
јесам
наш
садашњи
пријатељ
;
да
он
немати
,
поред
Вук
бити
зло
проћи
.
Божа
мој
,
да
срећан
имати
владалац
,
сад
као
Бајазит
;
силан
,
богат
,
без
унутрашњи
непријатељ
,
па
казати
још
да
јесам
млад
,
красан
и
благ
.
ако
ми
добро
жети
,
нек
он
бог
платити
.
—
он
доиста
твој
породица
љубити
и
уважавати
и
жети
твој
пријатељство
задобити
—
одговорити
Јусуф
.
Милева
јесам
се
моћи
начудити
красота
скупоцен
поклон
.
она
јесам
мислити
да
јесам
већ
преместити
у
онај
предео
,
где
баснословци
људи
у
благ
пливајући
представљати
.
она
се
поклон'ма
обрадовати
.
овај
радост
она
јесам
бити
први
ударац
њен
невиност
.
од
овај
магновење
престати
јесам
бити
невин
.
и
доиста
све
се
тај
на
она
одмах
и
познати
.
њен
невин
очи
добити
одмах
неки
велик
ватра
,
неки
јак
зрак
;
који
неки
тежња
за
нешта
хасновитим
изражавати
.
она
,
истина
,
јесам
још
с
тај
задобити
мисао
да
бити
добро
бити
такови
друга
имати
као
што
јесам
Бајазит
,
али
доста
тај
да
она
се
богатство
јако
допасти
.
родити
се
у
она
жеља
к
такови
богатство
.
кад
јесам
дознати
да
се
ти
поклонити
она
и
мати
њен
тицати
,
не
бити
више
рад
бити
да
она
се
ти
одузети
.
пре
један
магновење
бити
јесам
без
тај
благ
срећан
и
задовољан
,
сад
бити
већ
без
он
незадовољан
и
несрећан
постати
.
један
магновење
отровати
човеческо
,
особито
млад
срце
.
сад
се
Милева
све
за
маленкосно
чинити
почети
,
што
јесам
славно
,
силно
и
богато
.
она
,
истина
,
јесам
зато
још
омрзнути
Светислава
,
она
он
јесам
још
волети
,
али
тај
њен
љубав
јесам
више
бити
чист
.
осим
,
или
поред
љубав
,
ући
јесам
у
она
демон
богатство
,
који
хтети
она
до
крајње
несрећа
дотерати
.
А
зар
јесам
Милева
бити
такови
девојка
који
се
тако
скоро
давати
с
шта
обманути
?
тај
јесам
ли
казати
већ
да
јесам
она
добар
,
невин
,
благ
,
и
да
чист
љубав
прам
Светислава
дисати
?
тај
јесам
сав
истина
.
али
она
јесам
,
као
и
други
,
уливен
наклоност
и
прам
други
’
ствар
,
а
не
само
прам
љубав
.
имати
млоги
ствар
што
човеческо
срце
усхићавати
,
а
не
само
љубав
.
онај
јесам
срећан
који
млоги
ствар
не
усхићавати
.
онај
јесам
срећан
,
који
далеко
од
тај
усхитителних
ствар
живити
,
који
она
не
познавати
и
никад
не
зажелити
,
јер
онда
јесам
њихов
уплив
изложити
.
и
Милева
,
да
јесам
бити
царски
кћер
,
да
јесам
имати
прилика
толико
богатство
видети
,
можда
бити
срећан
бити
.
имати
људи
и
женски
’
који
се
не
дати
спољашњи
блесак
обманути
,
ал
’
тај
јесам
тврдити
и
редак
дух
;
велик
дух
.
Таков
нити
јесам
бити
млого
на
свет
,
нити
она
и
сада
млого
имати
.
ни
Милева
јесам
бити
од
овај
последњи
.
она
јесам
бити
добар
,
ал
’
јесам
имати
семе
наклоност
прам
свашта
што
сујета
ласкати
.
тај
јесам
бити
њен
слабост
,
који
противстати
више
јесам
моћи
.
Светислава
јесам
она
још
,
као
што
рећи
,
волети
,
али
нестати
у
она
првобитан
жар
љубав
;
тај
се
жар
и
на
друго
што
,
на
благо
,
распрострео
,
па
јесам
љубав
морати
ослабити
.
Милица
јесам
већ
бити
наклонити
жеља
Бајазитов
.
па
како
тај
да
се
она
на
тај
склонити
—
после
жалосне
косовски
битка
,
после
падати
Лазар
и
свој
близ
?
камо
жалост
удовички
,
камо
мржња
супрот
Турчин
,
камо
освета
?
сав
овај
противност
јесам
нестати
поред
пријатељски
реч
Турчин
.
Вук
се
Милица
бојати
,
па
бити
се
бити
с
ко
сајузити
,
само
Вук
да
не
господар
.
она
јесам
видити
да
њен
приврженик
немати
толико
снага
да
моћи
наскоро
толики
војска
скупити
с
који
бити
она
моћи
и
Вук
и
Турчин
противустати
.
Милица
се
на
страна
са
Јусуф
повући
,
а
Милева
оставити
да
се
међу
тај
благ
наслађавати
.
Јусуф
Милица
обрећи
да
хтети
дати
Милева
,
али
најпре
морати
за
тај
ствар
преправити
и
патријарх
,
и
војвода
,
да
не
бити
,
због
тајност
дело
и
новост
такови
удадба
,
како
овај
,
тако
и
народ
огорчити
.
—
дакле
моћи
султан
тај
глас
однети
,
да
јесам
твој
кћер
његов
?
—
запитати
Јусуф
.
—
Можеш
—
одговорити
Милица
—
само
мало
ја
време
дати
да
ја
сав
тај
у
ред
довести
,
па
хтети
јесам
скори
султан
послати
.
Турчин
,
с
тај
задовољан
,
јесам
се
дуго
у
двор
бавити
,
него
ускорити
вратити
се
на
Косово
.
Милица
,
пак
,
међутим
потрудити
се
Милева
приволети
на
тај
план
,
који
она
се
као
породица
спасителан
виђати
.
магновење
јесам
бити
згодан
.
Милева
се
од
свој
мали
забуна
још
јесам
опростити
бити
.
—
како
ти
се
допадати
овај
благо
,
дете
мој
?
—
запитати
Милица
.
—
овај
јесам
особито
што
;
но
чији
хтети
сав
тај
бити
,
сладак
мајка
,
хтети
ли
сав
тај
за
себе
задржати
,
или
хтети
сестра
што
од
тај
дати
?
—
запитати
Милева
.
—
сав
јесам
тај
твој
.
Султан
јесам
чути
какав
ја
добар
кћер
имати
,
па
јесам
она
сав
тај
послати
.
твој
јесам
сестра
у
свој
доба
од
сав
доста
добити
.
Милева
се
заруменити
,
јесам
јесам
знати
изјаснити
зашто
баш
она
да
се
тај
послати
од
турски
цар
који
јесам
њен
отац
душманин
бити
,
но
опет
,
потајно
љубопитство
она
јесам
мучити
.
—
Па
зар
јесам
тако
добар
тај
турски
цар
?
—
запитати
свој
мати
детињски
љубопитство
.
—
сав
он
особито
хвалити
.
Кажу
да
јесам
далеко
добар
од
отац
он
Мурат
.
Кажу
,
да
јесам
још
и
млад
,
леп
,
а
да
јесам
силан
,
тај
и
ја
знати
.
доста
тај
,
да
ми
се
он
,
као
Турчин
и
непријатељ
,
засад
велик
пријатељ
показивати
,
неголи
бити
ко
други
.
помислити
само
да
ми
јесам
војска
на
Косово
пропасти
,
Вук
ми
напаствовати
,
а
Бајазит
,
поред
сав
наш
невоља
,
хтети
да
ми
напад
него
пријатељство
ја
подносити
и
драгоцен
тај
,
као
што
видити
,
поклон
слати
—
одговорити
Милева
на
свој
рука
наводећа
Милица
.
—
Ко
бити
се
тај
доброта
од
Турчин
надати
?
—
е
видити
кћер
,
бог
јесам
хтети
да
ми
од
напаст
спасти
.
сад
шта
бити
од
ми
бити
да
ми
бити
и
одсад
Турчин
непријатељ
;
ко
бити
ми
бранити
?
зар
стар
Новак
са
свој
стар
друг
?
или
зар
млад
Светислав
са
свој
млад
дружина
?
камо
српски
војска
,
српски
војвода
,
камо
Обилић
?
сад
још
да
јесам
бог
Бајазит
дати
срце
благо
,
зло
и
наопако
по
ми
.
—
А
шта
хтети
ти
,
мајка
,
за
тај
Бајазит
учинити
?
—
е
кћер
мој
,
и
сам
сад
о
тај
мислити
.
ја
бити
’
он
бити
шта
жртвовати
за
његов
пријатељство
.
такав
пријатељ
и
заслуживати
да
он
се
пријатељство
вратити
.
—
о
,
тај
јесам
добар
турски
цар
,
гледати
,
мајка
да
и
ја
он
што
лепо
послати
,
да
се
не
осрамотити
.
—
Али
шта
бити
тај
бити
?
Султан
благо
нити
требати
,
нити
хтети
.
Кажу
да
јесам
код
он
благо
нагомилати
;
при
тај
силан
јесам
.
он
хтети
и
да
се
жена
.
премда
Турчин
више
жена
имати
,
али
опет
морати
имати
један
који
он
јесам
први
.
он
сад
такови
,
први
,
тражити
.
Грк
наметати
се
да
он
каков
грчки
кнегиња
на
врат
бацити
;
али
он
хтети
ниједан
.
—
Па
зар
Турчин
узимати
и
’
ришћанку
?
—
о
дакако
,
па
те
како
ји
красно
држати
!
но
кад
бити
сад
ти
Бајазит
запросити
,
бити
ли
бити
драговољно
за
он
поћи
?
запитати
она
нешто
шаљив
глас
Милица
.
Милева
се
опет
застидити
.
—
но
,
говорити
кћер
,
тај
ништа
зато
,
тај
јесам
с
твој
мати
,
нити
ми
ко
слушати
,
казати
право
шта
мислити
,
кад
бити
ти
заискати
?
—
мајка
,
ја
тај
не
смети
казати
.
—
А
зашто
?
—
зато
,
јер
не
смети
...
јер
не
знати
на
тај
ништа
казати
.
—
Кћери
мој
,
ја
знати
зашто
хтети
да
говорити
.
ти
носити
у
срце
Светислава
,
па
бити
ти
као
тешко
бити
од
он
се
отргнути
,
јесам
ли
?
—
јесам
—
одговорити
жалосно
Милева
.
—
и
ја
волети
Светислава
,
као
да
ја
јесам
син
,
али
шта
помагати
.
прво
,
он
јесам
само
један
војвода
син
,
а
тај
царски
кћер
.
по
свет
царски
кнегиња
удати
се
за
царев
и
краљев
,
а
код
ми
јесам
бити
досад
рђав
обичај
,
да
јесам
се
кнегиња
за
обичан
властелин
или
војвода
давати
.
ево
шта
ми
јесам
ползовало
што
јесам
ми
деца
удати
за
Вук
и
Обилић
.
један
ми
издати
а
други
погинути
без
да
јесам
какав
потпора
ми
оставити
.
да
јесам
се
поудавати
бити
,
те
мој
кћер
,
за
какав
краљ
,
сад
бити
имати
од
два
страна
помоћ
,
а
овако
ништа
,
тако
требати
да
узети
ствар
.
ја
,
да
јесам
као
ти
па
да
ја
Бајазит
запросити
,
с
драг
воља
бити
’
поћи
,
јер
,
богме
,
хтети
ми
Светислав
од
беда
сахранити
.
но
,
бити
ли
бити
поћи
за
турски
цар
?
—
Али
,
забога
,
сав
ја
тај
тај
тај
питати
...
—
одговорити
збуњен
Милева
.
—
ти
се
о
тај
не
старати
,
само
ако
хтети
,
а
даље
јесам
мој
брига
.
—
Али
,
бог
...
шта
бити
после
радити
.
—
са
Светислава
?
не
бринути
се
ти
за
тај
,
наћи
хтети
он
за
себе
други
;
тај
он
јесам
млад
.
па
зар
ти
мислити
да
јесам
он
тек
за
ти
заузети
?
тај
колико
путити
јесам
примјетити
да
јесам
он
и
прама
други
наклонити
?
оставити
само
на
ја
.
—
Али
Светислав
казати
да
он
јесам
отац
рећи
да
јесам
он
ја
већ
од
мој
отац
наменити
,
па
шта
бити
сад
на
тај
казати
?
—
одговорити
као
кроз
плач
Милева
.
—
То
јесам
мој
брига
.
твој
отац
јесам
моћи
знати
какав
хтети
ми
беда
постигнути
.
да
јесам
жив
сад
,
и
он
бити
сав
тај
одобрити
.
но
,
сад
ти
озбиљно
казати
да
ти
Бајазит
за
жена
искати
;
ако
ти
не
дати
,
опустошити
ми
земља
и
,
са
Вук
,
изгонити
ми
,
па
хтети
се
потуцати
од
немио
до
недраг
;
ако
ли
тај
,
пак
,
дати
,
бити
на
мир
,
а
ти
хтети
постати
славан
царица
.
сад
ићи
,
но
ником
ништа
о
тај
не
говорити
;
сав
хтети
добро
бити
,
а
особито
за
ти
.
сад
Милица
оставити
Милева
сам
.
она
јесам
знати
да
хтети
она
у
почетак
тешко
пасти
кад
помислити
да
се
моћи
од
Светислава
растати
,
но
и
тај
јесам
знати
да
млад
створење
да
се
и
на
онај
страна
завијати
,
па
сад
нек
се
изјадиковати
,
јер
са
јадиковање
,
са
суза
,
млого
хтети
се
и
жалост
умалити
.
и
доиста
,
Милева
,
премда
јесам
плакати
и
жалити
Светислава
,
али
све
у
мањем
и
мањем
степен
,
тако
да
се
видети
да
хтети
се
жалост
јако
умалити
.
у
њен
срце
,
у
њен
мисао
,
будућност
се
са
садашњост
борити
и
смешавала
.
сад
она
јесам
долазити
на
памет
како
хтети
она
без
Светислава
тешко
бити
,
и
као
да
умрети
морати
без
он
...
сад
,
опет
,
представљати
она
се
како
хтети
изгледати
као
царица
.
овај
последњи
мисао
умножавати
се
.
премда
јесам
цео
тај
ствар
имати
још
остати
у
тајност
,
али
опет
,
каков
тајна
не
прочути
се
?
Милева
јесам
имати
свој
веран
другарица
.
ма
који
морал
јесам
тајна
открити
бар
да
с
тај
срце
олакшати
.
наскоро
се
у
двор
о
тај
шушкати
да
јесам
Јусуф
бити
да
просити
Милева
за
Бајазит
.
Дође
тај
до
уш
Светислава
и
свити
осталих
.
Мог
сваки
помислити
,
како
јесам
тај
Светислава
пасти
.
он
се
састати
с
Милева
.
приметити
на
она
велик
промена
.
она
он
исповедити
шта
Турчин
искати
,
ал
’
јесам
он
ништа
о
њен
промена
и
о
материн
намера
говорити
.
Штавише
,
она
он
изјавити
да
он
и
сад
искрено
волити
,
и
тек
...
не
знати
ни
сам
какав
бити
јесам
сила
од
он
занавек
раставити
.
Присуствије
Светислава
она
јесам
стар
љубаван
чуство
напајати
,
али
како
он
не
видити
,
а
оно
она
јесам
долазити
и
друго
којешта
у
глава
.
Светислав
јесам
из
њен
’
очи
читати
свој
несрећа
.
љубав
јесам
још
ту
бити
,
али
на
она
приметан
промена
о
будућност
сумња
он
уливати
.
Шта
јесам
сад
Светислав
чинити
?
Шта
јесам
моћи
у
тај
положај
чинити
?
пун
огорчење
и
љуборевњиве
страст
,
борити
се
[
са
]
његов
чуство
као
бура
усколебан
мора
,
проклињати
јесам
онај
час
када
се
родити
,
кад
јесам
Милева
видити
,
проклињати
јесам
људи
,
који
не
допуштати
два
љубећи
се
срце
спојити
се
.
Жеднио
јесам
за
освета
,
у
мисао
тражити
јесам
онај
који
јесам
први
у
глава
доћи
његов
љубезан
Милева
лишити
он
.
пребацивати
јесам
и
Милева
да
он
не
миловати
,
кад
и
помислити
моћи
да
она
ко
од
он
отети
моћи
против
њен
воља
.
он
бити
хтети
да
она
пре
у
ватра
,
у
вод
,
с
он
заједно
поћи
,
нег
’
да
и
помислити
на
други
.
но
она
,
поред
сав
љубав
,
јесам
имати
у
себе
толико
одважност
да
бити
се
на
свашта
предати
моћи
.
Милева
јесам
бити
млад
и
материн
уплив
неограничено
подложан
.
Младић
странствујуће
мисао
јесам
јесам
моћи
на
што
изванредно
побудити
.
она
он
јесам
само
тешити
да
он
миловати
,
да
хтети
бог
од
она
незгода
,
који
љубаван
она
свести
гроза
,
отклонити
али
шта
тај
помагати
кад
јесам
кључ
њен
будућност
у
туђ
рука
.
оставити
сад
мало
овај
млад
.
они
нек
’
се
кошкати
,
нек
јесам
пребацивати
,
нек
се
тесати
;
ионако
лакше
падати
љубећи
кад
јесам
јесам
поред
свој
предмет
,
кад
он
љубопитан
туђ
очи
и
подсмешљив
поглед
не
сметати
.
нек
Светислав
осећати
добар
повређен
љубав
;
он
јесам
млад
,
он
јесам
тај
добар
у
тај
положај
сладак
него
други
богзна
шта
.
да
видити
шта
други
радити
.
тај
глас
,
да
јесам
турски
посланик
Милева
радити
доћи
,
наравно
,
доћи
јесам
до
уш
и
патријарх
.
Новак
јесам
бити
у
двор
.
он
јесам
по
крушевачки
предео
нов
војска
купити
,
но
слаб
успех
.
патријарх
отићи
к
царица
,
да
од
она
сам
чути
шта
јесам
у
ствар
.
царица
он
сав
исповед
.
патријарх
се
сузити
низ
очи
пуст
.
саветовати
јесам
царица
,
да
тај
не
чинити
,
молити
она
јесам
и
преклињати
.
царица
,
премда
мало
већ
ражаљен
,
од
свој
намера
не
одступати
.
—
дакле
,
мио
јагње
из
Христов
стадо
вући
хтети
однети
?
—
запитати
жалостив
патријарх
.
—
А
шта
хтети
да
радити
у
овако
жалосном
положај
,
где
ја
се
са
свити
страна
нападај
претити
?
—
одговорити
царица
.
—
Али
шта
хтети
бог
и
народ
на
тај
рећи
?
—
А
шта
хтети
кад
ја
народ
не
моћи
помоћ
?
патријарх
она
доказивати
да
хтети
тај
ствар
хрђав
сљедства
за
себе
повући
,
да
јесам
тај
за
народ
хрђав
пример
.
милица
на
тај
ћуташе
.
—
светао
царица
!
ја
мислити
да
бити
добро
бити
о
тај
ствар
и
с
други
посаветовати
се
;
тај
јесам
ствар
земаљски
,
она
се
цео
народ
тицати
—
рећи
патријарх
.
—
ја
јесам
тај
противан
—
одговорити
царица
.
овако
се
патријарх
с
царица
договарати
,
а
после
тај
оставити
она
,
закратко
,
докле
се
дворски
савет
искупити
.
отац
Леонтије
,
кад
чути
новост
дворски
,
силно
се
ражалити
;
он
јесам
у
сав
са
патријарх
држати
.
отац
Харалампије
са
велик
радост
примити
тај
глас
,
Светислав
он
бити
кост
у
грло
.
Русна
бити
због
тај
у
недоумљењу
.
она
јесам
тај
глас
ни
веровати
сасвим
,
јер
јесам
држати
да
јесам
сав
тај
царица
слепити
само
зато
да
Бранковићев
партија
заплашити
.
Додуше
,
царица
се
дволичан
прам
Русни
владати
,
а
и
Русна
прам
царица
.
особито
откако
јесам
цар
нестати
;
међу
она
јесам
такав
хладноћа
завладати
да
јесам
слаб
већ
изгледати
бити
да
хтети
Русна
моћи
дуго
у
двор
остати
.
она
јесам
тај
и
примјечавала
.
само
још
јесам
чисто
знати
шта
се
тај
мутити
и
плести
.
пасти
она
на
ум
Харалампије
,
који
јесам
моћи
сав
тај
чист
знати
јер
јесам
близу
патријарх
бити
.
Харалампије
добити
позив
од
Русне
.
он
јесам
на
себе
дати
дуго
чекати
.
једва
дочекати
овај
прилика
.
са
радостан
корак
похитити
онамо
.
он
Русну
прилично
забринут
наћи
.
—
добар
дан
,
госпођа
!
—
бог
добро
дати
,
отац
,
шта
имати
нов
?
—
ја
мислити
да
хтети
ти
боље
знати
од
ја
?
—
тај
нешто
чути
да
се
о
Милева
говорити
;
шта
јесам
ти
о
тај
чути
?
—
По
цео
двор
разнети
се
глас
да
јесам
турски
посланик
доћи
да
просити
Милева
.
она
јесам
тај
сам
свој
дворски
другарица
а
и
сам
Светислава
са
плакати
исповедити
.
Виђео
јесам
он
да
јесам
љутит
и
жалостан
.
Желио
бити
’
знати
шта
хтети
тек
стар
Новак
на
тај
рећи
.
он
јесам
већ
за
сигурно
држати
да
хтети
се
са
царски
породица
сродити
.
—
но
,
тај
јесам
само
разнешен
глас
;
истина
јесам
да
јесам
турски
посланик
нешто
о
тај
говорити
,
тај
ни
сам
царица
не
тајити
,
но
не
знати
шта
јесам
даље
у
ствар
.
—
тај
већ
бити
што
он
повољно
,
тек
по
Светислава
не
морати
бити
.
јер
само
да
он
видити
како
изгледати
.
Русна
на
тај
,
као
мало
забринути
:
—
ја
не
знати
шта
хтети
од
сав
тај
бити
,
али
добра
бити
хтети
.
ако
царица
Милева
Турчин
да
...
шта
хтети
онда
бити
...
јесам
л
’
,
отац
,
тај
јесам
Бранковићев
лоз
пријатељ
,
...
ја
бар
тако
о
ти
судити
?
—
о
тај
се
ни
сумњати
моћи
.
—
е
добро
,
ти
хтети
се
поверити
...
већма
него
мој
синути
,
који
не
трпити
Бранковићев
,
али
шта
хтети
он
,
кад
се
не
да
освестити
.
Кажи
ја
најпре
,
шта
јесам
чути
од
патријарх
или
отац
Леонтије
?
—
Јошт
јесам
досад
ништа
из
њи
’
извадити
моћи
.
сав
се
нешто
потајно
договарати
.
но
уколико
јесам
докучити
моћи
,
држати
да
хтети
се
велик
промена
догодити
.
—
но
баш
да
се
збити
тај
Милевин
удадба
,
не
бити
добро
бити
по
Срба
.
ако
се
тај
десити
,
онда
јесам
сав
тај
због
тај
учинити
да
Турчин
Бранковић
утаманити
.
но
с
он
бити
се
и
посљедњи
сила
српски
утаманити
.
Јошт
код
он
имати
нешто
српски
сила
,
а
кад
бити
он
пасти
,
онда
бити
Турчин
без
мач
сав
покорити
—
рећи
уверителним
глас
Русна
.
—
То
моћи
лако
бити
—
одговорити
калуђер
.
—
јесам
баш
ни
тако
као
што
ти
казати
!
—
ја
,
опет
мислити
да
хтети
Бранковић
на
опрез
бити
.
—
Али
како
хтети
против
толики
сила
јесам
?
—
неки
се
сајузити
са
Мађар
.
Русна
се
почети
мислити
.
тај
план
не
чинити
она
се
сасвим
хрђав
.
—
морати
се
са
Бранковић
договорити
.
сав
она
требати
на
знање
дати
.
Хоћеш
ли
ја
,
отац
,
у
свашта
на
рука
бити
?
—
заклињати
ти
се
хтети
.
сад
започети
Русна
са
јошт
поверителнијим
глас
:
—
сад
морати
мало
стрпељив
бити
док
се
цео
ствар
бољма
не
развити
;
ја
требати
при
сав
да
ићи
Бранковић
наруку
.
књаз
Стевана
требати
умаљавати
,
јер
он
нешто
вагати
,
па
бити
сав
Бранковић
надежда
осујетити
.
—
он
хтети
свуда
на
пут
стати
.
овако
се
Русна
са
калуђер
договарати
и
сав
она
јесам
на
тај
тежити
да
се
Бранковић
осилити
.
наједанпут
разнети
се
глас
да
јесам
доћи
Мара
,
кћер
царичин
,
жена
Бранковићев
,
са
син
Ђурђе
и
свита
.
и
доиста
,
примјетити
се
нов
жагор
у
двор
.
Мара
и
Ђурђа
послати
јесам
Вук
у
двор
да
извидети
шта
се
о'де
радити
,
да
бити
знати
шта
хтети
се
држати
.
Вук
јесам
горд
бити
да
се
покорити
Милица
и
њен
син
;
ал
’
опет
јесам
за
нужан
наћи
други
пут
,
ако
се
моћи
,
што
за
себе
радити
.
Мара
јесам
бити
такође
горд
,
властољубив
.
она
бити
радо
из
материн
’
рука
влада
извући
.
она
јесам
свој
мати
тек
утолико
радо
имати
и
поштовати
,
уколико
она
сујета
и
славољубију
њен
на
пут
не
стајати
;
за
свој
сујетан
корист
сав
јесам
бити
у
стање
,
па
да
она
у
надежда
крепити
да
хтети
сав
добро
бити
,
но
гледати
јесам
материн
корист
свој
жертвовати
.
Мара
јесам
бити
од
онаков
’
кћер
,
који
,
кад
се
удаду
па
она
се
добро
водити
,
а
мати
удовица
остати
и
у
бедан
стање
доћи
,
над
свој
мати
господарство
неки
и
преимућство
тражити
.
особито
сад
,
кад
већ
толики
син
имати
,
онда
јесам
она
материн
син
на
пут
.
Милица
јесам
већ
одавно
искусити
свој
кћер
Мара
и
,
да
не
казати
да
она
јесам
мрзити
,
уколико
она
јесам
тек
радо
имати
,
уколико
каков
мати
кћер
свој
само
зато
волити
што
она
јесам
родити
.
Мара
јесам
спрам
мати
бити
лукав
,
па
тако
јесам
и
мати
бити
прама
она
често
претворан
.
сад
јесам
Мара
доћи
да
материн
стање
искушати
,
да
она
,
наговорити
да
Вук
слушати
,
па
ако
леп
речма
до
тај
не
моћи
доћи
,
а
оно
да
она
мало
поиздаље
и
претња
Вуков
јава
.
гостити
јесам
ступити
к
Милица
,
који
се
баш
са
свој
деца
,
осим
Стевана
,
разговарати
.
Мара
мати
у
рука
пољубити
.
тако
исто
и
Ђурађ
.
Милица
јесам
из
очи
суза
ронити
.
пасти
она
на
памет
шта
се
с
она
стати
.
док
јесам
цар
у
живот
бити
,
сав
јесам
у
велик
слава
примати
,
сад
пак
он
не
имати
па
као
удовица
,
изгубити
мужевљев
заштита
,
сав
она
се
виђети
да
она
умалително
гледати
.
и
сам
присустност
Марина
тежак
она
јесам
бити
.
она
се
у
први
мисао
сетити
да
Мара
јесам
доћи
као
добро
дете
да
она
искрено
тесати
,
него
из
други
узрок
,
што
јесам
она
држати
за
свој
понижење
.
—
како
јесам
,
сладак
мати
!
тај
моћи
плаката
;
оно
што
јесам
проћи
,
повратити
се
не
моћи
;
гледати
одсад
да
опет
добро
бити
—
рећи
притворно
Мара
.
—
Лака
јесам
ти
;
ал
’
шта
хтети
ја
са
овај
мој
деца
—
одговорити
кроз
плач
царица
.
сав
се
деца
узбудити
,
сав
јесам
почети
тешити
.
—
не
старати
се
,
мајка
,
ништа
,
ту
јесам
још
ја
,
сав
хтети
још
добро
бити
—
рећи
поуздан
глас
Ђурађ
,
који
реч
,
у
Милица
,
двоструко
чуство
произвести
.
како
хтети
да
помислити
добро
?
ако
бити
за
Бранковић
добро
,
хтети
бити
за
она
и
њен
породица
.
када
бити
се
са
горд
Вук
сложити
моћи
без
уштрб
свој
,
добро
бити
бити
,
али
Вук
хтети
да
се
покорити
,
ни
она
ни
њен
синути
.
—
е
мој
синути
,
како
моћи
тај
добро
бити
?
—
тај
моћи
,
мати
,
све
на
зло
да
слутити
.
—
А
шта
ти
,
Милева
,
радити
?
—
А
што
јесам
Милева
тако
смутан
.
Шта
ја
радити
ти
,
Вук
?
—
рећи
у
један
доба
Ђурађ
и
Мара
,
љубити
она
по
образ
,
гладити
Вук
и
Милева
.
после
разних
,
мање
важност
,
кућеван
распиткивања
,
уклонити
се
,
одмор
радити
.
о
важан
ствар
доцније
имати
се
говорити
.
Мара
и
Ђурађ
мало
доцније
посета
и
Русну
,
где
још
и
калуђер
затећи
,
и
о
свој
ствар
својски
се
договарати
.
Стеван
јесам
бити
у
околина
Крушевац
да
видити
да
ли
се
брзо
нов
војска
купити
,
па
се
у
добро
доба
вратити
,
заједно
са
Новак
.
Новак
,
кад
чути
од
патријарх
шта
царица
намеравати
,
јесам
се
одма
’
разабрати
моћи
.
у
цео
двор
велик
забуна
владати
.
у
такови
жалосним
околност
,
код
толико
себе
противан
глава
који
се
у
двор
сада
налазити
,
јесам
ни
чудо
.
сваки
јесам
за
себе
други
план
ковати
.
па
и
на
сам
служитељ
познавати
се
да
јесам
господар
нестати
.
постати
јесам
смео
,
безобразан
.
и
они
јесам
се
на
партаја
делити
.
царица
,
откако
јесам
удовица
,
изгубити
јесам
пред
она
пол
свој
важност
.
да
јесам
од
она
зависити
,
за
мало
бакшиш
продати
бити
бити
Вук
и
двор
и
царство
.
један
од
слуга
рећи
:
—
хвала
бог
,
тај
јесам
господар
Ђурађ
,
бити
промена
,
ваљда
хтети
се
опростити
од
женски
лакрдија
.
други
рећи
:
—
Па
и
боље
бити
бити
,
већ
ми
се
овако
досадити
.
бар
да
хтети
и
Вук
доћи
,
па
да
сав
тај
рашчистити
.
Једини
Грман
и
Петошко
искрен
јесам
бити
.
Грман
јесам
увиђати
да
сав
натрашке
ићи
.
и
како
не
бити
он
увиђати
,
који
јесам
видети
и
осећати
славан
доба
Душанов
,
па
сад
—
сав
се
натрашке
ићи
.
—
е
мој
Петошко
—
рећи
Грман
—
шта
хтети
сад
?
—
Шта
хтети
?
ти
хтети
свирати
,
а
ја
хтети
лудовати
,
па
ми
хтети
ништа
бити
.
—
тај
моћи
,
човек
,
баш
сад
да
лудовати
,
говорити
бар
сад
паметно
.
—
Шта
хтети
да
ти
говорити
;
јесам
ли
ти
већ
сто
пут
казати
да
хтети
овако
проћи
,
и
сад
ти
казати
,
и
одсад
хтети
бити
добро
.
ја
јесам
жао
добар
цар
,
ал
’
не
једанпут
јесам
он
већ
саветовати
да
пазити
,
ал
’
он
се
само
насмејати
.
—
ако
сад
променити
бити
,
ко
хтети
се
ти
онда
држати
?
—
Стевана
,
ако
хтети
,
јер
јесам
тај
и
права
кад
ја
јесам
његов
отац
’
ранити
,
но
ако
ја
хтети
,
јер
он
све
мудровати
па
будалити
не
трпити
,
а
ја
онда
ићи
онамо
где
више
будала
имати
.
—
ја
,
богме
,
волији
овде
умрети
,
него
оставити
царски
породица
.
—
но
знати
шта
,
Грмане
,
тај
црвен
калуђер
ја
се
не
допадати
—
тај
свуда
мутити
,
а
особито
често
се
врсти
около
Русне
.
А
знати
ко
јесам
Русна
;
да
моћи
,
три
круна
бити
Бранковић
на
глава
метнути
.
но
морати
и
ја
мутити
да
дознати
шта
тај
калуђер
радити
,
па
хтети
он
први
прилика
опарити
.
—
тај
морати
бити
препрести
,
видити
он
се
из
очи
.
па
сав
нешто
са
куварка
и
служавка
шуровати
.
—
сав
јесам
нешто
рад
докучити
о
Милева
,
о
Бранковић
;
као
да
јесам
у
Милева
заљубити
,
но
онда
—
казати
Милева
да
бити
боље
бити
да
за
ја
поћи
,
него
он
поглед
поклонити
.
Виђао
јесам
он
при
трпеза
,
како
она
пиљити
у
очи
.
—
оставити
на
мир
тај
лакрдија
,
но
гледати
,
шта
хтети
сад
да
бити
.
Нешто
се
све
бунити
,
слуга
тумарати
.
Држаће
се
савет
или
се
нов
гостити
ишчекивати
.
—
Неће
ли
турски
цар
у
гост
?
—
тај
не
булазнити
,
ваљда
тек
не
бити
за
он
поћи
царица
.
—
мој
брата
,
хтети
он
царица
,
Турчин
само
на
млад
гледе
,
тај
ионако
се
све
говорити
да
Милева
просити
.
—
бог
ти
,
тај
јесам
сплетка
.
тај
јесам
полудити
да
за
Турчин
поћи
,
код
који
се
не
бити
смести
ни
частан
крст
прекрстити
.
—
манути
се
,
ђаво
не
спавати
,
а
знати
какав
јесам
женски
;
показати
она
само
светлост
поред
који
блистати
моћи
,
па
јесам
онда
све
добро
.
—
тај
казати
да
хтети
она
за
Светислава
поћи
.
па
ја
да
јесам
Светислав
,
а
ја
знати
шта
бити
’
радио
.
—
Шта
—
ваљда
бити
се
убити
?
—
и
она
и
себе
.
—
е
мој
Грмане
,
остарити
јесам
па
још
немати
мозак
.
Што
бити
се
убијати
?
ја
,
с
мој
страна
,
ако
јесам
и
будала
,
бар
овде
бити
’
бити
паметан
.
Нашао
бити
’
други
.
—
Ал
’
помислити
да
за
Турчин
поћи
?
тај
тај
сваки
Србин
болети
морати
!
—
Али
кад
она
хтети
?
кад
она
не
бости
,
како
хтети
ми
болети
?
она
се
знати
.
па
зар
ти
мислити
да
бити
један
Српкиња
поћи
за
Турчин
?
само
да
доћи
,
али
онако
какав
што
но
казати
честит
,
па
бити
видети
.
Грман
се
и
од
невоља
насмејати
.
—
тај
зар
јесам
лудити
Српкиња
да
Турчин
ићи
,
кад
они
више
жена
имати
;
тај
не
један
с
један
не
моћи
да
изићи
на
крај
,
па
жена
не
моћи
да
се
слагати
са
свекрва
,
јетрва
и
заова
,
а
камоли
где
јесам
толики
жена
.
—
е
мој
Грмане
,
да
видити
тај
вашар
када
се
турски
жена
инатити
стан
.
кад
јесам
бити
код
Турчин
заробити
,
упознати
јесам
се
са
један
адумом
који
харем
чувати
,
тај
ја
јесам
све
казивати
како
се
онде
живити
.
—
Па
река
ја
како
?
—
То
сад
хтети
,
оставити
за
други
пут
,
ако
се
Милева
случајно
за
Турчин
удати
,
преповедати
пред
сав
гост
.
—
дакле
,
баш
хтети
?
—
сад
хтети
.
тако
јесам
се
још
дуго
кошкати
и
разговарати
док
не
доћи
време
ручак
.
сав
гост
јесам
скупа
ручати
.
како
се
који
с
који
слагати
,
тако
јесам
у
свој
соба
с
он
и
ручати
.
сав
се
један
од
други
туђити
,
сав
јесам
један
од
други
зазирати
.
царица
са
свој
породица
;
патријарх
са
калуђер
и
Новак
;
Русна
са
Ђурђе
бити
јесам
заједно
.
сав
јесам
нешто
планирати
,
сваки
се
на
нешто
преправљати
.
Предвече
саз
се
савет
.
који
јесам
год
важан
бити
,
сав
јесам
овде
участвовати
.
Милица
представити
свој
жалосно
стање
и
позвати
сав
да
она
бити
у
помоћ
.
патријарх
замолити
царица
да
бити
изјавити
шта
Турчин
жети
.
Милица
она
све
представити
шта
она
јесам
Бајазит
поручити
,
само
што
јесам
споменути
о
тај
да
она
јесам
обећати
Бранковић
покорити
.
—
Турчин
—
рећи
царица
—
искати
Милева
,
па
давати
ми
мир
:
обвезивати
се
да
хтети
на
ми
више
нападати
.
—
Доста
жалосно
—
одговорити
патријарх
.
—
дакле
до
тај
јесам
већ
доћи
,
да
се
царски
српски
кћер
Турчин
продавати
?
тај
јесам
мислити
никад
доживети
—
рећи
љутит
Новак
.
—
Ал
’
шта
хтети
да
чинити
када
јесам
друкчије
;
видити
да
јесам
сав
заплашено
,
војска
се
слабо
купити
,
а
Вук
оданде
опет
претити
—
приметити
Костреш
,
поглед
сав
на
Ђурђа
бацити
.
—
мој
отац
не
стајати
са
војска
као
непријатељ
,
него
као
спаситељ
.
тај
исто
што
јесам
мајка
царица
од
Турчин
поручити
,
обрећи
јесам
и
мој
отац
,
без
да
се
Милева
имати
дати
.
па
ако
баш
не
бити
бити
миран
Турчин
и
на
ми
бити
напасти
,
мој
отац
скупити
јесам
приличан
војска
,
скупити
јошт
више
,
па
хтети
мејдан
делити
—
приметити
Ђурађ
који
се
јесам
допадати
да
се
Милева
Турчин
да
.
—
Зашто
дакле
твој
отац
да
се
не
повиновати
царичин
власт
,
него
се
непријатељски
прама
ми
ставити
?
—
запитати
Новак
.
—
мој
отац
велим
,
да
хтети
он
сав
за
народ
учинити
само
да
он
се
врховни
управитељски
власт
допустити
донде
док
се
сав
не
уредити
,
јер
донде
да
испустити
власт
,
пасти
бити
свој
непријатељ'ма
у
шака
који
он
одавна
мрзети
и
који
он
за
зло
примати
што
јесам
част
војска
после
битка
спасти
.
—
дакле
,
он
хтети
да
примити
сав
власт
у
рука
,
па
онда
?
—
да
метнути
себе
круна
на
глава
—
рећи
љутит
Новак
.
—
он
жети
,
да
се
од
двор
он
противан
лице
удати
,
па
да
се
обвезати
царица
верно
заштићавати
и
она
повиновати
се
.
—
То
јесам
опет
толико
,
као
пријатељ
царичин
истерати
да
се
непријатељ
угњездити
.
светао
кнегиња
,
тај
јесам
он
жена
и
морати
он
страна
држати
,
ал
’
питати
цео
свет
,
па
хтети
ти
сваки
казати
шта
жети
Вук
Бранковић
.
-
—
ја
на
мој
отац
не
дати
ништа
рећи
—
рећи
разљутити
већ
Ђурађ
.
—
ти
не
дати
,
али
ја
хтети
јер
јесам
земаљски
саветник
па
на
наш
душа
легати
отаџбина
спасти
.
—
дакле
,
шта
хтети
тај
да
бити
?
—
запитати
патријарх
.
—
овде
јесам
питање
да
ли
се
имати
дати
Милева
Турчин
и
мир
правити
,
или
не
.
—
ја
велим
не
,
али
да
се
одма
’
имати
Бранковић
повиновати
и
свој
војени
сила
она
предати
,
и
тај
онај
одбор
који
сад
о'ће
да
представљати
царичин
власт
.
—
на
тај
хтети
Вук
тешко
пристати
.
сад
се
изродити
велик
инат
,
патријарх
она
утишавати
да
само
општи
цел
пред
очи
ставити
,
ал
’
јесам
моћи
тај
докучити
јер
Мара
изјавити
да
Вук
,
као
прав
пријатељ
народ
,
донде
садашњи
свој
сила
из
рука
испустити
хтети
док
се
мир
не
укоренити
.
Стеван
јесам
дуго
ћутао
докле
он
напослетку
не
бити
принудити
цео
тај
ствар
начисто
довести
.
он
јесам
увиђати
да
се
Мари
не
допадати
ни
тај
што
се
Милева
Турчин
давати
,
јер
се
бојати
да
хтети
онда
Турчин
на
Вук
напасти
,
а
и
Вук
не
мисао
царица
покорити
се
.
Шта
да
се
,
дакле
,
чинити
?
ако
се
са
један
женски
земља
спасти
моћи
,
зашто
се
не
бити
она
жртвовати
.
—
кад
јесам
већ
тако
да
нити
имати
с
наш
страна
за
обран
војска
,
с
други
пак
страна
,
Вук
не
попуштати
,
а
оно
нек
Милева
спасти
земља
.
ти
,
Новак
,
опростити
,
јер
земља
јесам
прек
нег
’
други
.
имати
јошт
Српкиња
за
твој
Светислава
—
рећи
Стеван
.
—
и
ја
тај
исто
судити
—
рећи
,
Костреш
војвода
.
—
и
ја
тај
исто
—
повикати
млоги
.
истина
да
се
велик
страна
на
тај
приклонити
,
само
Мара
и
Ђурађ
највећма
се
противити
.
патријарх
,
предвидећи
неизбежиму
пропаст
,
овако
закључити
савет
:
—
видити
да
јесам
народ
између
два
ватра
;
ако
се
Милева
не
да
,
Турчин
хтети
напасти
и
разорити
обезоружан
земља
јер
Вук
не
да
помоћи
нити
хтети
да
се
покорити
.
деца
мој
!
ја
јесам
као
божји
слуга
већ
стар
и
чекати
ја
већ
последњи
дан
.
камо
срећа
да
јесам
исти
час
млого
пре
стигнути
,
да
не
умрети
у
оваков
туги
.
бог
ми
каштиговати
.
свакојако
јесам
зло
.
Турчин
хтети
поред
Милева
са
Србин
сродити
се
;
пример
велик
мали
за
себе
повлачити
.
данас
хтети
Милева
у
харем
и
потурчити
се
,
сутра
хтети
прост
Српкиња
.
данас
хтети
се
један
,
а
сутра
други
Србин
потурчити
.
стадо
хтети
Христов
млоги
овца
изгубити
.
но
послушати
још
последњи
мој
савет
.
ако
се
мир
мало
поткрепити
,
моћи
се
дати
миран
магновење
занети
,
но
крепити
се
,
мужајте
се
и
утврдити
се
,
и
не
дати
да
ви
се
туђин
у
унутрашњи
дело
мешати
.
са
овај
реч'ма
јесам
патријарх
као
неки
дуг
срце
исплатити
.
сав
јесам
се
на
тај
склонити
да
Милев
мир
радити
,
жертвовати
.
после
оваков
закључење
,
патријарх
да
благослов
и
сав
се
разићи
.
Мара
,
видити
да
тај
хтети
по
Вук
добро
бити
,
подговарати
јесам
и
она
и
Милева
.
но
Милева
,
јошт
врло
млад
будући
,
на
свашта
се
дати
превијати
,
па
ако
се
у
један
магновење
,
подстрекнути
с
плакати
,
одрицати
Турчин
и
Светислава
као
у
срце
носити
,
тај
опет
јесам
дуго
трајати
јер
јесам
материн
реч
слушати
.
материн
воља
јесам
као
заповест
долазити
.
Ђурађ
се
са
Стевана
кошкати
и
каткад
жесток
реч'ма
и
вређати
он
.
Стеван
бити
кротак
,
ваљда
и
више
нег
’
што
требати
.
Ђурађ
он
не
сматрати
као
син
цар
Лазар
који
јесам
влада
насљедити
,
но
као
сродник
млад
који
јесам
ништа
више
од
он
.
кад
нестати
Лазар
,
учинити
он
се
да
јесам
сад
његов
отац
правити
и
да
се
не
моћи
Стевана
подвргнути
.
и
Ђурђа
не
моћи
из
глава
изићи
шта
Турчин
са
такови
женидба
намеравати
.
Неће
ли
сад
Турчин
свој
задат
реч
погазити
и
на
тај
ићи
да
се
Вук
понизити
?
у
велик
сумња
бити
он
и
мати
.
јер
на
што
Турчин
Вуков
пријатељство
,
кад
он
јесам
довољно
Миличин
.
Мара
,
видити
да
она
мати
при
један
остајати
,
почети
она
пребацивати
да
јесам
срамота
кћер
свој
дати
Турчин
,
но
сав
тај
ништа
не
помоћи
.
напосљетку
,
видити
да
ништа
овај
пут
докучити
не
моћи
,
вратити
се
у
велик
незадовољство
скуп
са
свој
син
натраг
.
Русна
,
приметити
да
она
већ
царица
најбољма
не
гледати
,
за
свагда
се
од
двор
удаљити
,
и
отићи
у
Рудник
,
и
онде
јесам
нов
план
против
Милица
ковати
.
Русна
Мара
јесам
волети
,
но
споља
она
се
пријатељски
показивати
.
Вук
јесам
моћи
заборавити
,
па
јесам
његов
син
трпити
.
Харалампије
се
већ
договорити
с
Русном
да
,
ако
она
што
устребати
,
он
моћи
употребити
.
дворски
и
кућеван
тајна
већ
јесам
све
дознати
чрез
’
декоје
служавка
,
а
особито
чрез
онај
због
који
први
ноћ
мал
’
јесам
страдати
.
патријарх
и
његов
калуђер
,
опростити
се
,
отићи
у
манастир
Жича
.
сав
се
већ
разићи
и
само
они
остати
који
се
са
царица
у
сав
слагати
.
и
тако
неколико
смутан
дан
проћи
.
Светислав
јесам
у
велик
борба
дух
одбор
оставити
морати
.
он
не
бити
се
моћи
одвојити
,
но
,
напослетку
,
морати
се
отац
повиновати
који
он
више
нипошто
онде
оставити
не
хтети
.
како
се
он
од
Милева
расти
,
моћи
сваки
себе
представити
.
,
но
да
видити
шта
хтети
даље
бити
.
Вук
,
кад
од
Мара
и
Ђурђа
чути
шта
се
стати
,
разјарити
почети
све
већма
војска
умножавати
,
тако
да
бити
,
ако
бити
он
са
Милица
опријатељити
се
Турчин
напасти
,
довољан
отпор
дати
моћи
.
сав
они
који
јесам
мислити
да
хтети
турски
пријатељство
вред
нанети
,
прећи
јесам
Вук
и
тако
,
поред
сав
тај
што
јесам
Милица
мислити
,
да
јесам
поред
Турчин
сигуран
,
Вуков
јесам
сила
сав
већма
расти
.
Милица
,
проводити
у
бриги
свој
дан
,
зебећи
у
срце
,
чекати
јесам
излазак
цео
ствар
.
кад
наједанпут
опет
турски
посланик
доћи
,
и
тај
глава
Јусуф
.
он
јесам
са
велик
свита
доћи
да
Милева
примити
и
султан
однети
.
донети
јесам
нов
и
нов
поклон
.
дуго
се
бавити
јесам
хтети
,
јер
он
јесам
султан
казати
да
Милева
што
пре
довести
морати
.
сирот
Милева
,
какав
хтети
весеље
имати
!
нити
кум
,
нити
девер
,
нити
стар
сват
!
па
какав
сват
?
Вис
Турчин
нег
’
Србље
у
двор
.
рећи
бити
,
да
се
већ
све
истурчити
.
пун
Лазарев
двор
сам
турбан
!
Милева
већ
сутра
намеравати
водити
.
донети
јесам
она
скупити
турски
хаљина
,
накитити
неисказан
,
јер
султан
хтети
као
Туркиња
да
она
видити
.
она
јесам
данас
последњи
пут
Српкиња
!
Костреш
војвода
још
са
неки
,
Милевин
други
и
домаћи
,
славити
јесам
Милевин
весеље
.
звоно
јесам
на
венчање
звонити
.
А
и
на
што
да
Турчин
уш
вређати
?
тај
и
Милева
јесам
већ
тај
од
потреба
.
Милева
сузити
ронити
,
но
не
противити
се
!
Жао
она
јесам
,
ал
’
тај
жалост
не
задржавати
.
само
брже
с
она
,
да
јесам
тај
жалост
што
пре
проћи
.
Милева
јесам
последњи
пут
бити
у
српски
хаљина
обучен
.
последњи
пут
,
и
тај
у
велик
тајност
,
отићи
у
црква
да
се
пречестити
,
да
она
бити
све
опростити
.
Причешће
она
се
по
дрктајућој
усна
просути
;
ваљда
хтети
она
велик
незгода
стигнути
.
тако
смутан
весеље
још
јесам
никад
бити
.
Турчин
се
особит
ручак
справити
и
особито
јесам
ручати
.
Срба
такође
.
Милева
јесам
се
више
смести
пред
Србин
показати
.
она
јесам
по
воља
Јусуфов
само
међу
женско
се
бавити
.
Милева
јесам
са
женско
насамо
ручати
.
ту
бити
плач
и
ридање
.
Србљин
смутан
,
тек
по
дужност
скупити
се
да
се
тек
звати
да
се
девојка
јесам
без
сват
удати
.
Турчин
,
ионако
слабоговорљиви
,
мучати
јесам
,
једва
чекати
да
жртва
одвући
.
таки
јесам
бити
свадба
кћер
последњи
српски
цар
.
дакле
јесам
ники
веселити
друштво
?
јесам
један
Петошко
...
Петошко
јесам
бити
позвати
,
да
смутан
свадба
мало
развеселити
.
Грмана
јесам
се
ники
сетити
,
а
нашто
кад
бити
гусле
и
јуначки
славан
песма
тек
срамота
увеличавати
.
моћи
ни
спомињати
сав
који
јесам
у
овај
жалосној
свадба
учествовати
.
Већина
се
сам
себе
стидити
.
Петошко
,
ступити
унутра
,
показати
весело
лице
,
весео
нег
’
икада
,
баш
као
да
јесам
хтети
показати
да
каткад
и
луда
доћи
време
када
јесам
величаственији
од
паметан
и
силан
.
Костреш
војвода
,
као
бајаги
да
развеселити
друштво
,
почети
се
са
Петошком
шалити
.
—
но
,
како
јесам
,
Петошко
,
шта
јесам
ноћас
сневати
?
—
сневати
јесам
да
јесам
један
кобац
међу
кокошка
улетити
и
један
пила
у
нокат
однети
.
—
ти
све
тако
чудан
сан
имати
,
да
л
’
јесам
снити
кадгод
да
јесам
пијан
?
—
То
само
мудар
и
трезан
сањати
,
а
који
јесам
на
јава
свагда
луд
и
пијан
,
тај
тек
у
сан
што
трезно
доћи
.
—
тај
дед
’
приповедати
што
о
твој
путовање
;
тај
доста
јесам
по
свет
лутати
.
—
е
па
добро
,
о
шта
хтети
?
Хоћете
ли
да
ви
приповедати
како
јесам
се
после
калуђерство
хтети
оженити
,
или
како
јесам
ја
хтети
код
Турчин
адумом
да
начин
?
Друштво
се
,
поред
сав
невоља
,
насмејати
,
и
један
зажелити
чути
један
,
а
други
други
.
—
е
добро
,
а
ја
хтети
и
једно
и
друго
да
ви
причати
—
рећи
Петошко
.
—
када
јесам
од
калуђер
утећи
—
продужити
Петошко
—
мотати
јесам
се
тамо-амо
,
и
тај
у
незгодно
ратни
доба
,
док
јесам
пасти
први
пут
у
турски
ропство
.
одавде
,
после
неки
време
,
ослободити
се
и
доћи
у
Призрен
,
и
ту
се
станити
.
имати
јесам
нешто
и
новац
,
па
ја
јесам
зато
и
пут
отворити
бити
.
један
убог
удовица
имати
јесам
красан
кћер
,
млада
као
капља
.
Питаше
ја
шта
јесам
и
шта
хтети
бити
.
одговорити
,
богослов
,
и
биће
поп
.
Језичан
јесам
бити
доста
,
па
јесам
знати
око
мати
;
она
ја
понудити
кћер
.
посао
јесам
бити
готов
,
ја
намерити
узети
девојка
.
сад
тек
почети
читати
богословија
наврат-нанос
,
само
да
постати
онај
,
што
јесам
већ
обрећи
.
тај
како
и
не
бити
’
учити
за
такови
красан
девојка
.
ни
сам
књагиња
Милева
јесам
леп
од
она
.
Дичио
јесам
се
с
она
.
по
сокак
сав
јесам
гледати
на
ми
,
и
завидили
ми
.
но
срећа
јесам
дуго
трајати
.
Започне
се
рат
с
Турчин
.
Турчин
освојити
Призрен
.
ја
избегнути
,
но
мој
мио
у
тај
гунгула
изгубити
.
Шта
хтети
сад
?
Чујем
да
јесам
јесам
Турчин
заробити
;
ићи
да
јесам
тражити
до
сам
Мисир
.
Чујем
од
неки
бегунац
,
да
ја
јесам
жена
у
Дринопоље
.
хајд
’
онамо
.
она
јесам
већ
бити
супруга
пасти
од
три
реп
.
на
један
узвишен
место
лежати
јесам
пашин
двор
.
онуда
јесам
често
пролазити
.
кроз
пенџерић
була
јесам
извиривати
.
Међа
она
познати
мој
Цвета
.
Можете
мислити
како
ја
јесам
бити
.
но
она
,
кад
ја
опазити
,
окренути
леђа
.
тај
ја
жао
бити
.
она
јесам
у
кадива
,
са
драг
камење
украсити
,
дивно
изгледати
.
Божа
мој
!
онда
јесам
се
први
пут
мој
живот
заплакати
.
давати
она
свакојак
знак
,
ал
’
она
јесам
ни
брига
,
а
други
була
се
смејати
.
сад
се
и
у
ја
нарав
промена
.
место
љубав
постати
освета
.
но
,
како
хтети
она
се
осветити
?
да
се
понудити
паша
у
служба
.
пријавити
се
.
његов
сејмен
када
ја
видити
,
тако
она
се
допасти
да
једногласно
повикати
да
бити
таман
бити
добар
за
адума
,
тај
јесам
за
онај
служитељ
који
була
чувати
да
из
кућа
или
кроз
башта
не
изићи
.
сав
се
тај
ја
допадати
,
али
само
тај
не
—
да
Турчин
постати
.
напослетку
пристати
бити
’
и
на
сав
,
само
на
један
не
,
а
тај
да
не
учинити
са
ја
оно
,
што
морати
бити
,
кад
ко
адумом
правити
.
зато
задовољити
јесам
се
с
тај
,
да
бити
као
баштовански
слуга
.
тако
и
будан
.
Адума
јесам
бити
доста
,
јер
јесам
ту
бити
преко
тридесет
була
.
ту
се
ја
упознати
са
адумцима
,
међу
који
један
јесам
сасвим
бити
таков
као
ја
,
само
још
млого
црн
,
тако
као
Арапин
;
да
јесам
бити
сасвим
црн
,
ми
двоје
изгледати
бити
као
два
родити
брата
,
још
више
,
као
два
капља
.
ми
двоје
добро
се
упознати
и
живити
јесам
као
два
родити
брата
.
Адум
сав
се
међу
була
бавити
,
па
сав
знати
шта
се
међу
она
чинити
.
ту
после
моћи
видети
човек
сваки
сијасет
.
мој
друг
Ибрахим
преоблачити
ја
у
неки
хаљина
,
и
узети
маска
на
образ
,
улазити
јесам
ноћу
међу
була
и
већ
јесам
се
добро
с
она
упознати
.
мој
Цвета
,
који
се
сад
Фатма
звати
,
попустити
јесам
нит
,
и
молити
ја
јесам
,
да
гледати
какогод
,
да
она
ослободити
из
овај
белај
.
но
сад
јесам
ја
бити
господар
,
па
сам
она
хтети
због
показати
ја
’
ладноћа
мало
намучити
.
у
почетак
јесам
она
ни
гледати
,
а
она
све
око
ја
лиле-миле
,
само
да
она
што
по
воља
учинити
.
Човек
бити
мислити
да
јесам
була
у
харем
богзна
како
добро
,
а
оне
јесам
несрећан
него
код
ми
убог
девојка
.
представити
јесам
само
њихов
живот
.
затворити
јесам
као
у
какав
град
,
ил
’
добар
кавез
.
кроз
мали
,
гвожђе
испрекрштан
пенџер
једва
што
и
видити
.
унутри
,
истина
,
имати
доста
миндерлук
и
душек
,
ал
’
шта
вредити
када
се
онај
на
она
ширити
,
који
сирот
була
не
трпити
.
помислити
јесам
за
паш
један
старац
,
као
сад
војвода
Костреш
,
шта
,
још
горе
,
јер
стар
Србин
још
се
руменити
чела
,
но
стар
Турчин
жут
и
преживљен
,
па
кад
имати
по
тридесет
млад
’
девојка
од
петнаест
до
двадесет
година
,
који
као
једемске
хурија
изгледати
,
па
он
крвавити
очи
са
умиљним
свој
поглед
разблажавати
морати
;
тај
јесам
радост
за
була
!
—
Па
шта
она
фалити
?
—
рећи
,
Петошки
реч
прекинути
,
шаљиво
,
Костреш
.
—
Шта
она
фалити
!
па
зар
јесам
доста
невоља
када
по
тридесет
девојка
поред
један
старац
чамити
?
па
како
ли
јошт
живити
међу
себе
у
кућа
?
сав
чангрижу
,
сав
један
хтети
да
јесам
добар
од
други
,
па
једнако
рат
међу
себе
водити
,
а
адуми
се
смејати
,
на
’
асна
вући
.
каков
она
јесам
код
кућа
забава
?
пас
и
помешан
деца
.
ако
јесам
који
баш
и
кадуна
,
а
она
се
утолико
тек
срећан
налазити
,
уколико
она
разнети
ропкиња
са
распушћеним
коса
около
она
скакуцају
.
ићи
ли
који
у
џамија
ил
’
’
амам
,
тај
смести
пре
поглед
на
зидина
и
марва
,
нег
’
на
људи
,
божји
створење
,
бацити
.
не
један
живот
шал
платити
.
—
Доста
већ
о
тај
,
Петошко
,
видити
се
да
јесам
будала
,
па
зато
тако
лудо
и
говорити
—
рећи
Костреш
.
—
Божа
мој
—
одговорити
Петошко
—
будала
кад
истина
говорити
,
а
оно
мал
’
он
не
пресести
,
а
мудар
тек
онда
мудровати
кад
говорити
онај
што
ни
сам
не
држати
за
истина
.
дакле
хајд
’
почети
што
друго
.
Неће
ли
кнез
Стеван
,
за
себе
какав
харем
и
тај
од
турски
девојка
имати
,
јер
права
јесам
да
се
Турчин
осветити
,
кад
ми
кнегиња
вући
?
сав
се
почети
смејати
.
—
Па
и
ти
,
војвода
Костреш
,
моћи
јошт
до
тај
слава
доћи
.
колико
већ
имати
арнаутски
’
и
бугарски
’
војвода
,
који
јесам
сад
већ
пасти
!
Костреш
јесам
мука
бити
тај
слушати
,
ал
’
шта
хтети
са
будала
?
тек
јесам
чела
намрштити
,
и
дати
знак
да
бити
добро
бити
да
се
Петошко
удати
,
да
што
луд
јошт
не
изговорити
.
Петошко
,
видети
да
се
удалити
морати
проговорити
јошт
као
за
збогом
остајати
.
—
е
видити
да
се
и
ја
већ
морати
потурчити
,
и
луд
јесам
што
већ
досад
јесам
.
тај
видити
већ
ионако
да
хтети
се
Србин
са
Турчин
сродити
,
а
земља
хтети
Турчин
у
мираз
припасти
.
ја
већ
овде
немати
никакав
посао
;
ићи
у
Турчин
.
онде
хтети
најпре
продавати
буза
,
па
кисео
млеко
,
па
кад
стећи
који
пар
,
постати
код
какав
пасти
тефтердар
,
па
ефендија
,
па
напослетку
паш
,
и
тај
од
три
реп
,
_послаћу
војвода
Костреш
три
товар
благо
,
па
хтети
запросити
његов
’
ћер
,
и
задобити
јесам
,
јер
хтети
бити
славан
човек
.
—
А
шта
,
зар
хтети
у
двор
да
остати
—
запитати
опет
шаљиво
Костреш
.
—
Нипошто
;
ја
јесам
досад
волети
бити
будала
у
мудар
царство
нег
’
мудар
у
луда
,
ал
’
сад
јесам
видети
да
јесам
сав
полудети
,
па
сад
морати
ја
мудровати
.
после
овај
’
реч
Петошко
уклонити
се
.
сав
јесам
тај
за
сам
лакрдија
држати
,
но
Петошка
доиста
више
јесам
виђети
;
он
јесам
нестати
.
овако
жалосне
свадба
јошт
Србин
видети
јесам
,
сав
јесам
гостити
изгледати
као
да
јесам
већ
сад
потурчити
.
један
се
од
други
стидити
.
Јусуф
јесам
једва
чекати
да
бити
сав
што
пре
крај
.
у
један
доба
дигнути
се
гостити
.
после
обичан
церемонија
сав
се
разићи
.
и
Милева
одвести
Турчин
.
моћи
ни
питати
да
л
’
јесам
бити
невесео
,
плачан
—
како
јесам
путовати
,
како
јесам
примити
од
Бајазит
.
доста
да
се
она
скоро
у
харем
султанов
налазити
,
па
заборавити
она
мало
,
да
ми
не
бости
срце
.
ВИИ
после
свадба
настати
важан
догађај
.
Стеван
јесам
скупити
нешто
војска
,
но
овај
нит
’
јесам
бити
довољан
против
Турчин
,
нити
против
Вук
.
Вук
јесам
јак
војска
скупити
,
који
да
се
са
Стевана
сајузити
,
моћи
бити
Турчин
напоље
изићи
као
што
јесам
и
ући
.
но
два
главне
породица
сукобити
се
.
морати
се
начисто
довести
;
хтети
ли
Гребљановић
или
Бранковић
Србија
овладати
.
откако
јесам
Бајазит
постати
зет
царичин
,
гледати
јесам
да
Вуков
силан
партаја
ослабити
или
срушити
,
па
хтети
са
слаб
лако
.
под
вид
као
да
помирити
два
таруће
се
породица
,
издејствовати
јесам
мир
између
Милица
и
Вук
,
такови
начин
,
да
један
опредељен
част
српски
земља
Вук
за
себе
и
син
задржати
,
а
остати
да
припасти
Милица
и
њен
деца
.
овај
јесам
извршити
,
ал
’
са
тај
се
и
српски
несрећа
навршити
.
земља
се
са
тај
опет
на
мање
частити
подела
,
и
са
тај
се
Турчин
посати
покорења
Србија
олакшати
.
~
после
овај
мир
,
Вук
јошт
јесам
бити
сасвим
задовољан
,
бојити
се
да
он
Турчин
у
сајузу
са
Милица
доцније
сасвим
не
истиснути
.
Почне
,
дакле
,
нов
план
правити
,
како
бити
свој
влада
распространити
моћи
.
Милица
јесам
на
сваки
његов
корак
пазити
,
и
како
јесам
приметити
да
се
мало
осиљавати
,
јавити
јесам
Турчин
,
који
он
јесам
одма
’
у
свој
граница
бацити
.
вук
незадовољан
и
огорчен
,
почети
се
приправљати
да
се
дат
прилика
опростити
од
овај
невоља
.
кад
јесам
мислити
да
јесам
прилика
већ
близу
,
бити
убити
из
потаја
,
неизвесно
,
да
ли
од
турски
или
српски
рука
,
оставити
сав
синути
Ђурђа
земља
,
свој
гордост
,
одважност
и
властољубије
.
сад
се
млад
Ђурађ
латити
кормило
.
војска
он
јесам
бити
на
сав
спреман
.
Бајазит
бојити
се
да
не
бити
се
један
ил
’
други
страна
српски
осилити
,
бити
јесам
посматрач
српски
неслога
.
откако
јесам
Вук
пасти
,
почети
се
Миличин
партаја
силити
.
млоги
јесам
вуковац
прећи
на
царичин
страна
особито
од
стар
’
војвода
,
који
јесам
се
ретко
с
воља
ма
како
способан
младић
књажевском
подвргавати
.
овај
видити
Мара
,
Ђурђев
мати
,
а
кћер
царичин
,
понудити
свој
пријатељство
Бајазит
,
и
обрећи
он
да
хтети
према
Турчин
сав
оно
чинити
,
што
она
год
царица
чинити
.
Бајазит
се
обрадовати
и
обрећи
свој
покровитељство
Мари
и
њен
синути
,
а
тај
покровитељство
састојати
се
у
тај
,
да
јесам
одсад
оба
српски
владајући
породица
јошт
већма
се
Бајазит
подвргнути
.
Милица
и
Мара
сав
се
надметати
,
који
хтети
од
њи
’
Бајазит
велик
услуга
учинити
.
Јошт
се
на
Косово
,
на
обала
Ситница
,
српски
кости
виђети
,
а
српски
владатељи
и
владатељке
ступити
јесам
у
велик
сајуз
са
Турчин
,
да
она
помоћи
обарати
јоште
непокорен
Влах
.
Милица
јесам
са
неки
војска
послати
синов
Бајазит
у
помоћ
;
тај
видити
Мара
,
да
се
не
осрамотити
,
тај
исто
јесам
чинити
.
Турчин
јесам
никад
пасти
тако
секирати
у
мед
као
сада
.
ако
јесам
се
донде
и
молити
:
„
Божа
не
сајединити
каурин
“
и
успевати
,
овај
бар
приликом
јошт
јесам
више
докучити
,
јер
јесам
се
сам
каур
српски
сајединити
да
помоћи
Турчин
угњездити
се
.
Лазарев
син
код
Турчин
;
Вуков
син
код
Турчин
;
Вукашинов
син
код
Турчин
,
српски
војска
код
Турчин
,
српски
кнегиња
у
Бајазит
,
куд
хтети
боље
по
Турчин
.
стар
српски
војвода
,
који
јесам
под
Душана
и
Лазарем
војевати
,
помрети
јесам
који
од
староста
,
који
од
жалост
.
тај
и
како
бити
моћи
гледати
војник
Душанов
како
се
Срба
за
Турчин
борити
?
и
јесам
Грман
уклонити
се
,
и
отићи
јесам
у
Зета
слободан
,
и
погудити
у
свој
староста
јошт
неколико
песма
,
одзивати
Душанов
доба
,
у
један
пештера
каменит
оставити
јесам
свој
гусле
јаворов
,
да
кадгод
,
ако
опет
настати
славан
доба
,
загудети
на
она
он
подобан
детић
.
па
јесам
тако
сирома
’
Грман
на
слободан
земља
скончати
.
Бајазит
јесам
хтети
згодан
прилика
промашити
.
он
јесам
јошт
Влашки
сметало
,
па
онда
на
Мађар
.
скупити
силан
војска
,
и
удар
на
Влашка
.
код
Краљево
,
влашки
варош
,
стојати
два
противан
стан
,
цар
Бајазит
и
војвода
Мирчета
.
Што
јесам
од
Влах
оружије
понети
моћи
,
ту
се
десити
.
по
турски
стан
пролазити
рећи
бити
да
јесам
српски
војска
језгра
Турчин
.
тај
Ђурађ
са
свој
браћа
,
Стеван
и
Вук
Лазаревић
,
сав
српски
соко
,
па
и
Краљевић
Марка
са
свој
браћа
,
као
лав
ранити
,
чекати
,
да
са
последњи
уздисај
све
што
он
окруживати
,
смлавити
.
овде
се
састати
важан
син
,
сав
који
јесам
по
несрећан
судба
рођење
определити
да
над
народ
владати
.
Марка
,
који
без
бој
живити
јесам
моћи
,
бити
јесам
сам
себе
у
рачун
чист
.
он
јесам
свој
реч
задати
,
па
она
јесам
и
одржати
,
вредност
њен
крв
платити
.
у
стан
турски
Марка
у
сав
чадор
пити
.
до
он
седити
његов
мио
Хасан
.
Хасан
гледити
на
Марка
,
нит
’
очи
с
он
скидати
.
из
сваки
черте
Марков
у
себе
вући
нов
и
нов
јунаштво
.
и
диван
јесам
Марка
.
Турчин
дивити
се
његов
јунаштво
,
и
вео
,
да
ако
ико
,
тај
доиста
Краљевић
Марка
јединог
каур
увести
Мухамед
у
едем
,
ђе
он
сав
турски
газија
једва
чекати
.
Стеван
књаз
,
који
јесам
Турчин
место
царски
име
деспотски
носити
допустити
,
иако
јесам
Марка
отац
он
непријатељ
бити
,
јесам
моћи
пропустити
да
не
видити
Марка
,
кад
он
и
душман
као
пријатељ
хвалити
.
скуп
са
Ђурђе
и
браћа
посета
Марка
.
Марка
кад
видити
син
свој
некадашњи
душманин
,
као
прав
јунак
рука
он
пружити
.
Стеван
хтети
да
она
пољубити
,
Марка
он
не
да
,
он
се
само
руковати
.
повести
се
опет
разговор
онакав
,
као
први
пут
са
Ђурђе
.
Марка
се
допасти
Стеван
тако
исто
као
и
Ђурађ
.
Међа
осталим
рећи
Марка
:
—
Драга
мој
посинак
,
казати
ви
нешто
,
па
се
опоменути
мој
реч
.
ја
јесам
ваш
оцеви
турски
удворица
звати
,
зато
што
јесам
не
моћи
гледати
где
ја
мој
очинство
газити
и
отимати
,
код
Турчин
помоћ
тражити
.
коцкати
се
преокренути
и
судба
јесам
определити
да
се
и
мој
душман
син
Турчин
клањати
.
ако
јесам
ја
погрешити
,
моћи
јесам
од
ја
пример
узети
,
па
зашто
јесам
опет
уз
Турчин
пристати
.
за
ја
већ
надеждити
немати
,
ал
’
ви
јесам
још
млад
,
па
сав
поправити
моћи
.
но
бити
ја
ко
како
осуђивати
,
ја
јесам
уверити
да
и
при
Турчин
доста
сам
добра
мој
род
учинити
.
ако
јесам
Србин
у
турски
ропство
,
тај
он
Марка
избављати
,
ако
Турчин
српски
земља
пустош
,
Марка
гледити
да
накнада
и
да
сваки
уцвељен
мајка
суза
утрти
.
но
на
овај
пазити
.
ви
обојица
ослањати
се
на
Турчин
.
и
ја
јесам
се
на
она
ослањати
.
пазити
да
се
не
покајати
.
велик
јесам
ствар
који
јесам
на
себе
узети
.
народ
требати
заштићавати
,
а
народ
два
поглавар
имати
.
народ
бити
срећан
бити
да
јесам
један
место
двојица
,
јер
се
сила
српски
цеп
.
па
утолико
јесам
опасније
за
народ
,
што
јесам
обојица
пун
изглед
,
одважан
и
властољубив
.
камо
срећа
да
јесам
који
тај
од
ви
неспособан
и
неодважан
,
па
бити
важан
над
слаб
мах
преотети
,
па
народ
не
бити
се
делити
,
ал
’
овако
,
сваки
за
првенство
тежити
,
па
један
једнак
хтети
да
се
покорити
.
Послушајте
ја
.
ако
се
ви
двоје
тако
не
уредити
,
да
међу
ви
један
господар
,
а
оно
пасти
сав
са
свој
у
чељуст
душманин
.
за
ја
јесам
доцне
кајати
се
,
ал
’
ви
још
имати
час
.
Чувајте
народ
од
женски
господарство
јер
женски
страст
хитар
к
пропаст
вод
.
напослетку
још
и
овај
ви
казати
.
ја
осуђивати
како
ви
драго
,
знати
Марка
народ
,
који
јесам
и
код
душманин
заштићавати
,
и
гусле
хтети
јасно
даворити
о
име
његов
где
год
Србин
дисати
.
ја
сад
,
истина
,
војевати
с
Турчин
противу
Мирча
,
и
тај
зато
,
што
јесам
он
с
ваш
оцеви
свагда
мој
и
мој
отац
душманин
бити
.
мој
отац
душман
крв
проливати
морати
,
но
опет
волији
мој
народ
и
хришћанин
нег
’
себе
,
и
ако
јесам
веран
отац
син
и
против
Мирча
војевати
,
зато
опет
искрено
исповедати
да
желити
да
у
бој
,
који
ми
предстојати
,
хришћанин
победа
,
и
да
бити
ја
жртва
чист
те
хришћански
победа
.
овај
јесам
реч
коснути
срце
Стеванов
и
Ђурђев
.
сваки
јесам
од
она
јесам
себе
у
срце
гледнути
и
застидити
се
бар
за
магновење
од
сопствен
себичност
.
Марка
она
јесам
угостити
,
опростити
се
од
она
и
руковати
се
,
баш
као
да
осећати
да
јесам
овај
последњи
састанак
.
Стеван
и
Ђурађ
опростити
се
од
Марка
и
Хасан
,
отићи
свак
у
сав
стан
,
и
очекивати
јесам
бојити
.
дуго
јесам
морати
чекати
.
оба
војска
бити
јесам
спреман
,
и
сутрадан
пре
зор
дати
се
знак
битка
.
оба
јесам
војска
бити
силан
.
Влах
се
бити
за
слобода
и
отаџбина
,
Турчин
да
добити
нов
земља
,
Србљин
да
се
Турчин
умити
.
Влах
познавати
јесам
добро
предел
битка
.
Турчин
не
моћи
да
се
са
њихов
коњанички
мноштво
ползују
.
Битка
се
страшан
изрод
;
српски
кнез
,
Стеван
и
Ђурађ
,
надметати
се
у
јунаштво
.
Краљевић
,
починити
чудо
свој
храброст
,
пасти
,
а
Влах
победа
одржати
.
Турчин
вући
се
натраг
,
а
Стеван
и
Ђурађ
са
Србин
заштићавати
уступање
Турчин
.
да
немати
Србље
,
зло
по
Турчин
.
после
овај
влашки
победа
,
Бајазит
увидити
важност
Србље
,
и
паштити
се
у
пријатељство
она
одржати
.
Марка
већ
јесам
бити
,
дакле
од
његов
име
више
нит
’
страх
нит
’
користити
.
но
не
проћи
година
два
,
а
Мађар
ударити
на
Бајазит
.
Још
се
јесам
Турчин
ни
скупити
,
а
већ
Срба
под
Стевана
и
Ђурђе
чувати
турски
граница
.
Милица
и
Мара
постати
турски
удворица
,
па
она
морати
помоћ
слати
.
опет
доћи
ред
на
Срба
да
Турчин
победити
помоћи
.
код
Никопоље
десити
се
битак
.
Стеван
са
одабран
српски
војник
последњи
удар
Мађар
задати
.
једва
јесам
краљ
Жигмунд
из
битка
са
неколико
она
избегнути
.
Срба
почети
се
помало
крепити
,
и
доиста
збрисати
бити
се
бити
штета
косовски
да
јесам
један
глава
у
земља
бити
.
но
шта
хтети
са
два
господар
и
два
госпођа
?
народ
јесам
бити
на
четири
партаја
поцепати
.
један
слушати
Милица
,
други
Мара
,
трећи
Стевана
,
четврти
Ђурђа
,
а
пети
се
,
опет
,
Турчин
боја
.
јесам
бити
један
снажан
рука
који
са
сав
управљати
.
патријарх
јесам
већ
умрети
,
немати
ко
да
на
послушност
побуђава
.
отац
Леонтије
отићи
јесам
у
свет
земља
,
у
Јерусалим
,
да
се
за
народ
бог
молити
,
и
да
код
кућа
не
гледити
како
се
Турчин
сила
.
настати
опет
нов
рат
.
татарски
цар
Тамерлан
ићи
са
небројен
војска
на
Бајазит
,
да
он
царство
разорити
.
Милица
и
Мара
шиља
синов
са
војска
да
Турчин
помоћи
.
Срба
са
свој
поглавар
,
Стевана
и
Ђурђе
,
ићи
у
Азија
,
Бајазит
у
помоћ
.
код
ангора
оба
се
војска
састати
.
после
велик
сеча
Турчин
бити
победити
,
и
Бајазит
скуп
са
свој
харем
ухватити
.
ту
се
и
Милева
десити
.
морати
јесам
обнажен
Тамерлана
служити
.
Чудна
срећа
промена
.
но
Срба
издржати
јесам
последњи
нападај
Татар
,
и
са
тај
спасти
јесам
велик
част
турски
војска
,
а
са
она
турски
царство
.
Бајазит
изгубити
живот
,
ал
’
деца
он
остати
царство
.
Међутим
и
царица
Милица
умрети
.
Стеван
,
стећи
у
разним
рат
слава
,
почети
свој
снага
распростирати
.
но
куд
се
дед
Петошко
?
о
он
ни
трагати
ни
глас
.
Харалампије
отићи
јесам
у
манастир
,
па
тек
јесам
оданде
к
Русни
често
одлазити
,
и
с
она
нов
замак
плести
.
Светислава
јесам
нестати
;
ваљда
јесам
у
какав
битка
погинути
;
и
боље
,
јер
за
смртно
заљубљен
човек
немати
добар
лек
,
него
ил
’
да
се
одма
’
са
други
оженити
,
ил
’
да
он
нестати
.
Турчин
после
смрт
Бајазитов
,
мало
нос
покуњити
.
Вис
она
јесам
лежати
о
српски
пријатељство
нег
’
икада
.
Бур
се
велик
подигнути
над
турски
царство
,
па
судба
јесам
,
опет
хтети
да
он
Србин
одржати
.
Бајазитов
син
Мус
и
Мусулман
бити
јесам
међу
себе
несложан
,
и
заратити
се
.
Деспот
Стеван
са
свој
брата
Вук
и
Ђурђе
после
ангорски
битка
доћи
у
Цариград
.
брат
Ђурђев
Гргур
пасти
јесам
у
ропство
татарски
,
и
остати
јесам
онђе
.
Деспот
и
Ђурађ
заручити
себе
овде
грчки
кнегиња
од
Кантакузенов
и
Палеологове
лоз
;
један
кнегиња
Јелена
,
а
други
Јерина
.
Грк
јесам
жељети
Срба
у
сав
сајуз
довести
.
требати
јесам
,
дакле
,
и
једном
и
други
српски
кнез
ласкати
.
сад
почети
около
овај
двојица
интригирати
.
оставити
Деспот
и
Ђурђа
у
Цариград
,
да
видити
шта
се
у
Србија
радити
.
после
косовски
удар
народ
к
себе
доћи
само
јесам
један
честит
поглавар
требати
.
Стеван
јесам
бити
у
сваки
смисао
честит
,
ал
’
који
полза
кад
ни
брат
Вук
добар
он
не
жети
.
Ђурађ
већ
давно
у
срце
носити
јесам
жеља
за
влада
,
па
будући
јесам
млого
добар
’
својство
у
себе
имати
,
зато
он
јесам
и
партаја
једнако
расти
.
Турчин
јесам
бити
у
велик
сметња
,
и
за
Срба
куцнути
јесам
као
добар
час
,
ал
’
бадава
кад
место
један
троје
управљати
.
у
оваков
околност
јесам
требати
да
непријатељ
Срба
обарати
.
требати
ји
јесам
сам
себе
оставити
,
па
хтети
се
они
сам
међу
себе
изглођати
.
Русна
са
Харалампије
једнако
за
Ђурђа
по
народ
мутити
.
Харалампије
ићи
потајно
међу
народ
и
прав
нов
партаја
за
Ђурђа
.
—
Шта
хтети
ми
—
велим
народ
Харалампије
—
Стеван
поред
Ђурђа
.
тај
Ђурађ
јесам
јесам
кадар
народ
заштитити
,
нити
јесам
тако
близу
сродство
турски
као
Стеван
,
а
и
одважан
јесам
од
овај
.
но
баш
кад
бити
се
хтети
Ђурађ
на
пријатељство
турски
ослањати
,
и
онда
бити
даље
дотерати
од
Стевана
,
па
и
напослетку
морати
тај
учинити
ако
он
свеколик
народ
не
признати
.
народ
се
сасвим
збунити
;
јесам
знати
на
чији
хтети
страна
.
онда
јесам
тај
бити
,
кад
јесам
код
Србље
први
пут
говорити
да
нит
’
се
знати
ко
пити
,
нит
’
ко
плаћати
.
народ
јесам
видити
да
великаш
са
Турчин
млого
шуровати
,
и
да
добра
бити
хтети
.
док
се
Стеван
с
војска
у
Азија
бавити
,
донде
јесам
Русна
у
земља
Ђурђа
приврженик
тражити
.
патријарх
нов
јошт
јесам
бити
,
јер
деспот
јесам
хтети
владика
Ћирило
,
ал
’
остати
партаја
он
јесам
трпети
.
тек
доцније
бити
јесам
за
патријарх
намешћен
.
црнац
калуђер
тумарати
јесам
као
какав
дух
по
земља
,
и
како
који
,
по
свој
ћуд
,
ил
’
јесам
народ
Стевана
ил
’
Ђурђа
привлачити
.
Великаши
и
војвода
држати
се
сад
један
,
сад
други
,
како
она
се
кад
за
боље
свидети
.
поред
Стевана
стално
се
држати
војвода
Орловић
;
тако
исто
поред
Ђурђа
стално
јесам
се
увек
држати
и
војвода
,
Војновић
и
Змај-Облачић
Рада
.
Русна
јесам
већ
све
у
преправност
довести
,
само
да
се
јошт
са
Ђурђе
бољма
договор
,
први
прилика
прогласити
Ђурђа
за
независан
српски
господар
.
док
се
она
у
Србија
тако
трудити
,
Ђурађ
у
Цариград
такође
за
себе
јесам
радио
.
у
Цариград
јесам
српски
господар
красан
дом
и
летњи
палата
имати
.
онде
јесам
се
они
радо
бавити
,
који
због
сопствен
’
узрок
,
који
пак
због
красота
варош
и
величанствен
предео
.
[
какав
јесам
онда
бити
јошт
Цариград
!
Варош
јесам
бити
пун
велик
спомен
прошасти
време
.
]
Јошт
онда
јесам
се
моћи
виђети
ниједан
минарет
,
ниједан
џамија
.
где
сад
стајати
Аја-Софија
,
онде
се
слава
Христов
појати
.
где
сад
фанариот
живити
,
у
Фанаре
,
онде
јесам
Кантакузени
и
други
великаш
седити
.
где
јесам
сад
долма
Багџе
и
Чераган
,
онде
јесам
се
укусан
зидан
грчки
палата
дизати
,
у
који
јесам
и
српски
господар
не
једанпут
време
проводити
.
обала
мраморан
мора
бити
јесам
пун
српски
’
гост
.
у
Шкутарима
не
једанпут
јесам
српски
војска
лежати
,
и
Дарданели
не
једанпут
јесам
јечати
од
јуначки
песма
српски
’
војник
и
морнар
,
један
реч
,
сасвим
јесам
онда
други
живот
бити
.
Ђурађ
,
у
палата
Палеологовој
седити
,
у
глава
он
се
разни
план
врсти
.
одједаред
јавити
он
се
да
јесам
неко
из
Србија
доћи
и
рад
јесам
с
он
говорити
.
ко
јесам
тај
бити
?
Харалампије
.
не
у
калуђерски
хаљина
,
но
преобући
,
да
он
не
познати
,
доћи
јесам
Харалампије
да
важан
ствар
Ђурђа
саопштити
.
—
Шта
јесам
Харалампије
,
шта
јесам
нов
?
—
Свашта
доста
,
но
јесам
ли
на
добар
место
,
моћи
ли
што
изговорити
?
—
изговорити
све
.
—
поздравити
ти
Русна
,
и
јављати
ти
да
ствар
добро
стајати
.
—
говорити
бистар
.
—
откако
јесам
у
војска
отићи
,
Русна
јесам
у
твој
корист
неусипно
радити
.
партаја
тај
јесам
веће
нег
’
икада
.
знати
да
и
јесам
Вук
не
трпити
брата
он
Стевана
,
па
Вуков
партаја
,
будући
јесам
сам
по
себе
слаб
,
нити
моћи
за
Вук
што
произвести
,
па
наш
се
приљубити
.
—
Шта
радити
,
шта
велим
народ
?
—
Знаш
шта
јесам
народ
;
он
свагда
јак
се
држати
,
јер
се
бојити
да
хтети
,
ако
слаб
се
држати
бити
—
страдати
.
сад
јесам
за
ти
више
заузети
нег
’
икада
,
јер
роптати
на
Стевана
,
што
јесам
с
мати
свој
Милев
Турчин
дати
,
и
с
тај
се
турски
удворица
начинити
.
Русна
велим
,
да
и
ти
требати
да
потајно
са
Турчин
држати
,
донде
,
док
ствар
сасвим
не
дозрети
;
после
што
он
драго
.
—
дакле
велим
мој
партаја
јесам
велик
?
—
млоги
веће
.
—
кад
јесам
тако
,
моћи
време
губити
,
ићи
натраг
,
па
казати
Русин
да
само
ја
партаја
одржавати
,
а
ја
хтети
ослабити
цео
уплив
Стевана
,
овде
тако
исто
као
и
код
Турчин
.
рећи
јошт
и
тај
:
међу
Мус
и
Мусломаном
,
син
Бајазитов
,
рат
се
започети
.
онај
хтети
од
њи
’
победити
,
који
бити
Србин
на
страна
.
с
који
бити
држати
Стеван
,
с
тај
хтети
и
ја
,
но
даћа
се
молити
од
он
,
да
с
тај
пред
Турчин
важност
Стевана
умалити
.
кад
бити
код
победитељ
Турчин
важан
,
онда
ја
јесам
лак
рачун
са
Стевана
.
мој
поздрав
Русни
.
Харалампије
отићи
.
Ђурађ
остати
јесам
замислити
.
Малочас
,
па
послати
поуздан
човек
у
Анадолија
да
извидети
који
Бајазитов
синути
срећа
служити
,
и
да
сазнати
с
који
намеравати
Стеван
држати
.
Ђурађ
јесам
бити
одвећ
властољубив
,
нити
се
моћи
у
шта
са
Стевана
слагати
.
један
други
јесам
на
пут
стајати
.
да
јесам
бити
Ђурђа
,
Стеван
,
по
сав
разум
и
доброта
,
народ
бити
јако
усрећити
.
да
јесам
Стевана
,
Ђурађ
,
по
свој
одважност
,
распространити
и
утемељити
бити
изнова
српски
држава
.
они
јесам
бити
два
орао
у
један
кавез
.
Стеван
јесам
се
хтети
упокорити
,
јер
јесам
држати
да
јесам
он
одавна
насљедник
престол
,
па
не
моћи
нити
имати
права
свој
породица
кормило
из
рука
узети
и
Бранковићев
предати
;
па
баш
и
кад
бити
рад
,
не
бити
моћи
,
јер
бити
се
после
он
брат
он
Вук
упрљати
.
Ђурађ
јесам
,
напротив
,
држати
,
да
јесам
после
косовски
битка
са
смрт
Лазар
,
који
јесам
ни
јесам
по
права
насљедије
царство
задобити
,
породица
Гребљановић
насљедије
изгубити
,
и
да
тај
принадлежати
онај
који
јесам
част
српски
војска
онђе
спасти
.
Шта
јесам
,
дакле
,
из
овај
сљедовати
моћи
,
него
распра
и
међусобан
рат
?
Стевана
доћи
један
непознат
човек
,
који
он
од
непознат
Турчин
донети
глас
да
се
чувати
Бранковић
,
јер
потајно
код
Турчин
о
тај
радити
да
он
с
пут
уклонити
.
на
сав
распитивање
улак
он
не
хтети
казати
од
ко
јесам
тај
глас
,
само
он
јесам
рећи
,
да
јесам
исти
поуздан
,
и
да
његов
реч
на
свој
и
свој
народ
корист
добро
упамтити
.
Стевана
јесам
већ
одавна
подозрителан
бити
Ђурађ
,
сад
јесам
тај
подозрење
душа
Стевана
мучити
почети
.
бојати
се
за
себе
и
за
народ
.
саветовати
се
са
брата
Вук
,
шта
да
чинити
.
Вук
он
саветовати
да
он
ухватити
и
на
смрт
осудити
.
Стеван
јесам
жесток
срце
,
нити
хтети
Ђурђа
да
убијати
,
ал
’
тек
морати
се
од
насилија
чувати
.
Закључи
ухватити
он
и
дати
он
под
затвор
.
Помоћу
неки
грчки
великаш
изићи
он
за
рука
ухватити
и
затворити
Ђурђа
.
најпре
он
у
Цариград
затворити
.
јесам
трајати
месец
дан
,
а
Ђурађ
јесам
већ
седити
у
Гургусовачкој
тамница
.
он
чувати
капетан
Радан
.
Стеван
што
брже
вратити
се
у
Србија
,
завести
пријатељство
са
велик
господар
Мирче
,
и
узети
у
рука
кормило
слободан
част
Србија
.
нов
ред
јесам
заводити
у
Србија
.
укрепити
и
украсити
јесам
сребрник
и
Београд
,
народ
јесам
побуђивати
к
радња
,
наука
и
слога
.
Још
мало
врмена
,
па
Србија
да
бити
опет
онаки
као
под
Душана
.
Стеван
јесам
са
свој
народ
у
сав
напредовати
.
но
док
се
деспот
са
свој
народ
бавити
,
да
видити
шта
се
стати
са
Милева
,
шта
са
Гргур
Бранковић
,
који
јесам
у
ропство
татарски
.
код
ангора
у
Анадолија
легати
стан
татарски
.
после
победа
,
деспот
она
јесам
са
свој
Србин
на
пут
стајати
,
што
јесам
моћи
цео
турски
војска
,
а
и
с
она
и
турски
царство
један
ударац
уништити
.
Тамерлан
у
свој
јарост
,
што
јесам
турски
војска
сасвим
уништити
,
почети
над
заробљен
свирепствовати
.
Малодушан
победитељ
са
ухваћен
Бајазит
,
победитељ
Мађар
,
худ
јесам
поступати
;
тако
исто
са
Милева
и
Гргур
.
радостан
жагор
у
цео
стан
влада
.
Татари
делити
пљачка
.
на
један
узвишен
место
видити
се
велик
свилен
злато
украсити
шатор
.
около
он
више
мањити
’
шатор
.
пред
велик
шатор
видити
се
један
велик
гвозден
кавез
.
у
он
седити
окован
Бајазит
.
Тамерлан
се
наслађавати
са
понижење
Бајазитов
.
кад
кудгод
изјахати
,
пре
нег
’
што
хтети
једном
нога
у
зенгију
,
стати
други
на
леђа
сагнут
Бајазит
.
Татари
од
милина
кликтати
.
из
цео
Анадолија
долазити
да
видити
чудо
од
Бајазит
.
хиљадама
и
хиљадама
стран
’
људи
стећи
се
да
видити
сила
Тамерланову
,
а
овај
јесам
сав
тај
мало
.
Дервиша
,
калуђер
,
инђијски
брамин
долазити
јесам
да
видити
чудо
,
да
куповати
ил
’
искупљивати
роб
.
Вашар
јесам
у
стан
велик
бити
.
два
калуђер
,
један
средњи
доба
,
други
још
младић
,
тумарати
тамо-амо
,
не
бити
ли
какав
познат
роб
видети
.
около
Тамерлановог
шатор
чути
се
вика
и
смех
.
Тишма
јесам
велик
,
тешко
се
моћи
онамо
дотурати
,
јер
сваки
бити
рад
виђети
шта
се
код
Тамерлановог
шатор
радити
.
Калуђери
дотурати
се
,
и
тај
наблизо
.
Тамерлан
са
татарски
војвода
пити
,
частити
се
,
па
Бајазит
хлебни
комад
бацати
у
кавез
.
Милева
као
први
ропкиња
Татар
служити
.
Калуђери
се
све
ближе
и
ближе
Милева
приближити
.
Очи
она
се
сусрет
.
ко
бити
моћи
описати
Милевин
забуна
и
жалост
калуђер
.
одма
’
се
познати
.
стар
калуђер
суза
низ
образ
ронити
,
млад
блед
,
са
стиснут
усна
и
укочен
очи
на
она
гледати
.
Милева
не
моћи
срце
да
одоле
,
испустити
из
рука
чинија
и
пустити
се
у
јецање
кроз
који
се
чути
загушити
реч
—
Светислава
—
Леонтије
.
Стражари
зачудити
задржати
оба
калуђер
.
Дође
глас
до
Тамерлана
,
он
дати
к
себе
довести
калуђер
,
који
јесам
пред
Милева
морати
приповедати
шта
јесам
и
ко
јесам
.
—
какав
јесам
овај
људи
—
запитати
Тамерлан
.
—
ја
јесам
’
ришћански
калуђер
.
бити
јесам
у
Јерусалим
на
молитва
,
чути
твој
велик
побједа
над
Бајазит
,
доћи
јесам
да
се
очи
уверити
.
знати
јесам
да
о'ђе
морати
бити
и
’
ришћански
заробљеник
,
па
ми
јесам
дужност
о'ђе
нагледати
она
,
охрабрити
,
ако
јесам
могуће
и
искупити
,
или
бар
дома
глас
однети
,
да
он
његов
за
ослобођење
нужан
[
средство
]
створити
и
послати
.
па
ето
наићи
,
на
жалост
на
царски
кћер
.
њен
отац
јесам
бити
српски
цар
.
—
А
његов
син
помагати
јесам
Бајазит
—
рећи
љутит
Тамерлан
.
—
сирот
царски
кћер
јесам
тај
крив
.
она
јесам
од
детинство
од
цар
наменити
бити
овај
мој
млад
брата
.
он
јесам
син
један
славан
српски
војвода
.
по
несрећа
после
косовски
битка
,
’
де
јесам
наш
цар
и
султан
Мурат
пасти
,
царица
се
са
Бајазит
опријатељити
,
Бајазит
се
допасти
кнегиња
,
а
овај
јесам
имати
толико
сила
да
противустане
жеља
материн
и
благ
Бајазитов
,
и
жертвовати
се
.
овај
младић
одрећи
се
светски
’
ствар
и
постати
калуђер
,
и
тако
ми
јесам
сад
овде
судба
саставити
.
—
е
кад
јесам
тако
—
одговорити
Тамерлан
—
а
оно
пушћати
слободан
ваш
кнегиња
,
заједно
са
њен
брата
.
после
овај
реч
дозвати
Бајазит
на
близу
,
да
ји
сав
видити
,
да
он
утолико
теже
пасти
.
Бајазит
јесам
срамоћење
мушки
подносити
.
Милева
једнако
јецати
;
ко
бити
знати
,
да
ли
од
радост
или
од
жалост
.
да
чудан
промена
судба
!
Светислав
у
сав
детинство
срећан
,
бити
јесам
љубити
од
царски
кћер
.
дрво
јесам
за
он
високо
бити
.
кад
мислити
да
јесам
на
врх
,
онда
се
стрмоглавити
.
силан
Бајазит
он
јесам
преотети
,
нит
’
он
шта
марити
за
скрушен
срце
несретан
младић
.
онај
,
који
јесам
срећан
,
ретко
осећати
туђ
несрећа
.
Милева
,
занешена
сила
и
богатство
Бајазитов
,
отпадити
се
од
Светислава
,
мислити
да
хтети
она
се
цео
исток
клањати
.
Бајазит
у
сила
и
слава
надувати
,
поред
свој
толики
стадо
,
тражити
да
отети
други
једино
јагњешце
,
не
мислити
да
кола
ићи
наоколо
,
а
невоља
ред
ћера
.
ето
сад
жалост
,
сав
троје
у
несрећа
се
састати
.
Тамерлан
она
јошт
добро
обдарити
;
а
Бајазит
у
ропство
задржати
,
да
он
јадно
изморити
.
Гргур
,
Милева
,
Леонтије
и
Светислав
,
сада
већ
отац
Сава
,
упутити
се
у
свој
отаџбина
.
кад
јесам
кући
доћи
,
сваки
се
свој
вратити
,
тај
јесам
Леонтије
и
Сава
у
Хиландар
,
Гргур
у
Смедерево
,
а
Милева
у
намастир
Благостињу
у
дувна
.
А
шта
јесам
и
знати
друго
радити
?
после
презрен
Светислава
,
као
потурченица
,
и
у
ропство
осрамотити
,
шта
она
јесам
бити
друго
чинити
,
нег
’
опет
у
стар
вера
,
па
свој
грех
кајати
.
тај
ионако
Светислав
нит
’
бити
јесам
хтети
,
нит
’
моћи
више
узети
.
па
у
стар
доба
јесам
бити
као
сада
да
се
после
несрећан
љубав
увек
други
и
други
тражити
,
нег
’
често
јесам
у
намастир
ићи
,
тај
јесам
се
пострићи
.
ВИИИ
Шта
ради
Ђурађ
у
Гургусовац
?
Чами
,
проклињати
,
освета
смишљати
.
његов
гордост
јесам
понизити
,
крило
јесам
он
острићи
,
шта
хтети
сад
?
—
но
тај
се
јесам
надати
од
Стевана
.
ако
ја
бог
помоћи
,
те
се
одавде
ослободити
,
запамтити
ја
.
колико
јесам
ја
путити
он
моћи
смакнути
дати
!
А
гле
он
шта
чинити
са
ја
?
тај
да
морати
Турчин
служити
,
опет
се
осветити
морати
.
сад
видити
да
јесам
права
имати
Марка
.
његов
цео
живот
јесам
мој
подобан
,
но
гледати
да
не
проћи
као
он
,
но
да
мој
душман
сатрти
.
овако
јесам
Ђурађ
у
тамница
мислити
.
капетан
Радан
видити
отворен
млад
књаз
и
војвода
,
саопштити
ствар
Војновић
и
Змај-Облачићу
да
јесам
рад
спасти
Ђурђа
.
овај
тај
једва
дочекати
.
један
ноћ
доћи
Облачић
и
Војновић
са
неколик
коњаник
под
Гургусовац
,
тај
ослободити
Ђурђа
.
док
јесам
Ђурађ
у
тамница
седити
,
деспот
јесам
имати
време
ред
у
земља
увести
,
и
партаја
противан
умирити
.
у
земља
јесам
Ђурађ
слаб
имати
изглед
да
са
свој
моћи
што
противу
деспот
произвести
,
јер
се
владати
Стеванов
укрепити
.
Ђурађ
са
свој
друг
отићи
у
Дринопољ
.
Султан
Мусулман
он
радо
примити
,
начинити
он
турски
паш
и
поверити
он
један
част
војска
.
Русна
и
Харалампије
јесам
мировати
.
потајно
јесам
бити
у
сајузу
са
Ђурђе
,
и
назначити
он
време
кад
бити
моћи
на
Србија
ударити
и
деспот
збацити
.
док
се
јесам
деспот
са
нов
устројење
у
свој
земља
бавити
,
и
не
мислити
на
такови
што
да
хтети
Ђурађ
са
Турчин
на
Србија
напасти
—
пукнути
глас
да
јесам
Ђурађ
са
Турчин
,
са
мложином
турски
војска
на
граница
,
’
де
опет
свој
српски
приврженик
чекати
који
он
српски
војска
куп
.
деспот
и
брат
он
Вук
скупити
у
наглост
војска
и
ићи
Ђурђа
насусрет
.
но
Ђурађ
јесам
већ
у
земља
упасти
.
Турчин
пасти
и
харати
село
,
отимати
жена
,
девојка
и
деца
.
’
де
год
се
стати
,
црква
рушити
,
те
правити
од
њи
’
џамија
.
Деспот
и
Вук
ићи
на
Косово
.
оба
војска
се
сразе
.
крв
се
млого
пролити
,
и
тај
највише
братски
.
ту
се
Србин
поред
Турчин
против
Србин
борити
;
брат
јесам
братски
крв
лити
.
народ
од
нов
чудо
обнезнанити
се
.
не
знати
на
који
хтети
страна
.
Деспот
одржати
крвав
победа
,
изагнати
Турчин
и
Ђурђа
,
ал
’
се
нов
зло
у
народ
родити
.
брат
јесам
братски
крв
пролити
,
и
оскврнити
светиња
братски
љубав
.
зло
се
почети
ширити
.
Ђурађ
сада
турски
паш
,
од
свој
намера
јесам
се
више
враћати
.
Тражио
јесам
нов
прилика
да
досадити
деспот
.
његов
партаја
бити
већ
врло
слаб
;
откако
јесам
турски
паш
постати
,
ако
се
и
јесам
потурчити
,
јесам
имати
више
поверење
у
народ
;
неки
великаш
,
који
од
турски
страх
,
који
из
мржња
прам
деспот
,
држати
јесам
он
стран
.
Русна
,
који
као
да
се
заклети
искоренити
Лазарев
породица
,
налазити
се
на
турско-српској
граница
,
па
једнако
јесам
тражити
нов
згода
за
Ђурђа
.
са
Ђурђе
јесам
моћи
ништа
почињати
,
но
знати
јесам
наћи
други
с
ко
хтети
деспот
шкодити
.
Вук
,
деспотов
брат
,
бити
јесам
добар
и
одважан
војник
,
но
властољубив
преко
мера
,
тако
исто
као
и
Ђурађ
.
и
он
јесам
имати
свој
приврженик
.
Русна
задобити
потајно
пријатељство
Вуков
.
и
она
опет
негдашњи
приврженик
Ђурђев
он
задобити
.
Русна
јесам
једнако
Вук
подстрекавати
:
зашто
да
бити
он
потчинити
деспот
,
кад
јесам
један
отац
син
,
у
сав
рат
једнак
јесам
судба
делити
,
зашто
да
бити
брат
брата
слуга
,
кад
моћи
бити
господар
?
вук
у
више
прилика
изјавити
свој
незадовољство
према
деспот
,
пустити
се
у
тајни
договор
са
Ђурђе
и
Турчин
,
и
када
се
цео
план
дознати
,
а
он
у
Турчин
,
онамо
куд
он
јесам
и
нећак
Ђурађ
.
обоје
скупити
силан
војска
турски
,
који
се
прикључити
и
приврженик
,
тај
ударити
на
Србија
.
земља
се
свуд
опустошавати
.
Међусобан
рат
се
опет
започети
.
син
на
отац
,
брат
на
брата
јесам
рука
дигнути
.
Турчин
почети
се
све
дубље
у
земља
пружати
,
и
гњездити
.
Славна
некада
српски
варош
већ
јесам
бити
пун
Турчин
.
Призрен
и
Приштина
,
славан
место
српски
слава
,
већ
се
са
мунара
дичити
.
млоги
Срба
,
да
се
опростити
једаред
од
толики
белај
,
ђе
ни
од
Турчин
ни
од
свој
’
мир
не
имати
,
почети
се
турчити
.
красна
Српкиња
стати
турски
харем
дичити
;
пиштајућу
деца
вући
Турчин
те
турчити
,
да
као
потурица
сав
род
утаманити
.
деспот
у
толики
беда
видити
се
,
да
не
бити
он
и
народ
сав
изгубити
,
дати
половина
српски
земља
брата
Вук
да
онде
господарити
.
но
десница
правда
сваки
плаћати
.
Мус
и
Мусулман
једнако
рат
водити
.
у
овај
рат
преко
воља
умешати
јесам
:
Стеван
деспот
,
Вук
са
млад
брата
Лазарем
,
и
Ђурађ
са
свој
.
сав
јесам
Србљин
са
Мус
држати
,
а
Грк
са
Мусулманом
.
Вук
почети
тамо-амо
шеврдати
.
Мусулман
бити
победитељ
,
деспот
из
битка
спасти
се
,
а
остати
остати
код
Мусулмана
.
Мусулман
,
када
се
већ
једанпут
брата
Муса
ослободити
,
рад
бити
ослободити
се
и
од
српски
’
владалац
.
време
јесам
већ
ту
бити
,
да
тај
посао
започети
.
један
дан
у
Пловдив
бити
велик
гунгула
;
питати
’
ришћани
Турчин
,
шта
хтети
тај
да
бити
;
Турчин
одговарати
:
сада
хтети
посећи
негдашњи
цар
Лазоглије
два
син
,
Вук
и
Лазар
,
да
она
се
семе
утрти
,
тако
хтети
се
исто
после
и
са
Бранковић
.
они
јесам
доиста
посећи
:
Ђурађ
јесам
задржати
,
да
још
услуга
чинити
,
па
онда
кад
већ
не
бити
нуждан
,
да
доћи
и
на
он
ред
.
сад
Ђурађ
морати
већ
и
онамо
ићи
,
куд
јесам
намеравати
.
Турчин
он
једнако
подбуњивати
против
деспот
.
морати
јесам
једнако
четовати
против
он
,
а
с
тај
против
свој
народ
.
његов
кривица
поток
јесам
лити
српски
крв
.
не
један
се
Србин
због
он
,
јер
он
јесам
Турчин
на
врат
доносити
,
потурчити
.
у
овај
доба
почети
ишчезавати
последњи
сенка
српски
слобода
.
слободан
син
Шумадија
проклињати
међ
свој
гора
онај
,
који
Турчин
наводити
;
а
Ђурађ
опет
свој
ћера
.
после
толико
нанешен
невоља
,
после
толико
проливен
невин
крв
,
јесам
л
’
могуће
да
све
тај
без
каштига
остати
?
да
видити
какав
хтети
судба
Ђурђа
постигнути
.
у
време
овај
’
метеж
Ђурађ
јесам
већ
оженити
бити
.
породица
он
се
већ
почети
плодити
.
морати
се
већ
и
за
свој
деца
бринути
.
он
јесам
већ
увидети
да
Турчин
ни
он
јесам
пријатељ
,
и
утолико
мање
хтети
бити
његов
деца
.
видети
јесам
шта
се
учинити
е
Вук
и
Лазарем
.
морати
јесам
и
он
већ
једаред
на
срце
канути
због
он
пролити
српски
крв
,
па
смислити
други
пут
предузети
.
но
како
хтети
,
кад
он
Турчин
не
дати
и
кад
јесам
већ
толико
штета
деспот
и
народ
нанети
?
и
јесам
ли
већ
сујетан
сав
његов
труд
,
када
јесам
већ
Турчин
мах
преотети
?
Покајав
се
,
престати
напастовати
деспот
.
утолико
јесам
већма
у
подозрење
код
Турчин
долазити
.
Турчин
он
позвати
да
она
помоћи
један
град
отимати
,
а
он
,
доћи
са
свој
војска
к
опседнут
грађан'ма
прећи
,
и
Турчин
пријатељство
отказати
.
сад
се
обратити
на
деспот
.
деспот
благ
и
не
знати
осветити
се
,
обрадовати
се
,
примити
он
као
свој
род
,
и
поставити
он
главним
војвода
српски
војска
.
но
Ђурађ
,
као
да
јесам
већ
проклети
,
сам
јесам
демон
са
себе
повући
,
навући
јесам
на
српски
земља
несрећа
који
јесам
српски
народ
једнако
пратити
.
откако
се
Ђурађ
у
земља
повратити
,
јесам
Срба
више
мир
имати
,
но
сваки
дан
се
крв
проливати
.
ионако
јесам
султан
мрзио
деспот
;
сад
,
кад
к
он
прећи
и
Ђурађ
,
усугубити
се
јарост
,
и
Турчин
намера
до
конац
Срба
сатрти
.
Мус
неки
прилика
убити
брата
Мусулмана
и
постати
султан
свити
Турчин
.
сабрати
силан
војска
да
коначно
покорити
Срба
.
Деспот
и
Ђурађ
помирити
,
храбро
јесам
сила
Мусин
противу
стајати
,
но
мноштво
одолети
јесам
моћи
.
Турчин
комад
по
комад
отимати
.
народ
изморити
јесам
моћи
као
у
стар
доба
толики
отпор
дати
.
на
срећа
,
подигнути
се
из
Азија
Мусин
млад
брат
Мехмед
,
да
Муса
царство
отети
.
Деспот
и
Ђурађ
употребити
овај
згодан
прилика
на
свој
корист
,
те
се
са
Мехмед
противу
Муса
сајузити
.
Мехмед
гонити
Мус
од
исток
,
а
Ђурађ
од
запад
;
Мус
бити
потући
и
убити
,
а
Мехмед
постати
господар
свити
Турчин
.
Ђурађ
,
чрез
овај
победа
добити
велик
поверење
код
деспот
.
Турчин
се
у
почетак
овај
победа
мало
смирити
;
но
овај
мир
јесам
дуго
трајати
.
они
наумити
Срба
бити
пошто
покорити
,
па
јесам
увек
прилика
рат
тражити
.
када
јесам
Турчин
до
нужда
бити
,
около
њи
’
јесам
лисичити
и
мир
обећавати
,
а
како
она
се
мало
бољма
водити
,
одма
’
јесам
Срба
напастовати
.
један
миран
година
два
јесам
крвавити
сљедовати
.
ИX
у
Дринопоље
султан
Мехмед
славити
свој
победа
.
он
ићи
на
поклоњеније
млоги
велик
и
мањити
владалац
.
Дринопоље
шта
јесам
дочекати
!
где
јесам
кадгод
грчки
,
бугарски
и
српски
слава
бити
,
сад
јесам
већ
стециште
Турчин
из
далек
земља
.
црква
православан
изгубити
се
у
млоштву
џамија
као
цвеће
међу
штир
и
коприва
.
Турчин
се
радовати
,
и
неки
она
,
весео
она
мајка
,
кад
тако
напредовати
,
кад
један
комад
земља
за
други
добијати
.
где
год
видити
Турчин
,
на
образ
он
читати
неки
понос
;
а
на
Србин
видети
неки
загушен
туг
.
јесам
ни
чудо
.
Турчин
насред
пазар
телалити
,
како
јесам
добро
Турчин
бити
;
сваки
јесам
мали
султан
,
и
већ
на
овај
свет
рај
се
наслађавати
.
Што
јесам
тек
икоји
земља
красно
од'ранила
,
тај
хтети
код
она
видети
.
Султан
,
паш
,
ага
и
спаија
,
какав
харем
имати
!
онде
јесам
црноок
и
леп
стас
дражестан
Гркиња
,
онде
питом
красота
Бугарка
,
онде
опет
бео
лице
и
граораст
’
очи
Српкиња
,
који
и
да
ти
јесам
душманка
,
волети
морати
.
Турчин
моћи
ли
се
само
дочепати
какав
дивотан
девојка
,
тај
јесам
опростити
него
одма
’
с
она
у
харем
.
и
сам
пупољак
јесам
поштедити
;
и
ситан
красан
дечица
јесам
са
себе
вући
.
вратити
ли
се
Турчин
из
рат
а
он
поред
шербет
и
баклава
,
и
међу
свој
була
свој
едемско
хашиковање
проводити
.
кад
он
се
и
тај
досада
,
а
он
ако
не
у
кавана
,
а
оно
у
мермерилиџу
,
па
извалив
се
,
маст
се
и
трти
мирисав
зејтин
,
а
жубор
из
олук
хујећа
вод
умилно
он
успављивати
,
па
тек
после
на
мекан
душек
,
да
о
онај
што
он
јесам
мио
сања
.
ко
не
бити
Турчин
бити
?
кад
прећи
мимо
харем
,
бацити
око
на
мали
прозор
,
а
ти
видити
два
милостив
а
четири
несташан
ока
,
и
ти
се
срце
у
груди
стегнути
;
или
ићи
поред
џамија
,
па
видити
у
црвен
’
аљина
була
,
са
покривен
глава
,
а
ти
из
љубопитство
издалека
за
она
гледити
,
а
она
од
ветар
бранити
се
каткад
се
окренути
,
па
кад
ући
у
башча
,
па
хтети
да
врата
затвор
и
ветар
тај
убав
шалваре
и
диван
стас
показати
,
а
ти
тек
онда
жалити
што
јесам
Турчин
.
но
да
видити
шта
се
радити
у
Дринопоље
.
дан
на
дан
хришћанин
се
турчити
,
и
тај
све
могућан
.
сваки
дан
видити
по
који
српски
и
арнаутски
левента
,
који
јесам
доћи
да
се
потурчити
.
не
моћи
ли
ко
код
кућа
да
се
са
брата
подела
,
ил
’
не
моћи
ли
се
јак
душманин
сав
осветити
,
а
он
у
Турчин
,
код
који
’
моћи
све
докучити
,
па
и
сав
душманин
осветити
се
.
па
јошт
где
јесам
заробити
хришћански
деца
,
који
се
силом
турчити
?
један
јутро
доћи
у
Дринопољ
млоги
страна
,
и
тај
понајвише
да
се
турчити
,
па
да
турски
служба
примити
.
Турчин
јесам
се
такови
потурчењак
одвећ
примати
,
и
често
на
велик
степен
она
уздизати
.
Дођу
јошт
неки
одвећ
отмен
гостити
.
Дошао
јесам
деспот
Стеван
са
Ђурђе
,
који
се
поред
деспот
опет
са
Турчин
помирити
,
с
она
доћи
војвода
Војновић
и
Змај-Облачић
Рада
,
оба
велик
пријатељ
Бранковић
;
уз
њи
’
јесам
велик
свита
ићи
.
овај
гост
јесам
бити
и
пред
Турчин
гласовит
,
па
сваки
јесам
желити
исти
видети
.
Њи'ово
српски
одело
разликовати
се
од
турски
,
па
јесам
сваки
јако
у
очи
падати
.
они
јесам
носити
красна
са
злато
и
сребро
искићен
долама
,
о
врат
она
јесам
скупоцен
накит
висити
,
на
глава
низак
калпак
са
перјаница
.
Деспот
јесам
бити
велик
стас
,
зато
он
и
називати
висок
,
но
бити
јесам
одвећ
сув
.
лице
сув
,
но
млогозначеће
черте
.
Очи
таман
и
жалосне
.
на
лице
он
јесам
изражен
борба
,
који
у
срце
сав
осећати
.
Бранковић
снажан
састав
,
јуначки
но
мало
одвећ
упоран
и
горд
изглед
,
тако
исто
и
Војновић
;
а
Змај-Облачић
—
страшно
он
јесам
бити
и
видети
,
силно
огроман
стас
,
брк
он
на
раме
пасти
,
а
шестоперан
буздован
у
десница
,
тако
јесам
изгледати
као
Краљевић
Марка
кад
јесам
стамболкапију
чувати
.
и
доиста
,
кад
он
Турчин
видети
,
рећи
:
аферим
,
деспот
,
што
довести
оваков
јунак
,
таман
као
да
јесам
Краљевић
Марка
родити
брат
.
Очи
јесам
он
бити
као
закрвављен
и
страшан
,
да
јесам
тек
прав
јунак
он
смести
у
њи
’
погледати
.
Мекушци
јесам
пред
он
у
зелен
трава
гледати
.
и
сав
свита
страшан
јесам
погледати
бити
.
но
јесам
ни
чудо
што
јесам
тако
изгледати
.
откако
јесам
Србин
на
Косово
изгубити
,
ражалити
он
се
,
огорчити
се
,
јер
од
тај
доба
осим
што
он
јесам
Турчин
напаствовати
,
почети
јесам
брат
брата
утамањавати
,
па
он
све
нешто
мучити
,
па
он
ни
само
признати
он
јунаштво
права
радост
не
задавати
.
сав
он
нешто
бости
,
свагда
јесам
сутрусан
,
без
да
знати
добар
изразити
.
погледати
данашњи
Србин
,
хтети
ли
видети
два
умиљат
ока
као
код
други
’
,
—
тешко
.
Очи
он
увек
варница
дати
,
па
јесам
увек
на
најмањи
повод
као
рис
на
јарост
склопити
.
најмање
што
увредити
он
,
јер
јесам
од
млоги
’
столетија
увређен
срце
насљедити
,
који
се
лако
позлеђивати
.
Султан
Мехмед
са
чест
она
јесам
дочекати
.
премда
јесам
бити
пријатељ
Србин
,
опет
уважавати
он
јесам
,
знати
да
ако
у
један
мах
и
с
деспот
и
други
хришћански
господар'ма
зло
узживи
,
по
он
хтети
горе
бити
.
кад
ласкање
,
кад
на
сила
тражити
јесам
српски
пријатељство
.
он
јесам
,
дакле
,
са
деспот
,
по
спољашњи
,
у
пријатељство
живити
,
а
нарочито
,
што
да
не
бити
деспот
и
Бранковић
,
тешко
бити
се
бити
моћи
свој
брата
Муса
курталисати
;
а
друго
,
деца
свој
јесам
желити
пријатељ
стећи
.
Деспот
јесам
доћи
под
вид
,
као
да
султан
посетити
,
но
управ
цељ
он
јесам
бити
мир
укрепити
,
да
бити
се
изнурити
он
народ
опоравити
.
Међусобно
јесам
се
посећивати
и
саветовати
.
но
важан
ствар
међу
она
отправљати
јесам
Ферхард-паша
,
који
јесам
султан
сав
свој
поверење
поклонити
.
Султан
јесам
и
Бранковић
па
и
остати
војвода
одвећ
одликовати
.
српски
војвода
тражити
јесам
себе
познат
паш
и
везир
,
да
се
с
она
забављати
.
приликом
један
саветовање
,
рећи
султан
деспот
:
—
Кажи
ја
искрено
,
деспот
,
хтети
ли
ти
увек
са
ја
у
мир
и
сајузу
живити
или
не
?
ако
тај
жеља
какав
мучити
,
боље
сад
исказати
;
оно
што
сад
у
рука
имати
,
док
јесам
ја
жив
,
не
смести
ти
ники
отети
.
ја
признавати
да
јесам
ти
ја
доста
учинити
када
јесам
против
Муса
ратовати
,
па
зато
ти
и
држати
за
мој
пријатељ
,
ако
се
и
јесам
после
тај
који
пут
и
покавџили
?
—
кад
јесам
год
Турчин
у
велик
опасност
бивати
,
свагда
јесам
она
помоћи
.
бити
тај
против
Влах
,
бити
против
Мађар
или
Татар
,
свуд
јесам
мој
Срба
за
ви
крв
проливати
.
неки
чрезвичајни
и
изванредан
околност
,
који
јесам
настати
морати
,
наметнути
јесам
ја
дужност
да
ви
и
преко
воља
помагати
.
ви
јесам
с
ми
уговорити
имати
,
по
који
јесам
ви
помагати
морати
.
А
код
ја
јесам
реч
задат
светиња
—
одговорити
озбиљан
деспот
.
—
тај
тај
јесам
сав
истина
,
да
јесам
јошт
за
време
незаборављен
султан
Илдерим-Бајазита
нами
десни
рука
бити
,
па
желити
да
тај
будан
и
сада
.
бар
за
наш
живот
не
моћи
за
ништа
добар
стајати
.
ти
знати
шта
јесам
Турчин
.
воља
јесам
божији
гди
Турчин
свет
господар
,
па
ако
не
сада
,
онај
бити
тај
доцније
.
Видиш
шта
чинити
Коран
мој
пророк
,
колико
већ
имати
и
од
ви
у
наш
јат
.
зато
оно
што
морати
бити
,
не
моћи
ни
ја
ни
ти
задржати
.
Турчин
јесам
сад
бујица
који
све
пред
себе
ваљати
.
Неће
проћи
ни
сто
година
,
а
турски
хтети
се
барјак
већ
по
Мађарска
вити
.
но
за
твој
живот
ти
хтети
добро
бити
,
а
после
што
бог
да
.
дед
,
шта
на
тај
велим
,
и
шта
желити
?
—
Жеља
јесам
људски
неизмерима
;
она
само
бог
видити
у
свој
целост
.
мој
жеља
околност
граница
полагати
.
ја
хтети
засад
мир
мој
народ
,
и
доцније
после
мој
смрт
,
опет
нек
он
јесам
бог
у
помоћ
,
као
год
и
сваки
народ
.
—
е
добро
,
начинити
међу
нами
такав
мир
,
да
док
јесам
ја
жив
да
ти
не
дирати
,
а
ти
опет
против
ја
мој
непријатељ
да
не
дати
помоћ
.
—
на
тај
пристајати
.
—
но
јошт
нешто
.
ако
ја
умрети
пре
ти
,
да
бити
мој
деца
пријатељ
.
Пристајеш
ли
на
тај
?
—
пристајати
.
—
заклети
се
свак
по
сав
закон
.
после
овај
’
реч
деспот
метнути
рука
на
срце
и
рећи
:
—
заклињати
ти
се
жив
бог
да
противу
ти
ићи
хтети
,
а
да
хтети
твој
деца
пријатељ
бити
.
Султан
пак
ухватити
се
за
брада
,
позивати
се
на
бог
и
пророк
,
да
хтети
реч
одржати
.
после
оваков
заклетва
међусобно
њи'ово
одношење
постати
тесан
.
са
тај
се
Срба
за
неки
време
од
турски
страна
обезбедити
,
но
поред
тај
морати
јесам
Турко
војени
помоћ
давати
.
када
Бранковић
тај
чути
,
не
допасти
он
се
тај
ни
најмање
.
премда
јесам
већ
много
са
Турчин
шуровати
,
опет
се
клонити
нов
и
тесан
с
она
пријатељство
.
увидети
јесам
колико
јесам
себе
и
сав
народ
с
турски
пријатељство
шкодити
.
Ферхад-паша
,
у
име
султанов
,
често
јесам
деспот
посећавати
.
он
бити
од
они
’
људи
,
који
јесам
срећа
на
свој
крити
носити
.
и
он
,
каогод
и
други
турски
великаш
који
доћи
до
велик
чин
,
без
да
она
ко
,
без
да
она
султан
сам
име
и
порекло
знати
.
тако
јесам
свагда
код
Турчин
бивати
.
јесам
он
питати
ко
он
јесам
бити
отац
и
мајка
,
и
какав
јесам
род
и
племе
.
тело
јесам
бити
мален
,
мало
погрбав
,
али
турски
он
јесам
’
аљина
тај
слаб
страна
нешто
покривати
,
брада
он
јесам
бити
сед
,
и
да
она
немати
,
бити
бити
у
лице
доста
ружан
;
но
,
поглед
он
јесам
бити
жустар
,
и
изражај
цео
оштроуман
.
деспот
кад
он
јесам
први
пут
виђети
,
тронути
јесам
постати
.
кад
јесам
насамо
бити
,
упитати
он
:
—
Честити
паша
,
ја
јесам
ти
у
мој
живот
виђети
,
али
не
знати
где
;
ма
откуд
,
познати
јесам
ја
.
—
Мог
лако
бити
.
—
тај
по
реч
тај
познавати
да
јесам
Србин
.
рећи
ја
,
да
од
бог
наћи
,
откуда
јесам
?
—
ти
знати
да
код
Турчин
млого
Србље
служити
.
да
ли
ти
јесам
познати
да
ти
јесам
који
од
њи
’
у
нужда
као
брат
помоћи
?
—
Гори
јесам
потурица
од
Турчин
;
сваки
ја
јесам
више
зло
нанети
него
прав
Турчин
,
само
један
знати
који
ја
јесам
невидим
рука
свуда
помагати
,
ђе
јесам
моћи
.
после
овај
реч
добро
у
очи
погледав
Ферхада
,
радосно
повикати
деспот
:
тај
јесам
ли
тај
мој
мити
Петошко
?
—
ја
јесам
Петошко
—
одговорити
Ферхад
,
па
устати
поћи
к
деспот
говорити
:
—
Дај
да
ти
пољубити
десница
;
тај
јесам
син
мој
некадашњи
господар
.
деспот
изван
себе
од
радост
,
руковати
се
с
он
као
са
рођеним
брата
.
—
све
што
јесам
у
мој
опасан
стање
у
пређашњи
доба
у
свашта
од
турски
страна
известити
бивати
,
знати
да
јесам
твој
посати
бити
.
Виђао
ти
јесам
,
али
ја
јесам
до
уш
допрети
да
јесам
код
Турчин
.
тај
приповедати
ја
,
како
јесам
ја
доћи
до
тај
висина
?
—
јесам
ли
,
господар
,
чудити
се
?
ја
код
твој
отац
’
дворски
будала
,
а
о'де
паш
.
е
да
ти
приповедати
како
.
кад
ја
јесам
после
свадба
књагиња
Милева
нестати
,
отићи
јесам
управо
у
Турчин
.
кад
јесам
виђети
,
да
се
ви
сав
[
у
]
цео
двор
са
Турчин
држати
,
увидети
јесам
да
јесам
већ
за
Србија
куцнути
жалостан
час
.
увидети
јесам
да
поред
ви
ни
као
луд
ни
као
мудар
прокопсати
не
моћи
.
пре
тај
доста
јесам
се
по
свет
лутати
,
турски
добро
научити
,
па
ја
јесам
сав
лако
за
рука
ићи
.
Учио
јесам
ја
доста
и
наука
,
но
јесам
јесам
моћи
на
полза
употребити
,
јер
јесам
бити
ни
племић
ни
богат
род
,
а
створ
тело
ни
у
свештенство
не
бити
ја
од
полза
бити
.
бити
јесам
весео
нарав
и
лакрдијаш
,
па
јесам
се
дати
лако
и
за
дворски
луда
произвести
,
премда
јесам
онде
велик
’
луд
од
ја
бити
.
Међа
гордити
великаш
и
војвода
учити
јесам
познавати
онај
што
народ
шкодити
.
не
једанпут
као
мними
будала
такови
сам
примедба
у
шал
увијати
,
који
бити
народ
на
полза
бити
;
ал
’
све
бадава
,
јер
јесам
искрен
реч
гордити
тек
вређати
.
као
извикан
будала
,
да
јесам
у
земља
остати
,
не
бити
у
други
сталеж
ни
живети
моћи
као
предмет
подсмех
,
а
можда
и
гоненија
.
Турчин
јесам
ја
бољма
познати
.
код
њи
’
и
лудити
јесам
у
велик
почитанију
,
особито
кад
изненада
што
паметно
изрећи
,
мислити
да
пророк
из
њи
’
говорити
.
код
њи
’
јесам
одма
’
у
почетак
до
ефендилука
дотерати
,
а
сад
после
двадесетогодишњи
служба
паш
јесам
постати
,
и
уживати
пуно
султанов
поверење
.
ти
јесам
често
у
Вуков
и
Бранковићев
метеж
потајан
глас
шиљати
,
да
зло
предупредити
и
народ
не
пропасти
.
—
знати
ли
султан
сав
тај
што
ја
ти
сад
рећи
?
—
Ништа
не
знати
.
Турчин
не
питати
ко
јесам
бити
пре
,
него
шта
јесам
сада
.
—
не
бити
ли
се
к
ја
повратити
,
па
да
ја
бити
десни
рука
?
—
Нипошто
.
код
ви
бити
ја
злоба
и
завист
,
утаманити
,
а
овде
ники
ја
не
дирати
,
па
ви
моћи
више
на
рука
бити
.
сваки
дан
по
некоји
заробити
Срба
натраг
се
враћати
.
Јошт
бити
’
више
добар
чинити
,
да
ја
остати
потурица
,
који
ја
не
познати
да
јесам
и
јесам
тај
,
на
пут
не
стајати
.
они
јесам
жесток
од
прав
’
Турчин
.
но
само
тај
једно
молити
.
—
говорити
шта
желити
?
—
Ништа
други
,
но
само
да
ја
не
издати
.
ники
не
говорити
ко
јесам
и
шта
јесам
бити
,
јер
иначе
изгубити
поверење
,
а
ти
хтети
у
ја
велик
твој
пријатељ
изгубити
.
ја
јесам
Турчин
зато
да
моћи
ође
мој
народ
што
олакшати
.
ни
сам
Бранковић
моћи
се
заверити
.
сутра
ићи
у
Пловдив
да
неколико
српски
’
роб
ослободити
.
—
давати
ти
свет
реч
,
да
ники
о
тај
ни
речица
знати
хтети
.
после
дуг
разговор
растати
се
.
Бранковић
,
Војновић
и
Змај-Облачић
ићи
јесам
познат
паша
у
посета
.
Турчин
,
гледати
на
њи
’
,
не
моћи
да
она
се
надивити
,
па
вео
:
„
е
јесам
бог
Турчин
чувати
,
кад
ђаур
поред
оваков
’
делија
не
моћи
да
прокопсати
“
.
и
доиста
,
такав
јесам
тај
јунак
бити
,
да
она
од
садашњи
нараштај
ко
,
који
по
ваздух
пловити
,
и
на
пароброд
и
жељезница
возити
се
,
у
очи
погледати
не
бити
моћи
,
а
да
грозница
не
добити
.
састати
се
и
са
Хасан
.
он
јесам
побратити
Бранковић
.
не
једанпут
јесам
шушнути
он
у
уш
,
кад
јесам
он
Турчин
потајно
смакнути
хтети
.
—
здраво
,
мој
побра
Хасан
,
ево
ти
водити
два
мој
побратим
,
да
се
и
тај
с
она
побратити
.
Хасан
јесам
мило
бити
видети
српски
јунак
.
када
[
јесам
]
виђети
Змај-Облачића
,
пасти
он
Марка
на
памет
,
па
он
се
сузити
из
очи
низ
образ
спустити
.
—
јесам
ли
овај
брат
Краљевић
Марка
,
ја
јесам
слушати
од
он
да
међу
ви
брата
немати
,
но
овај
делија
јесам
по
изглед
исти
Марка
!
—
овај
јесам
војвода
Змај-Облачић
Рада
,
који
сабља
и
буздован
као
онај
исти
Марка
сећи
и
бити
.
овај
други
јесам
војвода
Војновић
—
одговорити
Ђурађ
.
—
Мило
ја
јесам
такав
делија
видети
.
—
овај
јесам
Хасан-паша
из
далек
земља
,
из
Шираса
,
ђе
се
поље
од
ружица
не
видити
.
Онђе
он
легати
брат-Хафиз
,
који
се
с
цар
дружити
,
и
са
песма
исток
напунити
.
Хасан
јесам
бити
Марков
побратити
.
е
сад
се
завести
међу
она
разни
разговор
.
—
Таков
делија
више
не
имати
.
од
он
јесам
се
учити
војевати
.
он
се
поред
Турчин
тући
и
погинути
,
али
јесам
зато
ђе
јесам
само
моћи
,
заштићавати
свој
род
човек
.
да
он
јесам
мој
брат
хафиз
познавати
бити
,
како
бити
он
бити
прославити
!
његов
име
увијено
бити
бити
у
песма
,
у
ружични
мирис
,
међу
чаша
ватрен
винце
,
и
онде
’
де
се
слава
оружије
спомињати
.
—
Марков
се
име
код
ми
уз
гусле
славити
.
немати
Србин
,
који
се
с
Марка
не
дичити
.
кад
чути
звук
гусле
,
чути
и
његов
име
.
сваки
,
који
чути
за
Марка
,
сила
он
се
у
мишица
утростручити
морати
—
рећи
намрштити
Змај-Обличић
.
—
но
аферим
Срба
,
и
јесам
’
да
јесам
јунак
.
нем
рат
,
нем
битка
,
’
де
ви
немати
;
крв
без
престанак
проливати
,
па
гле
чудо
,
јошт
ви
доста
имати
.
колико
ви
само
под
турски
барјак
војевати
.
ако
се
Турчин
бити
са
Влах
,
тај
хтети
видети
српски
’
делија
и
у
турски
и
у
влашки
ордија
;
ако
са
Мађар
,
и
код
Мађар
имати
она
доста
.
осим
тај
деспот
колик
јошт
војска
имати
.
тако
ја
се
видити
,
као
да
јесам
сваки
Србин
прав
делија
.
—
како
бити
друкчије
и
бити
моћи
?
—
одгонетнути
Рада
.
—
но
и
ви
имати
красна
’
војник
.
гле
онде
онај
красан
чета
,
сав
младић
као
бор
—
рећи
Ђурађ
показав
прст
на
један
пролазећи
одељење-војничко
.
—
То
јесам
ваш
завичај
деца
.
кад
јесам
се
ти
и
Вук
,
деспотов
брат
,
прота
’
деспот
подигнути
,
онда
,
као
што
ти
јесам
познати
,
Турчин
дубље
у
ваш
земља
упасти
,
и
понети
са
себе
осим
млоги
девојка
,
млого
тисућа
ситан
мушки
деца
.
ето
тај
јесам
тај
деца
.
они
јесам
већ
одавна
потурчити
,
па
нит
’
се
знати
ко
јесам
откуд
,
нит
’
ко
он
јесам
отац
и
мајка
.
тај
јесам
јаничар
који
се
најбољма
тука
.
на
овај
реч
образ
Бранковић
крв
подићи
.
на
срце
као
да
он
велик
камен
легати
;
савест
он
јесам
јако
оптеретити
.
он
и
Вук
јесам
сав
тај
узрок
бити
.
Мумлајући
тек
рећи
:
—
бог
ја
овај
хтети
опростити
—
па
онда
продужити
:
—
истина
,
онда
јесам
Турчин
из
Србија
млоги
тисућа
са
себе
повући
,
но
тај
се
јесам
збити
по
каков
међу
ми
учињен
уговор
,
но
на
сила
.
—
сад
јесам
већ
свеједно
;
они
јесам
сад
пророковати
деца
—
одговорити
Хасан
.
Змај-Облачић
од
жалост
и
јарост
не
моћи
одма
’
да
се
разбрати
.
и
он
јесам
седмогодишњи
брата_у
тај
доба
заробити
.
ко
хтети
он
сад
као
човек
познат
.
бадава
он
Рада
очи
тражити
,
сав
јесам
ђеца
српски
род
и
јуначки
изглед
,
па
се
разазнати
не
моћи
.
бадава
давати
Рада
распитивати
млад
војник
,
они
се
тек
смејати
чудан
питање
,
тај
јесам
ђеца
без
отац
и
мајка
,
и
као
да
јесам
с
небо
на
земља
пасти
.
но
оставити
овај
делија
нек
се
жети
,
нек
се
разговарати
.
они
хтети
се
опет
смирити
,
и
међусобно
обдарити
сваки
кућа
ићи
скуп
са
деспот
.
но
да
видити
како
се
у
Србија
живити
.
X
у
неки
красан
предео
код
река
Ибро
,
међу
стољетан
дрвама
,
видити
се
велик
и
красан
црква
са
велик
зданије
.
тај
јесам
намастир
Жича
.
не
бости
тај
срце
,
Србин
,
кад
погледити
,
кад
помислити
на
Жича
?
Жича
јесам
српски
господар
у
срећан
време
зидати
,
сваки
украс
и
богатство
напунити
.
не
један
се
српски
краљ
тај
крунисати
.
са
свити
страна
видити
тамо-амо
пролазећи
калуђер
и
посленик
.
у
намастиру
јесам
поглавар
архимандрит
Пахомије
,
осамдесетољетни
красан
старац
,
који
јесам
виђети
српски
слава
и
паденије
.
код
он
јесам
на
посета
отац
Леонтије
и
млоги
други
калуђер
.
откако
јесам
се
Турчин
даље
у
Србија
пружати
почети
,
откако
се
по
дољни
српски
место
џамија
подигнути
,
не
један
калуђер
овамо
јесам
избегнути
,
зато
и
јесам
намастир
пун
калуђер
.
архимандрит
јесам
прав
по
пропис
калуђер
,
па
се
и
на
потчињен
виђети
неко
особито
благововјенство
и
смиреност
.
који
јесам
у
свој
младост
у
себе
осећати
свештенички
дух
,
који
се
из
љубав
и
почитање
прама
слава
божији
покалуђерити
хтети
,
тај
јесам
само
Пахомије
тражити
.
и
доиста
,
красно
јесам
бити
видети
један
велик
број
смирити
’
калуђер
у
храм
божији
поред
свој
побожан
поглавар
.
како
јесам
морати
бити
,
кад
јесам
овај
побожан
калуђер
појединац
на
хор
појати
!
како
јесам
морати
бити
на
свет
литургија
,
како
ли
на
бденије
!
када
се
толики
кандило
запалити
,
па
мноштво
православан
’
,
па
толики
калуђер
,
па
опет
толики
тишина
,
да
се
летење
мува
чути
,
па
тек
наједанпут
чути
умилан
пјеније
!
тај
не
моћи
лепше
што
на
свет
бити
.
са
свити
страна
улив
тај
се
у
уш
,
у
срце
неки
божествен
сила
.
Видиш
ли
красан
камилавка
,
смирити
блед
лице
и
честит
брада
,
па
мислити
морати
да
јесам
тај
неки
изванредан
суштества
.
сав
јесам
као
у
неки
божанствен
сневање
.
онда
тек
не
дати
за
млого
што
јесам
Србин
православан
.
сав
ђеца
онда
тек
добити
жеља
к
калуђерство
.
кад
видити
племенит
ход
Пахомије
,
кад
он
чути
из
уста
дубок
глас
онај
божанствен
„
мир
свјем
“
,
а
буран
ти
се
душа
у
ти
смирити
.
па
какав
јесам
бити
црква
жички
намастира
?
изнутра
цео
од
латински
мермер
,
сребро
и
злато
.
свет
евангелије
,
у
сам
драг
камење
,
поклон
цар
Душана
,
светлити
се
као
сунце
.
Србин
јесам
на
он
видети
светлост
доба
Душанов
.
и
изван
црква
јесам
бити
све
лепо
.
зданије
довољно
велик
да
у
он
и
триста
калуђер
стајати
моћи
.
од
косовски
битка
,
откако
Срба
све
на
мањак
ићи
,
гонити
о'ђе
бивати
примљен
,
угошћен
и
помогнут
.
ниједан
дан
,
да
какав
бегунац
немати
.
сав
околни
сиротиња
,
просијак
овамо
долазити
и
наранити
се
.
недеља
и
празник
после
вечерњи
цео
околина
зујати
од
гусле
као
рој
пчела
.
Јуначке
песма
крепити
дух
народ
,
да
не
клонити
.
у
трапезарија
сав
се
на
кратак
одбављало
;
искушеник
радо
јесам
читати
„
житије
свјатих
.
“
братија
јесам
међу
себе
добро
живјети
,
у
онаки
љубав
каков
Христос
препоручивати
;
јесам
бити
међу
она
никакав
’
сплетка
,
нити
јесам
ко
на
ко
хулити
нити
ко
оклеветавати
.
у
празан
час
један
јесам
деца
,
младеж
поучавати
,
други
јесам
писати
за
народ
полезан
књижица
,
и
међу
народ
раздавати
.
други
опет
упражњавати
јесам
се
у
моловању
и
дрворезању
.
Жичку
црква
јесам
сам
калуђер
моловати
,
па
светитељ
тек
што
не
проговорити
.
велик
распетије
дивно
јесам
израдити
,
на
он
јесам
пет
година
без
престанак
радити
,
па
дичити
црква
.
од
латински
’
крај
долазити
јесам
у
Жича
да
видити
српски
црква
слава
.
неки
јесам
ићи
у
свет
земља
,
где
јесам
спаситељ
родити
и
мучити
.
Опће
јесам
учити
познавати
разнети
народ
и
њи'ове
обичај
,
па
измучен
вративше
се
у
сав
род
,
што
јесам
на
страна
добро
виђети
,
уводити
јесам
у
сав
народ
.
Каогод
у
последњи
време
што
велик
народ
као
Рус
,
Француз
итд
.
,
онде
свој
светити
обитељ
имати
,
тако
јесам
исто
у
стар
доба
и
Срба
имати
лавра
или
обитељ
свој
св
.
Сава
,
па
јесам
побожан
српски
калуђер
онде
као
код
кућа
бити
.
Жички
калуђер
бити
јесам
на
глас
,
но
и
заслужити
јесам
слава
.
они
јесам
бити
прав
пастир
,
добар
учитељ
народ
,
и
бог
угодан
.
Божа
сачувати
да
јесам
они
тек
спољашњи
пред
људ'ма
показивати
озбиљан
лице
и
смиреност
,
а
јошт
мање
,
кад
свршити
што
она
јесам
по
дужност
,
да
рука
прекрсте
.
свагда
јесам
они
у
посао
бити
,
и
тај
више
људство
него
себе
рари
.
они
јесам
чезнути
да
што
пре
архимандрит
или
владика
постати
,
као
на
пример
,
пећки
калуђер
,
но
предати
се
на
слава
божији
и
на
слава
људски
.
сам
отац
Леонтије
,
премда
јесам
по
свој
наука
и
побожност
давно
већ
владика
постати
моћи
,
својевољно
јесам
првенство
други
уступати
,
задовољив
се
свој
бистар
разум
,
наука
и
чист
савест
.
отац
Леонтије
и
Пахомије
одвећ
јесам
се
почитовати
.
Леонтије
у
Пахомије
виђети
јесам
огледало
прошлост
,
и
образ
кротост
.
Пахомије
јесам
уважавати
Леонтијев
наука
,
смиреност
и
родољубије
.
Благополучије
српски
стадо
на
срце
она
јесам
лежати
,
па
јесам
се
једнако
о
судба
свој
народ
бринути
.
једном
ишетати
се
заједно
,
рећи
Пахомије
:
—
Драга
брата
,
шта
хтети
бити
од
ми
и
наш
стадо
.
ви
јесам
доцније
родити
,
па
се
тако
не
осећати
да
ићи
све
на
мањак
,
као
ја
који
јесам
у
срећан
доба
живити
.
овај
садашњи
нараштај
родити
јесам
у
беда
и
невоља
,
после
косовски
битка
,
у
метеж'ма
Вуков
и
Бранковићев
,
у
турски
пустошењ'ма
,
па
се
већ
к
зао
привикнути
.
но
ја
старац
сав
тај
бости
.
где
ми
јесам
Солун
,
где
Дринопољ
,
камо
ми
морити
,
камо
река
Марица
.
сав
ми
Турчин
већма
стешњавати
,
већ
јесам
се
стиснути
између
гора
,
Дунаво
и
Сава
.
народ
се
почињати
турчити
.
видити
пример
од
великаш
.
заробљен
деца
турчити
,
женски
отимати
и
турчити
;
ако
овако
устрајати
,
нестати
и
народ
и
православија
.
пола
хтети
се
потурчити
,
па
хтети
овај
пола
други
пол
опет
тако
исто
на
сила
,
па
хтети
онда
тек
бити
:
„
Погибел
твој
от
ти
Израиљ
“
.
сваки
дан
ја
по
бегунац
из
долњи
Душанов
Србија
глас
стизати
да
се
онђе
гомила
турчити
,
који
с
воља
који
на
сила
.
ни
сам
свештеник
не
штедити
.
Деспот
јесам
не
моћи
она
одолети
,
немати
јак
сајузника
.
ако
се
јесам
Турчин
успротивити
,
зло
,
ако
ли
се
с
он
сајузити
,
и
онда
зло
,
јер
под
вид
пријатељство
отимати
од
ми
што
она
се
год
допадати
.
до
шта
јесам
већ
доћи
?
камо
Душанов
Србија
?
остати
ми
још
комадић
земља
,
тај
браничевски
страна
са
Шумадија
;
од
толико
српски
’
велик
река
остати
ми
једва
Морава
са
нешто
Сава
и
Дунаво
.
једва
толики
част
јесам
већ
под
Турчин
,
само
тај
покор
да
јесам
дочекати
!
но
нек
бити
воља
божији
.
—
мој
отац
Пахомије
,
шта
хтети
кад
јесам
тако
.
морати
се
усиљавати
да
изгубљено
задобити
;
но
ако
ми
тај
јесам
могуће
,
а
оно
барем
што
још
имати
,
читаво
да
одржати
.
Турчин
се
осилити
,
но
са
туђ
снага
.
Наши
племић
који
јесам
у
суседство
Турчин
,
да
не
бити
свој
добра
изгубити
,
турчити
се
,
а
Турчин
потурченик
сав
њихов
остављати
.
кад
се
племић
потурчити
и
осилити
,
онда
морати
и
околни
народ
хтети
ли
хтети
ли
,
па
се
тај
зло
све
већма
и
већма
распрострањавати
.
но
што
јесам
најгоре
,
што
јесам
у
разним
метеж
дух
код
свити
клонути
,
страст
људски
преко
законитост
продирати
,
па
у
толики
забуна
и
само
свештенство
јесам
усколебати
,
и
међу
сам
калуђер
налазити
се
подоста
,
који
јесам
на
сваки
промена
научити
,
само
да
она
добро
бити
,
да
се
у
висина
пењати
.
Калуђерство
већ
почињати
губити
пред
народ
онај
важан
свој
ред
и
сталеж
црта
,
који
он
јесам
давати
пред
свет
вид
неки
више
душеван
сила
и
човеческе
умереност
и
трпљење
.
један
партаја
правити
у
народ
за
узвишење
један
или
други
господар
;
да
са
тај
и
себе
узвисити
;
други
,
опет
,
страшљиво
бегати
од
опасност
,
па
народ
јесам
себе
остављати
,
без
утеха
,
без
душеван
поткрепљење
,
па
како
да
се
не
турчити
?
не
тражити
ники
мученички
венац
у
калуђерство
;
сав
тај
грамзити
за
светски
уживање
.
Штавише
,
имати
који
јесам
се
већ
и
потурчити
,
па
како
да
не
пропасти
народ
.
ја
с
мој
страна
,
никад
хтети
престати
бог
и
народ
служити
.
ја
јесам
недавно
из
Турска
доћи
,
што
јесам
моћи
робље
ослободити
,
ослободити
јесам
;
оставшим
јесам
утеха
и
трпљење
уливати
.
па
сад
јесам
доћи
к
ти
,
да
ја
дати
неколико
братија
.
твој
калуђер
јесам
на
глас
.
Ићи
хтети
у
Скопље
,
па
оданде
у
нов
пазар
,
који
да
стадо
заробити
ослобођавати
,
који
,
пак
,
да
он
од
заблуђења
сачувати
.
—
То
јесам
врло
паметно
.
ето
ти
,
водити
ко
и
колико
хтети
.
сваки
јесам
калуђер
хтети
са
Леонтије
одлазити
.
отац
Леонтије
повести
један
десеторица
са
себе
.
сав
тај
калуђер
ићи
јесам
на
опасан
место
у
Турчин
и
међу
народ
;
сваки
јесам
надежда
уливати
,
бедан
јесам
по
могућство
и
потпомагати
.
не
један
од
она
и
мученички
[
јесам
]
смрт
претрпити
.
такав
јесам
бити
жички
калуђер
.
они
јесам
се
баш
владати
по
онај
:
„
Добра
пастир
полагает
душа
за
овца
“
.
Вечна
она
слава
!
но
бадава
,
и
у
чист
жито
налазити
се
кукољ
.
јесам
бити
свуда
такови
калуђер
.
бити
она
јесам
,
о
који
се
,
на
жалост
,
јесам
моћи
рећи
да
јесам
као
жички
.
бити
она
јесам
,
који
јесам
само
за
,
„
житејскаја
попеченија
“
бити
,
и
код
који
се
,
на
жалост
,
каткад
такови
што
случавало
,
што
човек
мрзети
изговорити
.
но
баш
да
видити
шта
се
и
код
такови
збивати
.
у
свет
јесам
добро
са
зао
помешати
.
ко
јесам
тај
крив
?
јесам
ни
калуђерство
,
што
Харалампије
јесам
таков
као
Леонтије
.
дакле
да
видити
.
Чули
јесам
за
висок
Дечани
у
Метохија
.
он
јесам
богатство
Жича
превазилазити
.
Побожан
српски
краљ
Стеван
Дечански
,
отац
Душанов
,
сазидати
он
јесам
и
украсити
.
висок
Дечани
,
древан
манастир
,
тај
јесам
са
твој
зидина
сведок
велик
слава
и
велик
грех
!
овај
јесам
бити
силно
богат
манастир
,
богат
него
и
Хилендар
,
па
сваки
који
јесам
бити
богат
,
па
се
хтети
покалуђерити
,
овамо
јесам
долазити
.
ако
јесам
хтети
ко
да
он
син
што
пре
архимандрит
постати
,
гледати
јесам
да
доћи
у
Дечани
.
ако
јесам
ко
доста
преживити
,
па
јесам
свет
омрзнути
,
доћи
јесам
у
Дечани
да
овде
нов
свет
тражити
.
Несрећан
дворјанин
,
ако
он
интрига
за
рука
испасти
јесам
,
долазити
амо
,
да
овде
срећа
покушати
.
војник
,
ако
он
се
рат
јесам
допадати
,
младић
,
који
се
јесам
хтети
млого
на
свет
мучити
,
овамо
јесам
долазити
.
весељак
,
шаљивац
,
певач
,
тај
јесам
само
Дечани
тражити
.
јесам
ни
чудо
,
јер
богатство
доста
,
гост
свагда
подоста
,
и
тај
понајвише
великаш
.
који
се
ту
покалуђерити
,
тај
јесам
морати
вишег
покровитељство
имати
,
јер
јесам
Дечани
као
неки
дворски
манастир
бити
.
ту
се
сплетка
правити
,
од
страна
дворјанин
;
ту
се
не
једном
и
о
глава
радити
.
бити
јесам
ту
доста
слава
и
великолепија
,
али
поред
тај
колико
грех
!
кад
јесам
у
Жича
ступити
,
сав
ти
се
представљати
као
светиња
.
Калуђери
јесам
изгледати
као
неки
светиња
;
у
Дечани
,
хтети
да
казати
као
ђаволити
,
но
сав
нешто
необично
,
смело
,
превесео
,
горд
.
ту
јесам
виђати
калуђер
,
који
јесам
прегорди
бити
;
тај
јесам
бити
господски
син
,
који
јесам
чекати
што
пре
да
постати
велик
.
слабо
јесам
што
учити
,
него
само
лице
јесам
тако
правити
као
да
јесам
високоучен
.
Весели
лице
калуђер
јесам
бити
велик
род
,
јер
ти
јесам
се
покалуђерити
да
уживати
моћи
,
и
примати
се
од
бити
какав
класа
људи
,
само
ако
јесам
особито
што
у
себе
имати
.
но
бити
јесам
ту
и
такови
шаљивчина
,
а
особито
певац
,
па
тамбураш
,
да
она
у
цео
земља
пар
јесам
бити
.
у
суседство
бити
јесам
и
дувна
,
и
онај
јесам
о
храм
амо
долазити
,
јер
јесам
Дечани
бити
сваки
као
неки
разбибрига
.
истина
,
у
Жича
јесам
млого
смутније
изгледати
;
овде
,
опет
,
бити
јесам
све
весело
.
црква
јесам
бити
великољепна
.
ту
јесам
видети
сав
барјак
који
јесам
задобити
Душан
и
други
српски
господар
.
јер
из
Призрен
сав
се
онамо
носити
.
пјеније
јесам
бити
,
истина
,
красно
,
и
како
не
код
толики
’
певач
,
—
али
јесам
носити
на
себе
печат
благоговјенства
.
глас
фин
,
ал
’
јесам
све
нешто
издавати
на
данашњи
весео
опера
.
на
пример
,
калуђер
Варнава
имати
јесам
одвећ
добар
глас
,
али
будући
јесам
осим
тај
и
уз
тамбура
врло
добро
певати
,
з'ото
кад
јесам
год
појати
у
црква
,
поред
сав
леп
глас
нешто
чудан
,
смешан
јесам
издавати
.
кад
јесам
појати
на
бденије
„
от
јуност
мојеја
”
,
и
сам
калуђер
морати
се
смешити
,
и
не
један
кадионица
јако
димити
смех
сав
задавити
јесам
морати
,
јер
тај
„
от
јуност
“
нешто
претеран
таласати
и
весео
тон
јесам
певати
.
но
,
да
знати
ко
јесам
овде
поглавар
.
бити
л
’
бити
погодити
?
тај
јесам
отац
Харалампије
,
сад
већ
архимандрит
,
и
чекати
да
постати
владика
.
он
јесам
Русна
покровитељствовала
,
па
чрез
Ђурђа
Бранковић
доћи
јесам
до
овај
важан
место
.
он
јесам
у
свој
време
за
Ђурђа
свуда
партаја
правити
.
сад
моћи
јесам
представити
,
како
се
у
овај
намастиру
под
управа
Харалампије
живити
,
и
шта
се
радити
.
у
трапезарија
бити
јесам
весело
.
Харалампије
сав
се
’
шалити
,
и
волети
јесам
лакрдијаш
,
али
само
да
јесам
сав
по
његов
ћуд
.
у
Дечани
налазити
јесам
се
и
два
млад
кнежевић
,
синов
кнез
Гргур
Бранковић
,
Јован
и
_Ђурђе
.
Гргур
јесам
бити
стар
брат
Ђурђев
,
но
наскоро
после
Бајазитов
битка
са
Тамерланом
упокој
се
.
Млађа
Ђурђев
брат
Лазар
,
као
што
јесам
већ
споменути
,
погубити
јесам
у
Пловдив
скуп
са
свој
ујак
.
остати
јошт
Ђурађ
са
овај
два
младић
.
Њи
’
јесам
Ђурађ
амо
у
намастир
оправити
,
ваљда
—
да
се
пострижу
.
кад
се
Ђурађ
са
деспот
помирити
,
разговор
се
повести
свуда
о
деспотов
насљедник
.
деспот
деца
немати
,
нити
јесам
надеждити
да
хтети
имати
;
поред
тај
костобоља
он
силно
мучити
,
ако
умрети
,
ко
хтети
бити
деспот
?
Ђурађ
имати
свој
јак
партаја
,
а
и
сам
деспот
он
хтети
,
јер
јесам
увиђео
,
да
поред
његов
’
слаб
’
страна
имати
млого
важан
’
черта
,
јер
јесам
Ђурађ
пун
дух
и
разум
,
храбар
и
искусан
војвода
,
а
при
тај
властољубив
,
па
ако
он
не
бити
насљедник
постати
,
правити
бити
буна
,
па
опет
горе
по
народ
.
Гргур
јесам
бити
стар
Ђурђев
брат
,
па
по
права
насљедије
његов
син
имати
бити
насљедити
господарство
.
но
госпођа
Ирина
,
властољубив
Гркиња
,
и
властољубив
Ђурђа
не
дати
деца
насљедити
.
но
шта
хтети
бити
с
деца
.
један
јутро
доћи
у
Дечани
један
улак
.
он
јесам
неки
налог
донети
Харалампије
од
кнез
Ђурђа
.
дуго
јесам
се
насамо
разговарати
.
улак
се
онај
дан
кућа
вратити
.
сутрадан
бити
јесам
дан
Св
.
Преображења
.
после
светити
литургија
народ
тамо-амо
около
црква
ходати
,
’
де
она
слепац
гусле
дозивати
.
један
слепац
просити
милостиња
жалосном
песма
.
једно
се
тужити
што
јесам
слеп
,
он
велим
да
немати
несрећан
створење
од
онај
који
бео
не
видити
свет
.
сваки
жалити
слепац
,
па
он
удељивати
.
Слушају
он
два
млад
кнез
,
Јован
и
Ђурђа
,
два
брата
као
два
бор
,
па
бити
ићи
да
загрлити
певац
и
с
он
судба
живот
делити
;
но
к
он
не
моћи
,
јер
јесам
двогуб
несрећан
;
затворен
као
роб
,
и
бео
свет
не
видити
.
они
јесам
оба
по
жеља
Ђурђа
прошасти
ноћ
ослепити
.
они
хтети
више
никаков
господарство
насљедије
тражити
.
Ђурађ
се
и
од
њи'ове
страна
обезбедити
.
и
сав
се
тај
догодити
јошт
пре
путовање
деспотов
са
Ђурђе
у
Дринопољ
.
народ
јесам
сав
тај
до
уш
доћи
,
но
доста
јесам
и
сам
белај
имати
,
па
се
ућутати
.
сад
оставити
Дечани
,
па
да
видити
шта
се
по
други
мести
радити
.
XИ
Београд
,
ала
јесам
славан
бити
,
кад
јесам
над
ти
висок
Стеван
господарити
.
ни
пре
ни
после
тај
слава
имати
јесам
.
Призрен
и
Приштина
,
ви
јесам
већ
моћи
српски
господар
сачувати
.
Деспот
јесам
морати
себе
други
место
потражити
.
и
јесам
Крушевац
бивати
јесам
турски
нападај
изложити
.
Београд
и
Смедерево
,
тај
јесам
јошт
бити
место
’
де
јесам
Србин
моћи
јошт
сасвим
слободно
дисати
.
у
Београд
седити
деспот
а
у
Смедерево
Ђурађ
.
Београд
се
као
изнова
подигнути
.
Деспот
јесам
силан
новац
жртвовати
на
,
украс
и
укрепљење
његов
.
Божа
мој
,
како
јесам
онда
Београд
изгледати
.
онда
јесам
бити
онде
дрвен
кућа
;
сав
красан
кућа
и
палата
.
јесам
бити
ни
данашњи
Дорђула
ни
Батал-џамије
.
тај
јесам
видети
красан
’
божији
’
храм
и
двор
великаш
.
у
град
деспотов
двор
.
кад
са
град
гледити
како
се
Сава
са
Дунаво
борити
,
а
ти
се
срце
стегнути
и
мислити
тако
се
народ
са
судба
борити
.
Турчин
јесам
сав
више
и
више
земља
открњивали
,
па
тек
наједанпут
наћи
се
деспот
у
чудо
,
видити
да
јесам
један
част
народ
под
он
,
а
други
под
Турчин
.
па
баш
онај
страна
,
’
де
јесам
српски
слава
сјајан
блистати
,
пасти
јесам
Турчин
у
шака
.
град
и
земља
Вукашин
,
Угљеша
и
Гојко
,
војвода
Мирка
,
Жарко
и
Краљевић
Марка
Србин
нестати
.
који
се
од
великаш
турчити
јесам
хтети
,
тај
јесам
морати
гинути
ил
’
к
деспот
бегати
.
тако
част
један
,
језгра
Душанов
народ
,
повући
се
к
Морава
и
Дунаво
ближе
.
Београд
сад
постати
српски
средоточијем
.
са
благ
дошавши
дољни
великаш
градити
јесам
палата
;
један
реч
:
Београд
под
деспот
постати
славан
српски
варош
.
и
да
не
бити
у
долњи
Србија
невоља
,
рећи
бити
да
јесам
Србија
под
деспот
срећан
.
у
горњи
Србија
сав
јесам
цветати
.
бити
јесам
тај
храм
,
калуђер
,
трговина
и
богатство
.
Дубровнички
трговац
долазити
као
у
гост
.
Београд
и
Смедерево
свагда
пунити
српски
’
војник
,
ђак
и
други
весео
народ
,
моћи
помислити
,
какав
јесам
ту
бити
српски
живот
.
доле
невоља
,
а
горе
слава
;
каогод
кад
јесам
цео
дан
облачан
,
па
тек
сунце
при
залазак
наједанпут
јако
засветлити
.
Деспот
,
када
се
са
Мехмед
смирити
,
почети
јесам
на
радост
свој
’
Срба
у
свашта
напредовати
.
земља
он
бити
мали
,
не
као
под
Душана
,
ал
’
јесам
увести
леп
уредба
,
па
тај
мало
бити
јесам
барем
срећно
.
дух
народ
почети
се
дизати
.
Вис
јесам
тако
срећан
’
година
проћи
.
наједанпут
донети
се
глас
да
јесам
Мехмед
султан
скончати
.
његов
синов
Мурат
и
Мустафа
свадити
се
о
господарство
.
Међусобни
се
рат
родити
.
и
један
и
други
звати
деспот
у
помоћ
.
један
за
други
стизати
турски
посалници
.
Деспот
сазвати
савет
.
он
јесам
свако
тихо
преслушати
.
један
велим
,
требати
држати
страна
Мурат
,
други
,
опет
,
Мустафа
.
Ђурађ
једнако
наваљивати
да
се
сад
Срба
са
Грк
и
Влах
сајузити
па
на
несложан
Турчин
ударити
.
и
кад
се
добро
пред
очи
узети
,
да
јесам
се
Турчин
међу
себе
покрвити
,
бити
јесам
доиста
изгледати
да
се
исти
врат
откуда
јесам
доћи
.
млоги
војвода
држати
се
Ђурђа
;
да
се
на
већина
ослонити
,
тај
бити
се
одма
’
против
Турчин
определити
.
но
деспотов
реч
јесам
превага
одржати
.
Деспот
она
овај
рећи
:
—
Кнез
Ђурђа
реч
доста
јесам
основати
,
па
и
јесам
признавати
да
у
такови
стање
,
као
што
се
сад
налазити
Турчин
,
јесам
немогућан
срушити
она
.
но
ако
и
јесам
немогућан
,
ал
’
не
моћи
рећи
баш
да
јесам
и
сигурно
.
па
ако
Турчин
приметити
да
се
ја
на
њи
’
дизати
,
па
се
помирити
,
ил
’
брзо
један
страна
други
надвладати
,
шта
хтети
онда
бити
?
Турчин
имати
сам
’
’
ришћана
и
потурчењак
у
свој
војска
раван
број
наш
,
а
колико
имати
прав
’
Турчин
,
па
текар
из
Азија
?
сам
на
себе
остављен
,
морати
бити
се
један
противу
десет
борити
.
истина
,
млого
зависити
од
јуначки
срећа
,
али
сигурно
на
коцка
за
несигурно
метати
,
налазити
за
опасно
.
поред
сав
тај
велик
част
војвода
бити
јесам
на
рат
склонити
.
они
се
јако
уздавати
у
јуначки
срећа
,
и
досадашњи
деспотов
реч
не
бити
налазити
за
узрок
овај
прилика
пропустити
,
да
она
деспот
јошт
овај
не
додати
:
—
имати
јошт
један
врло
важан
узрок
,
због
који
не
моћи
се
у
рат
упушћати
.
сав
обида
јесам
заборавити
,
па
хтети
ја
кнез
Ђурађ
реч
стрпељиво
преслушати
.
ви
јесам
сав
познати
,
у
какав
јесам
бити
опасност
скуп
са
народ
када
се
брат
ја
Вук
и
Ђурађ
одметнути
.
ја
помоћи
Махмеду
против
његов
брата
,
Мехмед
јесам
с
тај
задобити
,
и
тек
он
посве
моћи
захвалити
што
јесам
у
садашњи
мало
добар
стање
.
да
не
бити
Мехмед
,
цео
Србија
бити
бити
од
Турчин
сатрти
,
јер
у
онај
доба
брат
брата
,
син
отац
јесам
убијати
.
он
јесам
постати
на
тај
султан
свити
Турчин
.
истина
,
понеки
комадић
земља
присвајати
јесам
,
но
тај
више
да
Турчин
очи
заслепити
,
јер
Турчин
јесам
већ
онда
око
свој
на
Смедерево
бацити
.
колико
он
јесам
као
султан
могућно
бити
,
умеравати
се
.
ето
видити
,
и
овај
неколико
година
мир
он
моћи
захвалити
.
Доћи
хтети
време
,
ако
бог
да
,
да
хтети
наш
потомак
изгубљено
опет
задобити
,
али
засад
нуждан
ми
јесам
мир
,
да
се
мало
поткрепити
.
да
бити
овај
мир
сталан
бити
,
у
Дринопоље
ја
и
Мехмед
положити
јесам
један
други
заклетва
да
хтети
се
дирати
.
Штавише
,
ја
јесам
дати
заклетва
да
хтети
и
са
његов
деца
у
мир
и
пријатељство
живити
.
код
ја
јесам
задати
реч
и
заклетва
свагда
свет
и
нерушима
,
и
зато
изјављивати
да
вероломан
ни
сад
поступати
хтети
.
сад
јесам
сваки
увидити
зашто
деспот
хтети
на
Турчин
.
познавати
јесам
његов
сталност
,
па
јесам
се
више
препирати
да
он
на
други
мисао
навести
.
тако
остати
опет
све
при
стар
.
Турчин
јесам
од
Србље
страшно
зазирати
,
и
сав
се
бог
молити
да
Срба
остати
у
мир
.
Жеља
она
се
испунити
.
како
бити
по
њи
’
иначе
испасти
бити
,
бог
знати
;
доста
тај
,
да
она
јесам
деспот
и
сад
доста
помоћи
.
бити
она
јесам
,
који
јесам
деспот
кривити
због
тај
поступак
,
други
,
опет
,
давати
јесам
он
за
права
.
да
јесам
деспотов
положај
бити
тежак
,
о
тај
се
ники
јесам
сумњати
.
Шта
јесам
знати
чинити
?
рат
јесам
сумнителног
излазак
,
а
притом
заклетва
бити
нарушити
,
а
нарушити
клетва
рђав
сљедство
за
себе
вући
.
тако
Турчин
сам
себе
оставити
,
крвити
јесам
се
донекле
,
док
Мурат
Мустафа
не
победити
,
и
постати
јесам
свити
Турчин
султан
.
док
јесам
међу
она
рат
трајати
,
донде
јесам
деспот
устројавао
свој
земља
,
и
народ
се
већ
почети
тако
опорављати
да
бити
се
већ
—
дат
какав
згода
опет
к
свој
стар
граница
пружати
моћи
.
но
,
кад
се
зрак
надеждити
показати
,
наићи
опет
нов
зло
.
Деспот
већ
одавна
од
костобоља
страдати
.
млого
јесам
свој
век
препатити
.
од
косовски
битка
до
сада
,
скоро
већ
тридесет
година
,
па
никад
у
мир
,
него
све
у
рат
,
беда
и
невоља
.
видети
јесам
свој
очи
доста
јад
и
чемер
.
деца
јесам
имати
.
ко
хтети
бити
после
он
деспот
?
Гргуров
деца
млад
и
слеп
,
ко
хтети
други
да
бити
него
Ђурађ
?
он
јесам
деспот
у
пређашњи
доба
сила
зло
нанети
,
но
деспот
бацити
освета
на
страна
,
каогод
и
Бранковић
слаб
страна
кроз
прст
угледати
,
уважити
јесам
његов
добар
страна
.
Деспот
јесам
представљати
,
да
кад
Ђурађ
деспот
постати
,
хтети
по
народ
зло
бити
.
искусан
врло
у
рат
и
у
управљање
мир
,
сав
околност
добро
познавати
,
и
слаб
он
страна
,
тај
јесам
властољубије
,
бити
испунити
кад
се
деспотство
докопати
.
болест
деспотов
дан
на
дан
сав
јесам
горети
над
на
себе
узимати
.
сваки
јесам
већ
увидети
да
деспот
хтети
дуго
вући
;
сваки
се
бринути
,
какав
хтети
онда
време
настати
.
Деспот
јесам
бити
тврд
срце
,
па
се
јесам
баш
тако
лако
болест
дати
.
поред
сав
телесни
слабост
често
јесам
на
коњ
седати
и
ићи
у
шетња
.
тако
једаред
упутити
се
у
Смедерево
.
но
тело
он
бити
млого
слаб
него
душа
,
што
јесам
ни
јесам
веровати
;
пасти
с
коњ
и
јако
се
увредити
.
овај
он
јесам
живот
стати
.
јесам
трајати
ни
три
дан
,
а
деспот
јесам
већ
мртав
лежати
.
Ђурађ
јесам
из
Смедерево
још
благовремено
дојездити
,
и
наћи
он
при
крај
живот
.
кад
он
јесам
деспот
примјетити
,
дозвати
он
к
себе
близу
,
и
слаб
глас
пред
околостојећи
војвода
и
саветник
рећи
он
:
—
ето
ја
при
крај
живот
.
нек
опростити
сав
сваки
сваки
.
ја
ти
именовати
деспот
српски
народ
,
и
препоручивати
тај
воља
божији
и
љубав
народни
.
велик
јесам
терет
који
на
себе
примати
.
судба
један
народ
у
рука
тај
јесам
положити
.
ја
јесам
тај
терет
оборити
.
ако
јесам
сав
као
што
јесам
требати
учинити
,
а
оно
јесам
онако
као
што
се
моћи
.
А
ви
сав
повиновати
се
нов
господар
,
и
потпомагати
он
,
ја
пак
бог
милостив
нек
по
правда
судити
.
Са'раните
ја
у
манастир
Манасија
.
после
овај
реч
отпочинути
,
мало
узда'не
,
очи
он
се
укочити
,
мало
се
стрести
и
умрети
.
сав
јесам
као
окаменити
на
мртав
деспот
гледати
.
пукнути
глас
,
да
јесам
умрети
деспот
.
Жалост
јесам
свуда
неописан
.
и
велик
он
се
душманин
ражалити
,
јер
јесам
Стеван
бити
добар
,
но
зао
јесам
он
дати
сав
његов
доброта
излити
.
после
смрт
,
пак
,
сваки
јесам
увиђео
шта
јесам
у
он
изгубити
.
красно
он
са'ране
.
Жички
калуђер
јесам
он
на
свој
рука
у
гробница
унети
.
Жалост
јесам
бити
свуда
велик
,
јесам
бити
ни
један
који
бити
се
његов
смрт
радовати
.
сам
Ђурађ
,
који
јесам
једва
чекати
час
свој
самовластија
,
први
пут
јесам
у
сав
живот
осетити
туг
и
жалост
што
Стевана
немати
.
приповедати
да
се
на
дан
смрт
његов
мало
земља
потрести
и
сунце
изгубити
свој
обичан
сјајност
.
силно
јато
црн
’
врана
облетати
јесам
около
двор
деспотов
’
,
па
се
најпосле
упутити
дубље
у
Србија
.
ето
,
сад
се
Ђурђа
,
за
чим
јесам
тежити
,
испунити
.
но
да
видити
шта
хтети
без
Стевана
чинити
?
XИИ
Ђурађ
,
од
покојни
деспот
на
самртан
постеља
за
насљедник
наименовати
,
одмах
после
деспотов
укоп
преселити
се
у
Београд
.
премда
јесам
жалост
за
Стевана
велик
бити
,
опет
јесам
Ђурђа
и
великаш
и
народ
радо
примити
.
он
јесам
бити
сав
надежда
народ
,
па
јесам
и
признати
за
деспот
свечано
.
породица
имати
јесам
красан
.
Госпођа
Јерина
,
нов
деспотовица
,
бити
јесам
од
царски
крв
.
с
овај
се
Ђурађ
оженити
још
у
онај
доба
кад
јесам
са
Стевана
и
Мехмед
противу
Муса
војевати
и
победа
одржати
.
Данас-сутра
,
па
хтети
он
се
већ
и
деца
у
светски
догађај
уплести
.
Ђурађ
седати
у
Београд
,
у
сјајан
двор
,
са
свој
породица
.
долазити
он
посланик
са
свити
страна
,
честитати
он
деспотство
,
и
тражити
пријатељство
његов
.
Мађарски
краљ
Жигмунд
,
па
онда
грчки
цар
,
па
Дубровчанин
,
жети
с
он
у
савез
ступити
.
и
Мурат
султан
ишчекивати
да
он
се
Ђурађ
са
пријатељство
свој
понуда
,
али
јесам
силан
и
горд
,
па
хтети
да
молити
деспот
.
но
покрај
свити
ти
’
пријатељски
’
околност
,
у
чудо
се
наћи
деспот
Ђурађ
.
Грчки
цар
Јован
Палеолог
потајно
он
подбадати
против
Мурат
,
да
се
ослободити
од
уплив
турски
,
па
да
хтети
се
тако
и
Србин
и
Грк
наново
са
слава
подигнути
.
Жигмунд
рад
се
Турчин
осветити
,
и
тај
помоћу
Бранковић
,
па
да
уз
тај
још
и
мало
земља
задобити
.
Мурат
бити
хтети
да
се
Срба
ма'ну
Мађар
,
па
да
моћи
преко
Србија
удесно
на
Мађарска
нападати
,
а
да
се
немати
шта
бојати
од
Срба
.
Шта
хтети
сад
да
чинити
деспот
?
ако
се
са
Жигмунд
сајузити
,
први
јесам
изложити
жесток
турски
нападање
.
па
ако
баш
Мађар
победа
,
шта
се
имати
онда
надати
?
Жигмунд
хтети
земља
и
првенство
.
ако
ли
се
са
Грк
држати
,
да
ли
хтети
одољети
Турчин
?
Хоће
ли
он
мађарски
краљ
потпомагати
кад
видити
да
се
код
Срба
и
Грк
„
ришћански
“
влада
крепити
?
Шта
хтети
папати
на
тај
рећи
?
ако
са
Турчин
држати
,
онда
јесам
у
непријатељство
са
Мађар
и
са
цео
„
хришћански
“
свет
.
па
окром
тај
,
какав
моћи
бити
Србин
пријатељство
у
Турчин
,
који
хтети
цео_свет
Корана
да
калдрмисати
?
сад
исти
пасти
сав
брига
на
Ђурђев
глава
.
сав
јесам
он
околност
познат
;
он
се
мислити
,
па
мисао
на
тај
да
свакако
свој
и
свој
народ
независност
докучити
.
он
започети
влада
свој
као
независан
господар
.
он
примити
пријатељство
Мађар
,
али
без
намера
да
она
као
оруђе
противу
Турчин
служити
.
од
завада
са
Турчин
уздржавати
се
.
но
Мурат
султан
јесам
бити
с
тај
задовољан
.
он
јесам
корачати
к
извршење
започет
дело
.
он
жети
Мађар
оборити
,
но
како
хтети
,
док
Србин
животан
сила
у
себе
имати
?
овај
дакле
требати
најпре
утаманити
,
па
тек
онда
даље
.
Султан
јесам
познавати
гордост
и
непоколебивост
деспотов
.
најпре
на
леп
начин
,
наговарање
,
ласкање
гледати
јесам
да
он
задобити
;
кад
са
тај
јесам
успети
,
онда
са
претња
,
па
напослетку
и
насиље
.
XИИИ
отац
Харалампије
у
Дечани
једва
јесам
дочекати
смрт
Стевана
деспот
.
он
се
сад
надати
да
хтети
до
први
степен
свештенички
доспети
.
као
стар
приврженик
Бранковићев
млоги
пут
се
опасност
излагати
,
па
зато
се
сад
и
надати
велик
награда
.
но
Ђурађ
јесам
познавати
његов
злоковарство
;
он
јесам
знати
да
Харалампијеве
услуга
јесам
излазити
из
чист
извор
,
но
из
себичност
,
злоба
и
пакост
.
некада
,
кад
јесам
Ђурађ
за
владаљством
грамзити
само
,
а
још
он
имати
јесам
,
потребовати
јесам
он
кадикад
његов
служба
,
за
који
јесам
овај
у
свој
доба
и
награда
примити
;
али
сада
,
кад
јесам
већ
и
сам
деспот
као
владатељ
сасвим
други
људи
око
себе
потребовати
,
одбацити
јесам
он
Харалампије
,
као
што
се
бацати
старати
и
већ
непотребан
хаљина
.
Деспот
јесам
већ
други
стаза
корачати
.
Жички
митрополит
,
па
жички
архимандрит
Пахомије
и
отац
Леонтије
бити
одсад
његов
саветник
.
па
шта
хтети
више
отац
Харалампије
,
кад
јесам
већ
до
старешинство
у
Дечани
доћи
?
зар
јесам
тај
довољан
награда
за
толики
хрђав
дело
?
али
Харалампије
сав
тај
јесам
доста
.
он
јесам
већ
скројити
за
тај
да
рушити
,
обарати
.
како
јесам
чути
да
јесам
и
отац
Леонтије
у
деспотов
савет
,
одмах
јесам
знати
колико
јесам
сат
ударити
.
ту
већ
јесам
моћи
дуже
прокопсати
.
за
он
бити
боље
бити
да
се
сад
опет
други
ко
за
владатељство
отимати
,
бар
бити
се
моћи
у
мутан
вода
ловити
.
мутан
мисао
,
чудан
план
мести
он
се
по
глава
.
уједанпут
он
долетити
отац
Никодим
.
—
Пречестњејши
отац
,
ето
доћи
ми
гостити
!
—
какав
гостити
?
—
војвода
Прибац
са
више
њи
’
.
—
Јеремија
Прибац
,
властелин
...
баш
добро
.
Никодим
,
нек
јесам
све
у
ред
,
казати
Јула
да
јела
бити
добро
слати
.
на
тај
отићи
калуђер
по
налог
свој
посао
,
а
и
Харалампије
на
дочек
гост
.
да
,
да
не
заборавити
за
Јула
куварка
.
—
она
јесам
она
исти
Јула
,
који
јесам
бити
у
двор
цар
Лазар
као
млад
девојка
,
због
који
умало
што
јесам
страдати
Харалампије
,
када
јесам
с
покојни
патријарх
онђе
бити
.
она
јесам
у
свој
доба
дворски
сплетка
Харалампије
често
откривати
,
па
време
срећа
јесам
до
садашњи
стање
допратити
.
и
доиста
,
за
један
сирот
девојка
доста
јесам
,
кад
јесам
моћи
до
тај
доћи
да
у
Дечани
куварка
постати
.
по
други
манастир
кувар
јесам
кувати
,
али
овде
нужан
јесам
бити
куварка
,
јер
се
ту
сијасет
гост
дочекивати
,
међу
који
млоги
њежан
госпођа
који
фин
и
врло
укусан
јела
потребовати
.
јул
сам
изгледати
јесам
као
какав
госпођа
,
премда
већ
мало
у
година
,
али
озбиљан
,
заповедајући
изглед
јесам
бити
,
и
одржавати
јесам
ред
у
кујнски
економија
и
собни
уређење
.
властелин
Прибац
,
војвода
Јаблановић
са
свој
пратња
показати
се
пред
соба
Харалампије
који
она
насусрет
изићи
.
—
Добродошли
,
господа
мој
!
—
здрав
ја
бити
отац
,
јесам
ли
рад
гост
?
—
Драго
ја
јесам
,
ево
овамо
мало
да
се
одморити
—
рећи
Харалампије
,
па
она
у
велик
један
соб
увести
.
овде
се
мало
још
поразговарати
,
док
слуга
коњ'ма
и
пртљага
место
наћи
.
после
два
сат
бити
јесам
красан
ручак
у
трапезарија
.
Друштво
јесам
весело
бити
,
рећи
бити
као
да
и
јесам
у
трапезарија
међу
пострижен
братија
.
после
добар
јела
и
пиће
заорити
се
весео
песма
.
од
Дечани
на
неколик
миља
већ
турски
сила
влада
,
хришћанин
од
турски
зулум
пат
;
али
у
Дечани
славити
се
,
као
да
се
Душанов
царство
обновити
,
па
се
и
различан
шал
провод
.
гост
и
калуђер
пити
,
но
ни
један
у
Бранковићев
здравље
.
ни
Прибац
,
ни
Харалампије
не
радовати
се
нов
деспотство
.
напијати
се
у
здравље
Прибца
,
Харалампије
и
њихов
’
пријатељ
.
—
да
јесам
здрав
,
отац
Харалампије
,
дабогда
,
скори
владика
постати
,
и
заслужити
јесам
,
јер
да
ти
не
бити
и
Русне
,
не
знати
шта
бити
од
деспот
бити
.
у
твој
здравље
овај
чаша
!
—
и
досад
јесам
бити
од
први
’
,
дабогда
,
свагда
први
бити
.
у
твој
здравље
властелин
!
—
у
здравље
властелинов
!
—
у
здравље
Јаблановић
.
—
у
здравље
Харалампије
и
свити
калуђер
!
е
тако
,
сав
се
у
здравље
пила
,
а
народ
јесам
поред
сав
тај
јако
боловати
.
док
се
овај
веселити
,
други
јесам
јадиковати
.
Так'а
јесам
судба
светски
;
у
исти
доба
један
умирити
,
други
се
рађати
;
један
се
мислити
,
како
хтети
свој
деца
,
свој
рај
на'ранити
;
један
уживати
сав
овај
свет
сласт
и
красота
,
а
други
у
исти
доба
не
видити
ни
бео
свет
,
а
трећи
можда
се
мучити
на
душмански
коље
.
у
исти
дом
,
у
исти
манастир
,
гди
се
тако
весео
,
—
у
један
ћелија
,
чути
се
два
тужан
глас
.
да
не
знати
,
да
не
видити
ко
говорити
,
опет
бити
морати
познат
глас
страдалник
.
погледати
,
ко
јесам
у
тај
ћелија
?
...
два
младић
,
по
састав
телесни
два
јунак
,
два
брата
,
који
јесам
се
у
диба
и
кадифа
родити
,
који
се
срећа
смешити
при
рођење
њихов
.
тај
јесам
—
Јован
и
Ђурђа
,
млад
кнез
,
синовац
деспотов
,
пре
неколико
лет
по
налог
његов
ослепити
.
они
се
међу
себе
разговарати
;
сваки
она
јесам
реч
тако
жалосна
,
као
жалостан
гусле
звук
.
кад
јесам
човек
у
муки
и
жалост
,
и
најмања
реч
тако
јесам
жалосна
,
да
бити
рећи
да
у
она
легати
цео
свет
бол
.
њихов
јесам
чувар
отац
Пајсије
.
—
Божа
мити
,
какав
јесам
несретан
људи
!
Нашег
отац
слуга
уживати
пун
слобода
,
видити
бео
свет
,
веселити
се
;
не
чути
ли
и
сад
како
се
песма
хорити
?
А
ја
овде
у
тавник
,
мој
брата
Јована
!
—
рећи
кнез
Ђурђа
.
—
Шта
хтети
,
кад
јесам
бити
стриц
трн
у
очи
—
одговорити
кнез
Јован
.
—
ја
заиста
не
бити
’
он
на
пут
бити
!
—
ни
ја
!
—
ја
бити
’
мој
род
верно
служити
и
противу
Турчин
војевати
.
—
и
ја
.
—
Па
зашто
да
ми
ослепити
?
—
јесам
ники
ништа
скривити
.
Поштовали
јесам
стриц
,
као
свој
рођеног
отац
.
—
кад
се
опоменути
онај
жалосне
ноћ
,
када
ми
светлост
занавек
одузети
,
а
оно
морати
и
онај
час
проклети
,
у
који
јесам
се
родити
.
—
но
шта
хтети
још
с
ми
чинити
?
Шта
ми
држати
овде
?
Зашто
ми
већ
једанпут
не
ослободити
?
на
тај
ући
отац
Пајсије
.
—
јесам
ли
се
дуго
забавити
,
мој
синак
?
—
где
јесам
тако
дуго
,
отац
?
—
запитати
кнез
Ђурђа
.
—
Данас
имати
гост
,
Јеремија
властелин
,
Јаблановић
и
млоги
други
,
и
сад
се
још
весео
—
одговорити
Пајсије
.
—
Шта
,
зар
Јеремија
властелин
?
Шта
хтети
он
овде
?
јесам
ли
због
ми
доћи
,
да
ми
одавде
извести
?
—
запитати
зачуђен
кнез
Јован
.
—
досад
се
још
јесам
о
ви
реч
повести
;
можда
хтети
насамо
што
с
архимандрит
о
тај
говорити
.
Нешто
морати
бити
у
ствар
.
Чујете
ли
још
како
се
веселити
?
—-
они
се
веселити
,
а
ја
овде
бедан
чамити
.
рећи
ми
,
отац
,
шта
хтети
већ
бити
од
ми
?
—
требати
имати
стрпљење
,
и
у
бог
се
надати
.
но
данас
јесам
од
неки
хрђав
гласе
чути
,
говорити
се
,
да
се
султан
Мурат
на
Срба
справљати
,
па
се
чудити
да
се
архимандрит
ништа
о
тај
не
бринути
.
ја
јесам
овде
готово
међу
Турчин
,
па
моћи
први
страдати
.
—
Шта
јесам
брига
Харалампије
?
он
хтети
сад
по
сав
прилика
владика
постати
,
па
хтети
онда
у
Смедерево
или
у
Београд
.
Чудим
се
како
он
одзвати
јесам
,
он
морати
јако
наградити
бити
од
деспот
.
—
Видићемо
скорити
шта
хтети
бити
.
—
ако
се
каков
промена
с
нами
и
догодити
,
моћи
ми
оставити
,
отац
!
тај
јесам
ми
једини
пријатељ
и
сав
утеха
;
ако
ти
не
бити
,
боље
да
јесам
живити
.
—
ако
ја
само
силом
од
ви
не
откинути
,
ја
ви
никада
оставити
хтети
.
—
не
бити
ли
се
опет
онамо
у
друштво
вратити
,
да
провидити
,
зашто
јесам
доћи
властелин
Јеремија
?
он
јесам
наш
несрећан
отац
пријатељ
бити
,
па
ваљда
хтети
и
наш
бити
!
—
е
добро
,
ја
ићи
,
а
ви
се
донде
сам
забављати
.
отац
Пајсије
отићи
.
млад
два
кнез
остати
сам
са
свој
туг
и
свој
јадиковање
,
као
два
славуј
који
очи
ископати
.
Међутим
престати
и
увесељење
.
Почеше
се
из
трапезарија
разилазити
.
остати
јесам
Харалампије
са
властелин
и
Јаблановић
.
мало
од
вино
разгрејати
,
почети
се
сав
искрен
разговарати
.
вино
хтети
и
из
лукав
глава
истина
извући
.
—
ао
,
мој
отац
,
па
да
тако
на
ти
заборавити
деспот
!
тај
требати
бити
да
јесам
ти
сада
једнако
код
он
.
кад
јесам
он
у
нужда
добар
бити
,
зашто
да
ти
се
сад
тако
доцне
сећати
?
ја
богме
мислити
,
да
ти
јесам
већ
владичество
у
џеп
—
рећи
Јеремија
.
—
е
,
мој
властелин
,
тако
тај
бивати
у
свет
.
кадгод
он
бити
десни
рука
,
а
сад
као
што
велим
—
мој
душман
сести
уз
он
.
но
трпити
јошт
мало
,
ваљда
хтети
он
текар
на
ум
пасти
.
—
о
тај
моћи
ни
сањати
,
отац
.
ја
ти
моћи
уверити
да
јесам
деспот
пред
млоги
говорити
да
ти
јесам
свагда
гледати
као
неки
нужан
зло
,
па
да
јесам
рад
ништа
више
с
ти
имати
—
упасти
Јаблановић
.
—
тај
јесам
ли
могуће
?
—
повикати
зачуђен
Харалампије
.
—
ја
јесам
тај
мој
уш
слушати
.
Знаш
да
имати
у
двор
млого
твој
непријатељ
,
на
који
се
деспот
ослањати
морати
.
он
сад
ако
ти
не
бити
хтети
одбацити
,
морати
бити
њи
’
изгубити
.
А
он
волији
њи
’
задржати
,
него
ли
ти
.
—
сад
све
веровати
.
дакле
јесам
без
узрок
са
ја
толико
оклевати
.
А
како
ви
с
он
стајати
?
—
тако
исто
као
и
ти
.
Војновић
и
Змај-Облачић
у
сав
јесам
мах
преотети
—
рећи
Јаблановић
.
—
Па
шта
хтети
сад
?
—
Шта
хтети
?
ја
имати
изабрати
,
десет
’
иљада
војник
,
који
јесам
ја
на
сваки
служба
готов
,
па
оно
што
у
рука
имати
,
нипошто
испустити
хтети
.
Браничевска
област
морати
бити
мој
,
па
макар
се
Турчин
клањати
—
рећи
љутит
Прибац
.
—
Нећу
се
богмити
ни
ја
деспот
покорити
—
додати
Јаблановић
.
—
неблагодаран
човек
!
узети
ја
у
ваш
друштво
,
па
хтети
ви
оно
бити
,
што
јесам
бити
Бранковић
!
—
Дај
рука
!
—
повикати
радосно
Прибац
.
—
Ева
!
—
Па
како
сад
да
почети
?
не
бити
л
’
добро
бити
да
одма
’
јавити
деспот
да
он
се
повиновати
хтети
,
но
да
ја
признати
за
себе
равнати
,
иначе
хтети
он
у
Небојша
кула
сатерати
—
рећи
Прибац
.
—
То
хтети
добро
бити
.
ја
бити
’
друго
што
измислити
.
ти
ако
се
одма
’
појавити
,
наићи
хтети
на
велик
отпор
,
који
хтети
морати
подлегнути
.
Знаш
колик
јесам
Облачићева
партаја
,
а
знати
и
тај
,
да
се
Стеванов
партаја
деспот
приклонити
.
—
не
именовати
он
деспот
,
ја
он
не
признавати
!
—
ни
ја
!
—
ни
ја
!
но
само
’
хтети
да
ви
казати
шта
хтети
чинити
.
—
Шта
?
—
Чекајте
,
ето
ићи
неко
.
тај
јесам
гласоноша
.
’
одити
амо
!
улак
ући
.
—
Велика
отац
и
господар
!
ево
тај
писма
из
Београд
,
од
наш
господар
Ђурђа
деспот
!
—
Баш
добро
,
да
видити
шта
јесам
.
уклонити
се
мало
,
док
отпорука
не
добити
.
улак
се
уклонити
.
Харалампије
читати
најпре
у
себе
,
па
онда
велегласан
.
—
е
,
права
јесам
ја
казати
.
Слушајте
шта
ја
писати
:
„
љубезан
Харалампије
!
онај
што
желити
од
ја
,
не
моћи
ти
учинити
.
као
Ђурађ
Бранковић
имати
бити
’
тај
по
твој
жеља
обвезан
бити
,
али
не
као
народ
поглавар
.
Што
јесам
ја
као
Бранковић
негда
услуга
чинити
,
примити
за
награда
онај
што
имати
и
држати
.
Дечани
јесам
красан
и
богат
намастир
.
Садашњи
мој
положај
други
,
а
не
твој
савет
изискивати
.
толики
беда
и
патња
научити
јесам
Ђурђа
Бранковић
бити
деспот
и
прав
пријатељ
народ
.
сад
хтети
да
народ
мој
онај
рана
лечити
,
који
јесам
он
задати
.
у
двор
ја
моћи
долазити
,
јербо
хтети
ја
твој
пријатељство
шкодити
.
Ђурађ
Бранковић
“
.
—
е
,
јесте
ли
овај
чути
.
—
е
сад
хтети
он
и
ја
одблагодарити
.
гледати
ти
он
,
како
се
погордити
,
како
се
сад
тек
опаметити
—
рећи
разљутити
Харалампије
.
—
но
,
дед
да
што
свршити
.
ја
јесам
само
зато
доћи
да
ти
у
наш
друштво
увући
—
рећи
Прибац
.
Харалампије
се
мало
замислити
,
па
онда
почети
:
—
знати
,
дакле
,
шта
ми
ваљати
сад
одмах
чинити
?
ја
имати
овде
два
млад
кнез
,
који
јесам
ја
по
налог
Ђурђево
ослепити
дати
,
да
не
бити
способан
бити
за
влада
.
Кнез
Гргур
,
отац
њихов
,
бити
јесам
стар
од
Ђурђа
,
па
бити
после
смрт
деспот
Стевана
Гргуревом
стар
синути
Јована
припадати
господарство
.
и
сад
,
дакле
,
више
права
имати
на
деспотство
овај
млад
кнез
,
него
деспот
Ђурађ
.
зато
сад
требати
да
себе
одвести
овај
два
кнез
у
ваш
стан
,
па
да
народ
објавити
да
се
ви
њи
’
примати
и
Јована
за
деспот
признавати
.
—
ја
на
тај
не
пристајати
да
место
један
Бранковић
други
за
самцат
господар
признати
.
ја
се
ни
једном
не
покоравати
,
и
ја
хтети
у
мој
крајина
јесам
да
владати
!
—
пресећи
он
говор
незадовољан
Прибац
.
—
Чекај
,
јесам
ја
још
преслушати
—
продужити
лукав
Харалампије
.
—
кад
кнез
код
ви
бити
,
па
изјавити
народ
да
за
њи
’
устајати
,
да
права
и
првенство
наследија
одржати
,
цео
хтети
народ
уз
ви
пристати
,
Ђурђа
хтети
са
тај
лакше
победити
,
снага
хтети
се
ваш
чрез
тај
поткрепити
.
сав
оружан
сила
бити
у
ваш
рука
,
који
разним
награда
моћи
после
лако
за
себе
задобити
,
па
онда
и
кнежевић
с
пут
уклонити
.
—
То
јесам
,
петина
,
врло
паметно
;
но
,
питање
јесам
,
хтети
ли
се
народ
за
слеп
и
за
влада
неспособан
кнежевић
повести
?
Неће
ли
народ
рећи
:
волијемо
читав
и
искусан
Ђурђа
који
ми
предводити
моћи
,
него
слеп
младић
.
—
и
тај
се
моћи
помоћ
.
Будући
јесам
она
ја
дати
ослепити
,
и
код
ја
се
налазити
,
тај
мој
о
она
известије
морати
бити
пред
народ
вероватно
.
ја
хтети
се
издати
за
пријатељ
Бранковићев
лоз
,
али
не
Ђурђа
деспот
.
Казаћу
да
јесам
ја
свагда
на
срце
лежати
тај
породица
оружати
,
али
не
један
члан
исти
други
у
хатар
неправедно
жртвовати
.
Рећи
хтети
да
ја
јесам
налог
деспотов
извршити
,
да
ја
кнежевић
јесам
вид
одузети
,
но
да
јесам
она
овде
код
ја
тајно
здрав
и
читав
држати
,
да
она
за
српски
престол
спасти
,
који
после
смрт
Стеванов
само
она
по
права
припадати
.
овај
хтети
се
у
народ
огорчење
противу
деспот
обновити
,
а
тај
сав
ићи
ми
у
рачун
.
јесам
ли
овај
добро
?
—
Доста
,
Харалампије
,
никад
још
јесам
такови
што
паметно
измислити
.
остајати
,
дакле
,
при
тај
—
рећи
Прибац
.
—
остајати
.
—
но
заклети
се
сав
,
да
хтети
тајна
ником
издати
!
—
Ника
не
смести
о
тај
изван
ми
шта
знати
,
тако
ја
бог
и
свет
краљ
дечански
.
—
тако
ја
бог
и
мој
крсни
име
свет
Ђурђа
!
—
тако
ја
свет
Никола
!
—
један
други
да
помагати
,
а
после
и
награђивати
,
тако
ја
еванђелија
—
рећи
Харалампије
.
[
—
нек
бити
,
тако
ја
живот
.
—
нек
бити
,
тако
ја
јединац
.
—
нек
бити
,
амин
!
—
закључити
Харалампије
.
]
—
но
где
јесам
кнез
,
да
ји
видити
,
па
да
ји
водити
,
јер
оклевати
не
ваљати
.
—
одма
’
хтети
ту
бити
!
Харалампије
отићи
да
довести
кнез
.
—
Баш
ми
све
добро
ићи
за
рука
,
брата
!
Знаш
ли
,
волети
што
јесам
Харалампије
на
наш
страна
,
него
да
ја
јесам
ко
поклонити
нов
’
десет
’
иљада
војник
.
сав
ти
тај
упрсте
знати
шта
ваљати
чинити
.
али
он
и
’
хтети
наградити
.
Начинићу
он
патријарх
—
рећи
радосно
Прибац
.
—
брата
,
сав
ићи
добро
,
а
сав
хтети
добро
бити
,
но
рећи
ја
само
,
како
стајати
ми
двоје
са
рачун
?
Шта
хтети
ја
од
сав
тај
добити
?
—
запитати
Јаблановић
.
—
ти
хтети
добити
цео
Мачва
.
с
Мађар
хтети
се
опријатељити
,
па
хтети
ти
онде
као
бан
господарити
.
јесам
л
’
с
тај
задовољан
?
—
јесам
.
—
ја
се
заклињати
да
хтети
ти
тај
учинити
!
—
А
ја
ти
се
заклињати
да
хтети
свуд
с
мој
сила
поред
ти
бити
!
на
тај
доћи
Харалампије
.
за
он
отац
Пајсије
водити
два
кнез
.
—
ето
ви
млад
’
кнез
,
Јована
и
Ђурђа
.
ето
,
син
мој
,
тај
јесам
властелин
Јеремија
и
војвода
Јаблановић
.
они
јесам
доћи
да
ви
одавде
одвести
;
код
њи
’
ви
хтети
рђаво
бити
.
—
Мило
ја
јесам
што
видити
синов
кнез
Гргур
.
Гргур
јесам
бити
мој
пријатељ
,
па
хтети
и
ја
бити
пријатељ
његов
деца
—
рећи
Прибац
.
—
Слушали
јесам
млого
о
властелин
Прибцу
,
па
ми
јесам
и
у
жалост
наш
утеха
,
кад
чути
наш
пријатељ
.
но
пре
нег
’
што
искусити
твој
пријатељство
,
рећи
ми
,
рећи
ми
бог
радити
,
ко
ми
оба
овако
наказа
?
зар
поред
велик
свет
и
сунце
да
ми
не
остати
ни
педаљ
земља
,
ни
један
сунчан
зрак
,
да
се
бар
радовати
моћи
наш
живот
.
зар
јесам
тако
крив
да
бити
и
од
свити
звер
несретан
?
тај
и
совуљага
јесам
сретан
од
ми
.
да
јесам
никад
свет
видети
,
не
бити
ми
бити
тако
жао
;
ал
’
овако
тек
сад
осећати
у
пун
мера
несрећа
наш
,
окружити
страшан
вечит
мрак
.
ми
већ
на
овај
свет
пакао
предах
—
рећи
тужити
кнез
Ђурђа
.
—
сав
јесам
ваш
стриц
Ђурађ
крив
,
који
се
сад
јесам
задеспотио
.
по
његов
јесам
налог
ослепити
.
но
божији
каштига
ни
он
мимоићи
хтети
.
ви
хтети
одсад
код
ја
бити
,
а
имати
све
што
желити
.
—
јесам
ми
ники
више
у
стање
дати
оно
што
желити
—
рећи
кнез
Јован
.
—
А
шта
желити
?
—
Шта
ми
не
моћи
дати
.
дати
ми
светлост
!
—
То
само
бог
моћи
дати
.
Иштите
друго
!
—
ја
опет
друго
не
искати
.
ја
не
тражити
ни
благо
ни
власт
.
који
јесам
испред
очи
свет
одузети
,
тај
јесам
од
свити
људи
несретан
.
благо
и
господство
не
слагати
се
више
с
наш
душа
.
Нами
такови
што
тек
дубље
очи
копати
.
како
да
се
успоредити
сад
са
икакав
господа
и
јунак
,
ја
невољан
слепац
?
ја
тражити
себе
раван
.
дати
ми
по
један
штап
,
па
ми
пустити
у
свет
,
да
кад
већ
немати
светлост
,
да
се
бар
наситити
слободан
ваздух
и
самовољан
у
он
мицање
.
дати
ми
гусле
,
па
ми
мести
пред
храм
божији
,
да
у
људски
уш
божији
чуство
уливати
.
успоредити
ми
с
други
слепац
,
да
се
с
она
разговарати
,
грлити
и
туговати
.
ја
хтети
с
она
у
туги
за
себе
нов
свет
наћи
.
Међа
себе
раван
престати
бити
несрећан
!
—
одговорити
Ђурђа
.
—
ви
јесам
кнез
,
ви
морати
као
господа
и
живити
!
—
морати
?
кад
јесам
требати
да
бити
господа
,
онда
јесам
ми
чинити
просијак
;
а
кад
јесам
просијак
,
сад
ми
правити
господа
.
господство
јесам
за
ми
сад
каштига
само
—
одговорити
кнез
Јован
.
—
е
,
синовац
мој
,
тако
бивати
у
свет
.
који
јесам
као
господар
родити
да
управљати
народ
,
а
они
јесам
само
оруђе
за
народ
.
они
морати
бити
онај
што
јесам
,
нит
’
стајати
у
њи'овој
власт
да
себе
преиначити
.
као
год
што
сирома
’
морати
трпити
глад
,
жеђ
,
зима
,
врућина
,
тако
опет
господар
страдати
од
пун
стомак
,
који
он
често
глава
доћи
.
видети
јесам
кошница
,
видети
јесам
у
она
матица
.
она
ништа
не
радити
,
па
она
опет
’
рана
,
али
она
и
смакнути
кад
она
јесам
више
од
потреба
.
не
бити
л
’
и
матица
’
декоја
радије
пчела
бити
?
но
јесам
л
’
она
могуће
пчела
постати
?
јесам
,
па
зато
морати
се
радити
свити
пчела
свој
неотклоњив
судба
подвргнути
.
тако
јесам
и
ви
.
и
ви
јесам
створити
са
судба
матица
.
у
један
рој
више
ви
скупа
опстати
не
моћи
.
јесам
ви
ни
први
ни
последњи
у
ваш
судба
.
откако
јесам
свет
и
људи
,
колико
јесам
већ
бити
у
род
људски
матица
,
и
колико
она
јесам
већ
жртвовати
,
један
због
други
’
?
!
тако
и
ви
морати
се
покорити
ваш
судба
.
она
сад
већ
јесам
ви
више
у
власт
преиначити
,
али
јесам
она
сад
за
ви
пун
изглед
—
одговорити
Харалампије
.
—
е
да
сад
не
губити
више
време
,
но
да
се
на
пут
спремати
—
рећи
Прибац
.
Харалампије
да
знак
Пајсије
,
који
кнез
натраг
у
ћелија
одвести
.
—
сад
бити
моћи
већ
путовати
—
рећи
Јаблановић
.
—
’
Оћеш
ли
тај
с
ми
,
отац
,
или
хтети
ту
остати
,
па
одавде
ствар
потпомагати
?
—
одавде
хтети
боље
бити
.
кад
нужда
бити
,
онда
хтети
се
ил
’
овде
састајати
,
или
хтети
ја
к
вами
.
—
е
сад
’
ајд'мо
!
одма
’
се
скупити
сав
свита
.
Пајсије
приправити
све
што
јесам
за
кнез
нужан
,
и
до
пол
сат
јесам
она
већ
бити
у
Дечани
.
и
гласоноша
јесам
отправљен
.
други
књига
XИВ
после
смрт
деспот
Стевана
Високо
завладати
Србија
Ђурађ
Бранковић
.
у
Београд
,
у
двор
Стевана
,
становати
Ђурађ
Бранковић
,
који
јесам
толико
пута
рука
,
оружје
подигнути
против
свој
ујак
,
а
да
Србија
овладати
.
Што
јесам
желити
,
постигнути
јесам
.
владавина
сладак
реч
,
ал
’
владалашко
велик
јесам
брема
.
Ђурађ
јесам
много
преко
глава
преметнути
.
много
јесам
земља
проћи
,
у
сто
бој
блистати
он
се
јуначки
сабља
,
прећи
јесам
тамница
,
но
не
пасти
он
тако
тешко
као
примити
влада
над
онај
народ
који
се
против
бура
борити
.
Лакше
он
јесам
бити
негда
Стевана
опирати
се
,
него
народ
против
силан
’
душман
штитити
.
сад
јесам
тек
Ђурађ
осетити
велик
терет
у
сав
живот
!
на
градски
кула
вити
се
црн
застава
,
тек
јесам
шест
недеља
од
Стеванов
смрт
,
баш
парастос
се
у
црква
опојати
.
у
саборни
црква
служити
Мелентије
,
са
калуђер
.
црква
дупком
пун
,
ту
јесам
Ђурађ
са
војвода
,
великаш
,
око
црква
непрегледан
много
народ
.
Ђурађ
и
војвода
у
црн
обавити
,
на
сваки
лице
видити
се
нацртан
жалост
,
јер
тај
јесам
бити
који
Високо
Стевана
јесам
жалити
.
диван
слика
те
војвода
.
до
Ђурђа
Облачина
Рада
,
Дојчетић
,
Орловић
,
и
још
читав
низ
диван
јунак
.
на
тужан
појање
сав
сузити
рона
,
сав
црква
тужан
изглед
,
богзна
хтети
ли
када
такови
јунак
у
тај
светиња
нога
ступити
.
после
црква
скупити
се
у
двор
,
у
један
дворана
војвода
код
Ђурђа
Бранковић
.
напред
ићи
Ђурађ
Бранковић
,
покрај
он
и
за
он
војвода
.
ох
,
да
диван
јунак
!
какав
јесам
Ђурађ
Бранковић
,
стјеновит
,
па
вишим
дух
задахнути
јунак
,
видити
он
се
тај
из
мушки
лице
,
горостасја
.
на
први
поглед
рећи
бити
,
овај
јесам
родити
за
владар
.
А
какав
јесам
војвода
?
не
знати
шта
више
да
се
дивити
,
снажан
створ
,
делијски
поглед
,
диван
руво
.
на
глава
она
црн
самур-калпак
са
црн
челенка
,
бедра
обвијен
појас
,
црн
диба
,
и
сам
војвода
Кајица
,
тај
бисер
од
јунак
,
који
долама
увек
од
драг
камење
трептети
,
црнина
јесам
обвијен
.
велик
дворана
сав
у
црнина
,
канда
јесам
црн
чоја
поставити
,
о
чела
висити
велик
икона
Христов
распетије
,
што
јесам
Стеван
из
Цариград
донети
.
до
распетије
јесам
икона
богородица
из
Солун
,
аманет
спасителан
,
још
од
Душана
доћи
у
рука
кнез
Лазар
,
а
од
овај
опет
и
царица
Милица
у
рука
Стевана
.
тај
јесам
Мата
божији
,
који
јесам
још
у
Солун
бити
на
глас
као
чудотворан
,
а
сад
бдети
над
Србија
.
тај
јесам
после
икона
аранђео
,
светитељ
,
тежак
кандило
од
сув
сребро
и
злато
.
до
тај
дворана
јесам
опет
други
велик
,
ту
јесам
насликати
битка
на
дувар
,
од
славан
дубровачки
сликар
.
тај
се
видити
бугар-битка
цар
Душана
,
бојити
на
Косово
,
бојити
код
ангора
,
како
висок
Стеван
са
свој
диван
оклопник
на
Тамерланове
Татар
јуришати
.
ту
висити
на
један
страна
разно
оружје
,
сабља
српски
краљ
,
царев
и
јунак
.
у
црн
дворана
на
среда
јесам
велик
округао
сто
,
покрити
црн
чоја
.
над
сто
одгоре
спустити
велик
блистати
полилеј
,
на
који
јесам
тридесет
воштан
’
свећа
запалити
.
на
сто
још
стајати
велик
злато
окован
еванђеље
,
и
крст
,
у
који
израдити
почивати
парченце
свет
дрвен
крста
,
на
који
јесам
спаситељ
страдати
,
свет
спомен
крстоносни
војска
,
поклон
силан
алемански
цар
Фридрих
Барбароса
велик
Немања
Стевана
.
кад
Ђурађ
,
са
војвода
у
црн
дворана
ући
,
сести
у
чела
,
и
да
знак
војвода
да
поседати
.
војвода
по
ред
и
старешинство
поседати
.
Тишина
.
сав
јесам
упрети
очи
у
Ђурђа
Бранковић
,
сватко
ишчекивати
важан
реч
што
хтети
прословити
.
Ђурађ
Бранковић
опет
се
на
нога
дигнути
,
а
за
он
војвода
.
—
војвода
,
јунак
,
ви
стуб
Србија
!
познати
ви
јесам
како
српски
народ
од
косовски
битка
страдати
.
сила
турски
навалити
на
народ
,
кад
јесам
властела
српски
бити
несложан
.
Још
за
време
Мрњавчевићах
проклицала
јесам
тај
неслога
.
Косово
поље
позвати
јесам
на
слога
,
и
који
сложан
бити
,
доћи
јесам
.
но
,
не
бити
на
Косово
Краљевић
Марка
,
Милош
Обилић
погинути
јуначки
,
вечан
он
памет
,
осветити
српски
народ
,
ал
’
мој
отац
,
Вук
Бранковић
,
спасти
што
се
спасти
моћи
,
спасти
сав
део
војска
,
а
овај
опет
спасти
Босна
.
не
смети
Турчин
на
кршан
Босна
.
на
Косово
наш
војска
од
турски
мања
,
вијор
сипати
она
песак
у
очи
,
тма
лак
’
азијатски
’
коњаник
,
жарки
сунце
жега
ужасан
,
тежак
оклопник
читав
дан
ка
коњ
,
изморити
,
бити
л
’
спасити
све
,
а
да
се
тако
упустити
у
бојити
са
тројни
велик
,
а
још
одморен
турски
коњица
?
не
бити
.
Косово
требати
бити
да
јесам
спасити
пред
Косово
,
а
не
на
Косово
,
јер
тко
овде
хтети
победа
,
морати
имати
велик
мноштво
,
више
коњаник
нег
’
душман
.
Наше
војвода
више
јесам
давати
на
сам
јунаштво
,
нег
’
на
прилика
бојни
поље
.
и
Вук
бити
са
свој
изгинути
,
а
јесам
бити
нужан
да
сав
на
Косово
изгинути
.
јесам
издати
Вук
на
Косово
,
он
јесам
спасти
Босна
,
јер
да
се
са
свој
тамо
не
повући
,
не
бити
задржати
Турчин
босански
пастир
и
чобан
.
Обилић
јесам
убити
Мурат
,
дивно
јуначно
јесам
,
ал
’
вођ
требати
да
јесам
код
свој
војска
,
а
да
други
ко
султан
убијати
.
мој
она
јесам
Турчин
прогањати
.
кад
јесам
цар
Лазар
пасти
,
на
ко
јесам
остати
,
на
који
бити
требати
да
јесам
остати
царство
?
—
ако
јесам
цар
за
царом
,
син
за
отац
,
Вукашин
јесам
бити
цар
пре
кнез-Лазара
,
зашто
да
јесам
цар
Краљевић
Марка
,
који
јесам
јесам
народ
већ
Краљевић
назвати
,
па
онда
бити
се
и
ја
,
и
можда
и
мој
отац
,
тај
краљевски
јуначина
поклонити
.
—
ако
јесам
до
крв
,
тај
исти
Немањић
крв
тећи
у
Бранковић
као
и
у
Гребљановић
.
ако
јесам
бити
у
кнез-Лазару
Немањић
крв
кроз
цар-Душана
,
свет
црква
јесам
он
дати
име
Душанов
,
а
крв
цар
Лазар
и
у
мој
жила
тећи
.
—
Бранковић
јесам
хтети
женско
клањати
се
,
па
бити
тај
и
сам
царица
Милица
,
јер
јесам
народ
требати
мушки
заштита
,
нит
’
јесам
моћи
Бранковић
признати
Милица
,
који
владати
и
над
њен
син
.
бог
да
он
духати
простити
,
блажена
Стевана
.
завадити
јесам
се
,
завадити
јесам
ми
Турчин
и
Грк
.
Огорчење
родбина
брука
рађати
,
и
брат
брата
дубље
очи
коп
.
бити
јесам
међу
нами
свашта
.
једно
други
да
наудити
и
душман
се
служити
.
тако
јесам
већ
код
Срба
од
заманде
бити
.
па
зао
коб
себе
јесам
донети
да
један
противник
други
не
моћи
да
преломити
.
један
јак
,
моћан
као
други
.
тај
јесам
кнез
Лазар
против
Вукашин
,
Краљевић
Марка
против
цар-Лазара
,
Вук
Бранковић
против
деспот-Стевана
.
као
год
што
се
орлушина
у
ваздух
чупати
,
тако
јесам
се
и
они
међу
себе
крвити
,
да
се
утаманити
.
—
видити
јесам
свет
,
бити
јесам
љут
бој
,
много
јесам
искусити
,
видити
јесам
мој
очи
од
Турчин
попаљен
варош
,
село
,
светити
храм
,
видити
јесам
како
Турчин
Срба
робље
вући
,
мушки
,
женски
,
стар
,
млад
,
слабо
,
снажно
.
гледати
јесам
мој
очи
ропски
тржиште
у
Скопље
,
срам
човечанство
.
људи
,
кришћанин
Срба
продавати
као
роб
.
Вера
изгубити
,
стид
од
варварство
збрисати
.
—
кад
јесам
сав
тај
чудо
видити
и
дуго
гледати
,
помишљати
’
да
јесам
сав
тај
за
наш
грјехе
,
и
рјешим
се
,
како
ја
срећа
послужити
,
да
узмогу
народ
оружје
штитити
,
штитити
он
и
рана
он
видати
.
—
увидити
јесам
тај
зло
и
блажен
деспот
,
и
пружити
ја
јесам
као
сав
нећака
братски
рука
да
народ
ради
сав
смутња
отклонити
,
и
да
се
спасти
што
се
спасти
моћи
.
А
ја
вјера
сам
јесам
дати
,
ако
јесам
погрешити
,
мој
грјехове
крв
хтети
опрати
,
ил
’
хтети
доброчинство
зло
исправљати
.
—
знати
да
јесам
се
са
деспот
измирити
,
да
ја
узети
као
син
,
као
насљедник
и
да
јесам
међу
нами
распрести
нестати
.
крв
Немањићах
умирити
се
.
и
одма
’
јесам
Турчин
осетити
слога
снажан
мишица
.
Почеше
Турчин
обазирати
се
.
но
после
толики
борба
и
страдање
,
неслога
владарах
,
народ
јесам
ослабити
,
а
Турчин
ојачати
,
сам
себе
не
моћи
успјети
,
морати
јесам
савезник
потражити
.
од
Грк
слаб
помоћ
,
наслов
деспотски
колико
хтети
,
за
себе
јесам
премудар
,
ал
’
на
бојни
поље
од
она
никакав
помоћ
.
од
лацман
ништ
’
не
ишчекивати
,
гледати
да
ти
вјера
наметнути
,
јадрански
поморје
отети
,
и
трговина
утук
.
А
без
савезник
ипак
не
мож
’
се
живјет
’
.
—
ви
који
јесам
сад
овде
скупити
,
ви
слеме
народ
,
морати
се
о
судба
народ
са
ја
побринути
.
ви
јесам
бити
вјеран
слутити
,
пријатељ
деспот-Стевана
.
и
ви
јесам
виђети
патња
народ
,
и
деспотов
боље
.
Деспот
Стеван
јесам
бити
српски
народ
достојан
владар
.
Цјела
земља
за
он
плакати
.
да
јесам
бити
изврстан
,
никад
не
бити
’
он
се
подвргнути
.
—
но
и
тај
добро
знати
,
да
јесам
деспот
увидити
како
јесам
он
до
насљедник
дорасти
,
како
јесам
и
при
сам
издисај
дух
изрећи
:
„
По
Ђурђа
!
по
Ђурђа
!
“
са
тај
јесам
хтјео
рећи
:
Слушајте
Ђурђа
место
ја
,
неки
он
руководити
народ
.
и
ја
јесам
сад
овђе
ви
скупити
,
да
ви
изјавити
,
да
доиста
хтети
руководити
народ
.
—
Деспот
јесам
себе
задобити
за
савезник
Угар
.
њихов
судба
јесам
са
српски
скопчати
.
пасти
ли
ја
Срба
,
пашћеду
и
онај
,
одржати
ли
се
,
одржаћеду
се
и
они
,
Угар
јесам
на
добар
нога
са
римпапом
,
а
овај
код
лацманства
много
вагати
.
—
Лан
јесам
деспот
склопити
уговор
са
Угар
.
Даваћеду
велик
помоћ
против
Турчин
.
ал
’
за
тај
помоћ
имати
она
се
предати
Мачва
,
Београд
и
Голубац
.
тако
јесам
,
јесам
на
ино
.
уговор
се
не
смести
рушити
,
јер
бити
онда
доћи
изметати
два
ватра
,
Угар
и
Турчин
.
Турчин
бити
једва
дочекати
да
се
тај
уговор
повредити
.
Измећу
два
зло
,
мање
требати
бирати
.
—
Турчин
чути
за
тај
уговор
склопити
и
побојати
се
.
Још
за
живот
деспот
продерати
до
Крушевац
и
сав
попљенише
;
а
сад
,
тек
што
јесам
чути
смрт
деспотов
,
натуштали
се
над
Србија
,
утискавају
се
у
деспотов
граница
,
и
смерати
пре
нег
’
што
бити
се
Угар
поткрјепили
,
на
ми
сав
силом
напасти
.
до
чекање
тај
јесам
.
један
рука
морати
јесам
одсећи
да
остати
спасти
.
да
ли
бог
да
Турчин
сатрти
,
вратити
се
наш
опет
,
а
засад
сигурност
радити
морати
нешто
рука
савезнички
предати
.
Ил
ја
Турчин
,
ил
’
Турчин
ми
морати
разорити
.
—
зато
војвода
,
јунак
мој
,
бити
сложан
међу
себе
,
бити
са
ја
сложан
јер
без
слога
добра
бити
хтети
.
знати
да
имати
и
у
чист
жито
кукољ
,
па
имати
још
који
у
овај
већ
разровеној
земља
зло
сејати
.
тек
што
Ђурађ
тај
изрећи
,
а
неко
међу
војвода
повикати
:
—
Јеремија
.
Ђурађ
продужити
.
—
да
,
Јеремија
,
он
овде
на
свјетовање
честит
немати
.
—
сад
јесам
ја
чути
,
мој
витез
.
ја
јесам
сад
сав
поглавар
по
владалачки
старешинство
,
а
мој
јесам
задаћа
тежак
.
да
ја
овај
народ
не
легати
иа
срце
,
о
који
јесам
се
негда
оскврнити
,
имати
доста
благ
,
да
бити
’
моћи
са
мој
безбрижно
живити
,
у
Будим
,
Млеткама
,
или
у
Цариград
.
и
збиља
,
ако
ко
међу
вами
у
себе
осећати
велик
снага
,
прорицати
јесам
велик
срећа
за
спас
народ
,
ја
хтети
он
место
мој
уступити
;
ал
’
уједно
и
тај
изрицати
,
ако
тко
бити
несретан
нег
’
што
ја
о
себе
мислити
,
онда
хтети
ја
мој
права
обновити
,
и
лакомислен
грјешник
злокобу
народ
на
жртва
принети
.
јесам
ли
ја
добро
чути
,
и
нек
се
јавити
ко
јесам
до
замерка
.
из
сав
грло
чути
се
:
„
Живио
Ђурађ
Бранковић
,
деспот
Србија
,
господар
Поморја
и
сав
српски
земља
“
.
Ђурађ
опет
продужити
.
—
Ева
[
се
]
заклињати
бог
,
распет
Исус
,
па
свет
Јеванђељем
,
да
хтети
до
конац
жизни
народ
живити
,
за
он
све
жртвовати
.
Ђурађ
такнути
рука
Јеванђелије
.
у
исти
ма
’
из
други
дворана
ући
Мелентије
,
и
стати
до
Ђурђа
.
—
заклети
се
тако
исто
пред
бог
над
свет
Јеванђељем
,
и
пред
свједок
побожан
Мелентије
.
војвода
појединац
заклињати
се
,
па
онда
сав
у
један
глас
:
—
гинути
за
народ
.
—
како
права
,
онако
здраво
.
Бранковић
рећи
:
—
одати
јесам
бог
божији
,
деспот
деспотов
,
а
сад
разредити
се
,
па
да
се
за
душа
и
поткрјепимо
.
у
трапезарија
сав
она
готово
чекати
.
јесам
дуго
трајати
,
звоно
звати
у
трапезарија
,
време
јесам
ту
,
скупити
се
господа
,
војвода
,
калуђер
,
ступити
и
Јерина
деспотовица
са
деспот
и
пратња
,
сав
јесам
у
црнина
,
и
село
јесам
у
чела
до
деспот
.
Жалосно
јесам
бити
опело
,
жалосна
јесам
и
даћа
.
на
свачији
лице
видити
се
свечан
озбиљност
,
деспот
се
брижан
бор
на
чела
навући
,
Јеринин
фино
лице
суза
оросити
показивати
јесам
румен
који
јесам
плам
задати
,
танак
усна
стиснути
,
канда
задављивати
плам
.
свако
ћутети
,
што
се
јести
,
канда
не
пријати
,
и
како
хтети
туг
засићен
пријати
.
слабо
се
говорити
,
и
кад
што
деспот
прословити
,
који
од
војвода
кратак
одговор
он
поткрепити
.
—
увелико
хтети
штовати
блажен
деспот
зидан
и
украшен
црква
,
и
обитељ
.
Још
хтети
Манасија
већма
украсити
,
а
сав
ви
,
који
бог
служити
,
појити
у
вечит
слава
велик
деспот
Стевана
,
а
да
он
у
народ
остати
вечит
спомен
,
јер
јесам
бити
и
бог
и
људ'ма
угодан
—
рећи
загушљив
глас
деспот
,
а
суза
он
на
зеница
засјати
.
—
Вечна
он
слава
,
бог
он
у
рај
сподобио
јер
јесам
бог
ради
народ
живити
—
рећи
војвода
Радосав
.
—
народ
хтети
он
спомињати
у
црква
,
у
песма
,
и
одјекнути
песма
жалосне
од
Београд
до
Будим
,
Дубровник
и
Цариград
—
рећи
логофет
војвода
Војихна
.
—
Београд
,
његов
створ
,
на
чела
сав
записати
вечито
име
деспот
,
и
осветлити
наокол
’
Србија
његов
диван
дјело
—
рећи
протовестијар
војвода
Богдан
.
—
Његов
витештво
бити
славити
од
сав
’
јунак
—
рећи
војвода
Облачина
Рада
.
тако
по'декоја
реч
пустити
се
.
владика
Мелентије
отпоји
жалосну
песма
Дамаскинов
„
Плачу
и
ридати
"
,
у
суглас
он
појести
црн
калуђер
.
да
јесам
видити
како
тај
јунак
,
који
јесам
сећи
,
ломити
Татар
,
Турчин
,
како
сузити
рона
.
’
дека
од
загушен
јецање
раме
,
прса
он
се
трести
,
други
,
опет
,
од
жалост
,
бол
узданути
да
он
се
глас
чути
као
у
рањен
лав
.
сав
јесам
у
жалост
погружити
,
деспотовица
Јерина
јецати
,
чути
јако
опште
риданије
,
негдашњи
Стеванов
телохранитељни
хусарски
вођ
чувати
на
себе
долама
,
јер
јесам
бити
са
свој
хусар
са
двор
Стевана
дичан
.
Већ
се
жалост
у
суза
пролив
,
деспот
и
Јерина
устати
,
да
се
знак
да
се
разићи
,
сем
четир
војвода
,
који
се
с
деспот
у
пратња
повући
у
други
дворана
.
разилазити
се
,
још
се
једнако
чути
јаук
,
плач
и
риданије
у
двор
,
у
трем
,
за
незаборављен
деспот
.
војвода
,
који
јесам
се
разићи
,
спремити
се
одмах
на
пут
,
да
поверити
она
страна
и
котарја
чувати
,
јер
она
јесам
већ
деспот
унапред
налог
издати
да
се
од
трпеза
одмах
за
пут
спрема
,
јер
јесам
већ
Турчин
господар
од
Крушевац
,
и
моравски
долина
јесам
она
у
рука
,
и
славно
нов
брдо
јесам
у
опасност
,
нит
’
јесам
до
оклевање
.
деспот
са
четир
војвода
засести
у
други
дворана
,
у
који
јесам
насликати
бојни
слика
.
ту
сад
сјетује
се
деспот
са
војвода
Радослава
,
Облачина-Радом
,
Војихна
и
Богдана
.
тај
јесам
први
деспотов
војвода
и
саветник
.
Реч
се
повести
о
судбина
Србија
.
први
јесам
реч
деспотов
.
—
непријатељ
јесам
Србија
опасти
.
Крушевац
јесам
у
турски
рука
,
село
,
варош
опустошен
,
згарене
,
леп
предео
турски
копита
потлачити
,
а
’
де
турски
копита
стати
,
трава
не
расти
,
тај
знати
.
знати
добро
и
тај
,
да
сад
,
кад
деспот-Стевана
немати
,
са
свити
страна
навалићеду
,
већ
наваљивати
на
Србија
,
и
да
ми
не
дати
време
да
се
Угар
поткрепити
.
ако
бити
бог
дати
да
се
Угар
моћан
поткрепити
,
истерати
тај
поганија
са
хришћански
земља
.
—
Турчин
зазирати
,
и
баш
зато
сав
ћеду
сила
напрегнути
да
се
затући
као
клин
међу
ми
и
Угар
.
сад
јесам
време
.
познавати
Турчин
.
Служио
јесам
она
,
они
јесам
ја
служити
.
од
она
ники
добра
нек
не
ишчекивати
.
они
ићи
да
искоренити
вјера
хришћански
,
и
све
да
потурчити
.
—
познати
ви
јесам
да
јесам
деспот
Стеван
лане
са
Жигмунд
,
угарски
краљ
,
склопити
уговор
,
по
који
ја
Угарска
после
смрт
деспот
као
овај
насљедник
и
деспот
признати
имати
.
Турчин
јесам
тако
на
Србија
насрнути
,
да
се
сам
против
толики
сила
одржати
не
моћи
.
по
тај
уговор
Угар
имати
ми
против
Турчин
потпомагати
,
ал
’
велик
сигурност
радити
,
и
да
добити
наслон
за
свој
војска
,
уговорити
јесам
да
се
имати
Жигмунд
предати
Мачва
,
Београд
и
Голубац
.
Стиг
ја
глас
,
да
јесам
угарски
војска
већ
на
пут
.
тај
деспот
отпочинути
,
бацати
поглед
на
војвода
,
канда
журно
очекивати
одговор
.
—
тако
јесам
.
сав
знати
да
се
сад
судба
над
срећом
и
несрећом
преламати
.
Србија
јесам
у
божији
рука
,
ал
’
морати
се
рећи
,
и
да
јесам
на
раскршће
.
Турчин
сам
одољети
не
моћи
,
јер
јесам
десет
против
један
.
морати
и
ја
тражити
наслон
,
а
тај
наћи
моћи
само
у
Угарска
.
изглед
јесам
да
ћеду
ми
јако
потпомагати
,
јер
доћи
ли
Турчин
до
Београд
,
онда
јесам
врата
Угарска
отворити
,
и
Угарска
моћи
опасност
који
она
такођер
грозити
само
у
дољњи
крајина
Србија
отклонити
.
само
да
ми
Угар
не
потчинити
,
и
место
онај
да
добити
овај
за
господар
—
рећи
умерено
војвода
Радосав
.
—
Само
се
бојити
од
лацманства
.
Угар
јесам
добар
са
римпапом
,
а
римпапа
једнако
шиљити
у
Босна
фратар
,
да
Срба
пошокче
.
колико
се
већ
из
наш
црква
у
туђ
примамити
.
Угар
јесам
римпапа
отац
,
па
хтети
свој
син
напутити
да
с
лацманством
удар
у
Србија
.
јадан
народ
,
шта
јесам
дочекати
да
се
у
вјера
на
три
страна
кидати
.
један
Турчин
силом
турчити
,
други
фратар
меден
рјечма
заслађивати
и
обрицати
она
на
овај
свјету
добар
стан
,
а
на
други
свјету
сладак
рај
.
Већ
јесам
доћи
време
да
на
три
вјера
покидан
народ
са
три
страна
јесам
себе
убијати
.
неки
јесам
савез
са
Угар
,
ал
’
не
дати
да
лацманство
обладати
—
рећи
мало
огорчено
војвода
Богдан
.
—
јесам
,
над
Србија
јесам
са
свити
страна
небо
натуштено
,
с
један
страна
Турчин
,
с
други
лацманство
.
у
Турчин
спасеније
немати
.
од
лацманства
лакше
јесам
се
бранити
.
Измећу
два
зло
,
боље
јесам
бирати
мање
.
и
кад
бити
се
и
у
тај
са
Угар
нагодити
да
ми
у
вјера
и
земља
не
дирати
,
онда
бити
моћи
сатрти
враг
агарјански
.
у
тај
јесам
теснац
као
што
јесам
сад
Србија
,
морати
Угар
рука
пружити
у
савез
,
само
што
јесам
ствар
прехитрити
,
јесам
дозрети
.
Шта
хтети
народ
рећи
кад
чути
да
се
предаја
Угар
Мачва
,
Београд
и
Голубац
.
Београд
јесам
око
Србија
,
Мачва
јесам
српски
Ханаан
,
а
Голубац
јесам
десни
рука
Србија
.
Крушевац
јесам
већ
у
турски
рука
;
нек
добити
још
нов
брдо
,
па
јесам
искинути
Србија
четири
стуб
.
онда
јесам
Србија
башта
без
плот
,
у
који
хтети
Агарјанин
и
други
ширити
се
на
наш
рачун
.
Уважи
,
господар
,
мој
реч
,
и
по
могућство
умерити
Угар
.
предавати
град
и
Мачва
тумачити
народ
тако
,
канда
предавати
Угар
Србија
.
но
кад
већ
на
ино
јесам
,
и
угарски
војска
јесам
већ
на
пут
,
противити
се
не
моћи
,
јер
бити
Турчин
моћи
Угар
намигнути
,
па
бити
доћи
међу
два
ватра
.
само
још
један
,
а
језгра
.
ако
помоћу
Угар
Турчин
истиснути
,
нек
ми
овај
повратити
,
јер
иначе
хтети
тај
држати
за
грабеж
,
а
пријатељство
и
добар
сусједство
више
вредити
нег
’
два
град
.
и
у
тај
град
моћи
Срба
Угарска
штитити
—
рећи
озбиљно
војвода
Војихна
.
—
кад
јесам
Србија
са
сав
страна
у
невоља
,
радити
како
тај
бог
и
памет
учити
,
а
ја
,
господар
,
твој
вјеран
слуга
,
служити
ти
и
одсада
као
и
досад
,
ја
јесам
твој
сабља
,
показати
пут
куд
да
ударати
—
рећи
поуздано
војвода
Облачина
Рада
.
на
тај
деспот
одговорити
:
—
Што
рећи
за
Угар
,
и
ја
тај
у
срце
исповедати
,
и
јесам
да
стајати
међу
два
ватра
.
но
и
тај
стајати
,
да
Угар
кад
ми
бранити
,
сам
себе
бранити
.
без
Мачва
Београд
и
Голубац
Жигмунд
не
бити
се
из
Угарска
макнути
,
а
Србија
јесам
под
удар
турски
малаксати
,
и
брз
помоћ
потребовати
.
једно
јесам
који
морати
бирати
,
ил
’
бити
морати
са
Угарска
,
ил
’
против
Угарска
.
ако
уговор
са
Жигмунд
склопити
погазити
,
онда
морати
са
Турчин
ићи
против
Угарска
,
онда
морати
бити
Србија
широм
отворити
Турчин
,
натуштала
бити
се
силан
турски
војска
око
Београд
,
па
онда
хтети
ли
хтети
ли
,
морати
бити
Турчин
град
предати
,
и
тај
бити
бити
последњи
српски
град
,
који
бити
Србија
издавати
имати
,
и
тај
као
свој
савезни
пријатељ'ма
предати
,
а
какав
јесам
пријатељ
Турчин
,
тај
сав
знати
,
видити
јесам
она
после
ангора
и
Никопоље
.
сам
себе
бити
Србија
убити
.
Ил
’
бити
се
с
Угар
погодити
,
напустити
бити
да
Угар
освојити
Београд
и
Мачва
,
док
бити
Турчин
сав
Србија
од
доле
заузети
.
против
таки
два
сила
Србија
се
борити
не
моћи
.
А
Турчин
бити
готов
бити
у
почетак
Угар
што
попустити
и
намамити
она
да
се
од
Срба
откинути
,
да
она
после
лакше
бацити
из
Београд
ван
,
и
Угарска
освојити
.
тако
јесам
Турчин
с
нами
и
међу
нами
чинити
.
тај
јесам
онај
стар
,
не
сајединити
,
бог
ђаурин
.
па
онда
у
толики
рат
искушен
народ
,
увиђев
да
једнако
натраг
уступати
морати
,
не
поуздати
се
више
у
свој
снага
,
душа
јесам
клонути
;
на
нами
јесам
да
се
народ
опет
уздигнути
,
да
он
вући
не
разнети
.
и
ако
бог
да
,
и
Турчин
истиснути
,
окрепити
,
моћи
и
други
слободан
у
очи
погледати
,
ако
бити
ми
подјармити
хтети
,
па
ма
тко
тај
бити
.
не
бити
ли
са
Угар
срести
,
показати
л
’
се
Турчин
од
ми
јак
,
онда
хтети
се
за
време
побринути
да
се
опет
Турчин
приближити
,
и
да
ојачати
,
и
кад
Угар
опет
ојачати
,
наново
у
борба
против
Турчин
,
јер
за
ми
,
за
Србија
,
борба
јесам
живот
.
А
тај
повремено
зближење
с
Турчин
ако
и
стајати
жртва
,
боље
нег
’
да
јединим
удар
пропасти
.
—
Што
ви
бојазан
мучити
,
да
јесам
римпапа
учитељ
Угарах
,
да
хтети
се
лацманство
увлачити
,
и
да
ћеду
фратар
православан
дух
покуповати
,
од
тај
нек
ви
јесам
страх
.
ето
Хилендар
,
висок
’
Дечани
,
Ресава
и
Манасија
,
и
сав
тај
диван
остати
манастир
,
црква
и
храм
бдити
ћеду
да
се
правити
српски
дух
од
сатана
не
уловити
.
велик
јесам
моћ
тај
светити
обитељ
.
Турчин
ако
и
опустошити
,
попасти
који
манастир
ал
’
после
опет
допуштати
,
јер
из
пјепела
свјетих
обитељ
осветник
се
рађати
.
—
но
бити
како
бог
досудити
,
исповједам
и
заклињати
се
жив
бог
и
архистратиком
Михајло
,
који
јесам
наш
застава
у
крвав
бој
побједоносан
од
заманде
управљати
,
да
мир
донде
тражити
хтети
,
док
не
отпојимо
у
свет
храм
„
Возбраноје
побједоноснаја
”
—
ил
’
хтети
жртвовати
себе
,
и
све
што
ја
јесам
мило
и
драго
.
—
А
тај
,
Облачино
Рада
,
сабља
мој
од
мегдан
,
управа
сабља
куд
тај
показивати
,
против
Турчин
.
—
и
ви
,
вјеран
војвода
,
устајати
,
скупити
војска
што
се
моћи
више
,
да
се
наћи
у
овај
крај
на
окуп
,
да
се
свезати
с
угарски
војска
који
јесам
на
пут
,
а
да
она
и
град
предати
,
Београд
и
Голубац
,
па
да
се
с
она
договорити
како
хтети
на
Турчин
који
јесам
нов
брдо
опсести
,
па
онда
на
Крушевац
.
па
требати
Угар
поучити
како
се
против
Турчин
војевати
морати
,
јер
они
још
јесам
тај
вичан
као
ја
,
који
јесам
се
с
она
готово
сваки
дан
крвити
.
—
Кајица
војвода
са
његов
катана
требати
послати
до
Голубац
да
извидети
како
стајати
онде
ствар
,
јер
са
Јеремија
јесам
чист
посао
и
сам
деспот
Стеван
тешко
јесам
с
он
на
крај
излазити
.
—
Јеремија
хтети
Турчин
издати
град
.
Већ
одавна
шуровати
са
Турчин
,
хтети
да
аргатовати
по
Браничево
и
Ресава
помоћу
Турчин
,
рђав
се
глас
о
он
разносити
—
рећи
војвода
Радосав
.
—
требати
на
опрез
бити
да
издајник
оданде
извући
и
казнити
.
сад
на
коњ
и
свак
у
свој
котарје
на
посао
—
закључити
деспот
.
XВ
кад
јесам
се
војвода
разићи
,
Ђурађ
издавати
наредба
да
се
предати
Мађар
Мачва
и
Голубац
.
Београд
хтети
јесам
предати
.
какав
јесам
туг
лежати
на
срце
деспотов
кад
јесам
овај
наредба
потписивати
.
предати
Мачва
,
Београд
и
Голубац
!
за
Мачва
се
тући
српски
владар
са
Мађар
,
колико
се
ту
пролити
српски
крв
.
па
Београд
,
који
се
сад
скори
подигнути
да
се
народ
с
он
дичити
,
бити
он
јесам
утеха
и
неки
накнада
за
изгубљен
Призрен
,
за
Приштина
,
за
Крушевац
.
А
Голубац
,
гњездо
соколов
,
оданде
се
чувати
плодно
Браничево
,
плодан
Ресава
.
сав
тај
сад
морати
се
изгубити
.
Деспот
потписивати
тај
наредба
влажан
очи
,
перо
он
у
рука
дрктати
.
но
јесам
на
ино
,
морати
.
уговор
деспот-Стеванов
он
везати
;
а
ионако
без
савез
са
Мађар
турски
сила
подлегнути
морати
,
па
хтети
и
народ
сав
изгубити
.
кад
јесам
све
наредити
,
повући
се
у
свој
дворана
,
ходати
горе-доле
,
јесам
размишљати
,
мутити
он
се
у
глава
споменути
прошли
време
,
и
добар
и
зао
,
понајвише
зао
.
провести
јесам
леп
део
свој
век
у
крвав
борба
са
Турчин
,
татар
,
Мађар
,
са
свој
браћама
,
проливати
јесам
и
свој
и
сродан
свој
народ
крв
.
и
до
какав
успех
се
доћи
,
да
се
сад
српски
град
с
један
страна
Турчин
,
с
други
страна
Мађар
предавати
.
у
такови
расположај
дуже
јесам
јесам
у
себе
говорити
.
—
сваки
казн
стигнути
.
и
ја
јесам
штошта
чинити
,
што
вјера
и
закон
не
допуштати
.
дјелати
ја
се
моћи
извинити
,
ал
’
оправдати
не
.
ја
јесам
грјешник
,
који
свој
гријех
признавати
,
а
који
признавати
,
тај
јесам
покајник
,
и
добар
греда
.
јесам
,
ја
јесам
бити
грјешник
,
велик
грјешник
,
ал
’
тко
међу
вами
јесам
бити
грјешник
?
одавно
јесам
код
Срба
овладати
отимање
круна
,
скиптар
.
отимати
јесам
и
Вукашин
,
и
јесам
ђед
кнез
Лазар
јесам
увек
правда
наједнако
дјелио
,
држати
јесам
да
јесам
права
Немањић
његов
неподјелима
својина
.
Марка
Краљевић
држати
да
јесам
на
он
царство
.
потом
Милица
,
мој
баба
,
држати
да
јесам
сав
тај
њен
и
њен
син
.
Вук
,
мој
баба
,
држати
да
јесам
и
на
он
пола
царство
.
А
хтети
јесам
ја
онда
,
ја
омладак
Немања
.
зар
да
бити
само
копљанобојник
деспот-Стевана
?
тај
јесам
моћи
бити
.
ко
л
’
јесам
на
пурпур
родити
,
не
постајати
лахко
слуга
себе
раван
.
бити
јесам
деспот-Стевану
киван
.
Тешко
јесам
господар
постати
слуга
.
тако
јесам
се
борити
свак
за
себе
у
међусобан
борба
страст
,
освета
ослепити
,
хватати
јесам
близ
оружје
,
прољевати
јесам
крв
свој
и
наш
народ
.
у
борба
дати
Турчин
наш
снага
,
да
одјача
,
пролити
толики
братски
крв
.
не
један
јесам
српски
мајка
закукати
кад
јесам
тај
чудо
виђети
,
брат
брата
очи
коп
,
сав
свој
клати
.
Увиђ'о
јесам
деспот
да
хтети
се
овако
сав
искорјенити
,
и
ја
и
народ
.
ја
он
рука
пружити
’
,
он
ја
.
Можда
јесам
доцне
,
ал
’
хтети
употребити
све
,
само
да
спасти
што
се
спасти
моћи
.
ја
јесам
покајник
.
Згрјешио
јесам
се
о
сродан
крв
,
о
крв
народ
.
у
сан
долазити
ја
Гргуров
син
,
слијепити
,
просити
у
ја
милостиња
.
Огрјешио
јесам
се
о
она
,
ја
јесам
крив
њихов
сљепоћа
.
морати
гријех
искајати
.
нитко
смртан
нек
не
мислити
,
да
он
каза
достигнути
хтети
,
ако
јесам
што
скривити
;
природа
неред
,
неправда
не
трпити
,
у
девети
кољено
још
искајавати
се
гријех
пријеткова
.
Искајаћу
мој
грјехе
доброчинство
,
искупљивати
заробљеник
,
бодрити
народ
на
слобода
,
борити
се
уз
народ
ма
против
ко
,
сав
мој
имање
и
ђеца
даћа
за
слобода
златан
,
који
ни
ја
управо
уживати
јесам
,
јер
јесам
народ
роб
,
а
ђе
јесам
народ
роб
,
тај
јесам
ни
владар
слободан
.
за
народ
,
ма
и
пропасти
,
тај
ја
јесам
бар
исцјеленије
мој
дух
.
тек
што
деспот
тај
изговорити
,
ево
деспотовице
Јерина
.
Јерина
,
красан
Гркиња
.
танак
висок
стас
,
око
тријест
пет
година
старати
,
лице
фино
,
бео
,
да
јесам
живо
,
рек'о
бити
да
јесам
од
вешт
рука
од
слонов
кости
изрезати
,
очи
таман
као
ноћ
,
ал
’
из
зеница
светлост
одаја
.
Обучена
у
црн
,
глава
црнина
ушамљена
,
као
у
дувна
,
танак
златан
појас
показивати
да
јесам
на
она
госпоштина
,
и
како
јесам
видити
,
познати
да
јесам
владарка
.
сести
на
сребрн
сто
и
почети
се
световати
.
Деспотовица
познавати
јесам
нарав
деспотов
,
читати
он
јесам
на
лице
борба
унутарњи
,
јесам
доћи
да
он
испитивати
,
већ
да
он
тесати
.
Јерина
започети
.
—
господар
мој
,
што
јесам
се
тако
смутити
.
нем
слава
без
жалост
,
а
нит
’
имати
царствовања
без
драма
.
Знаш
шта
јесам
бити
старати
Византија
.
колико
јесам
тај
слава
и
грјехова
издавати
,
знати
какав
јесам
бити
Комненовић
.
Манојло
Комнен
,
пред
он
јесам
ритер
западати
стрепити
,
који
престол
јесам
бити
драгоцјен
,
каков
ни
Трајан
ни
цар
Пријамос
јесам
имати
.
Знаш
и
за
Кантакузен
,
мој
предак
,
који
јесам
се
борити
на
поморју
,
и
против
силан
Душана
.
у
твој
жила
тећи
крв
Немањић
,
у
мој
Кантакузен
.
тај
јесам
славан
лоз
.
па
јесам
бити
раздор
међу
Немањић
као
год
међу
Комненима
и
Кантакузен'ма
.
и
сам
јесам
од
дјетинство
мој
разна
чудо
гледати
’
де
сав
свој
убијати
,
а
мусломанство
покрај
тај
расти
.
свако
себе
дерати
.
но
ја
смртан
,
који
још
живити
и
који
јесам
се
у
госпоштина
родити
,
не
моћи
више
натраг
,
боље
да
јесам
жив
,
нег
’
господство
не
имати
.
—
ја
јесам
твој
жена
,
заклети
јесам
се
с
ти
добро
и
зао
дјелити
.
као
ђевојка
завољети
јесам
тај
.
Опомињеш
се
кад
јесам
од
Турчин
побјегао
у
Цариград
,
а
ја
ти
на
Лазарев
субота
врбица
пружати
,
ти
јесам
примити
и
погледати
ја
па
о
Цвета
,
па
о
Христов
васкрс
видјети
јесам
те
у
црква
,
у
Аја-Софији
,
и
тај
ја
нафора
пружити
.
тај
удовац
ја
се
у
тај
углед
,
у
твој
јуначки
створ
,
какав
сада
у
Грк
немати
.
ти
ја
запросити
,
ја
тај
рука
пружити
,
отац
благослов
.
ја
хтети
ти
бити
као
твој
жена
први
твој
пријатељ
,
јер
над
добар
жена
пријатељ
немати
.
знати
твој
туг
.
Жао
ти
јесам
за
Мачва
и
Београд
,
тај
јесам
судба
.
Мораш
се
она
поклонити
,
ал
’
не
очајавати
.
—
кад
ти
женскиња
храбро
говорити
,
онда
мушки
срце
не
смести
омекшати
.
ти
знати
мој
боље
,
ал
’
знати
и
мој
тврд
вјера
,
неограничну
воља
.
угарски
војска
ишчекивати
тек
што
се
из
кула
не
видити
.
наредба
јесам
потписати
да
она
се
све
по
Стеванов
уговор
издати
.
Мачва
ћеду
Угар
сам
посјести
,
а
Београд
хтети
она
јесам
предати
,
но
брига
ја
јесам
за
Голубац
.
—
сав
она
требати
по
уговор
предати
.
но
кад
ти
узети
Угар
град
,
хтети
л
’
те
као
господар
овај
земља
,
овај
град
поздрављати
,
хтети
л
’
остати
двор
наш
.
—
град
јесам
њихов
,
а
ја
ћеду
поздрављати
као
земља
господар
,
а
овај
двор
у
овај
град
остаћеду
наш
као
баштина
.
и
сав
град
,
варош
,
земља
,
планина
и
до
,
што
јесам
Стеван
повеља
Жигмунд
добити
,
ја
припадати
,
па
још
и
многи
други
,
све
у
баштина
.
не
бринути
се
,
дакле
,
мио
душа
,
док
јесам
Ђурђа
,
тај
јесам
садруг
мој
госпоштина
.
ако
јесам
ми
земља
откинути
,
имати
доста
богатство
,
и
сав
бити
се
дати
лакше
поправити
,
само
да
јесам
Јеремија
,
бојити
се
хтети
ја
Голубац
предати
,
ни
ја
ни
Угар
.
—
требати
он
војска
принудити
.
кад
Јерина
изрећи
да
требати
Јеремија
војска
принудити
да
предати
Голубац
,
деспот
замислити
се
,
па
тек
после
починак
зборити
:
—
тај
Јеремија
од
неки
време
шуровати
с
Турчин
,
и
да
он
с
војска
напасти
,
’
де
ја
јесам
сад
војска
кад
се
тек
сад
са
свити
страна
прикупљавати
морати
,
а
Турчин
јесам
нов
брдо
опсести
,
а
немати
доста
војска
да
он
ослободити
,
па
још
ако
се
Голубац
не
предати
,
и
допасти
турски
’
шака
,
онда
јесам
сав
земља
изгубити
.
из
реч
познати
се
да
јесам
деспот
јако
забринути
,
канда
предвиђати
нов
несрећа
.
Јерина
гледити
он
у
очи
,
да
он
пронаћи
дух
зрак
,
да
он
поткрепити
.
—
Доћи
ћеду
тај
Мађар
у
помоћ
—
рећи
Јерина
и
чекати
одговор
.
—
Доћи
ћеду
,
само
кол'ко
хтети
она
и
какав
доћи
.
Мађар
јесам
храбар
војник
,
ал
’
војник
требати
да
се
начинити
за
војник
.
Што
јесам
набољих
мађарски
војник
,
тај
јесам
већ
код
ја
у
служба
,
хусар
,
који
јесам
и
деспот
Стеван
јако
цјенио
.
добро
она
јесам
наплаћивати
и
награђивати
.
ни
на
ја
не
моћи
се
потужити
.
ал
’
шта
јесам
кад
Мађарска
немати
сад
толико
сталан
војска
као
што
јесам
бити
под
Роберта
и
Лајошом
.
колико
требати
код
њи
’
саборисања
док
се
свршити
,
хтети
л
’
се
дати
војска
и
колико
хтети
бити
.
ризница
јесам
она
увек
празнити
,
а
краљ
о
сав
трошак
не
моћи
војска
држати
,
мораду
да
просити
новац
у
римпапе
,
који
кад
она
дати
,
обвезати
она
да
лацманску
вјера
морати
унаоколо
ширити
.
ја
,
опет
,
јесам
рад
да
новац
мој
за
тај
ширење
распачати
.
—
ето
видити
се
мађарски
војска
,
гле
како
се
дигнути
прашина
од
земунски
страна
.
Деспот
погледати
кроз
прозор
.
—
јесам
,
тај
јесам
војска
,
мађарски
војска
,
напред
ићи
коњаник
,
тамо
горе
више
на
Дунаво
видити
се
брод
,
пун
јесам
Дунав
четокаицима
,
носити
храна
,
заира
војска
.
припрема
за
прелазак
и
пријем
учинити
јесам
.
и
у
двор
јесам
све
у
ред
,
моћи
доћи
.
Јерино
,
тај
од
твој
страна
дати
све
уредити
,
јер
у
Мађар
јесам
велик
госпоштина
,
да
се
не
замерити
.
ја
хтети
она
у
велик
дворана
дочекати
.
—
Кантакузен
кћер
и
деспотовица
знати
Мађар
дочекати
—
одговорити
достојанствено
Јерина
,
дигнути
се
,
и
шака
плећа
он
додирнув
,
лаган
господствен
корак
удати
се
.
Деспот
остати
јесам
,
па
хтети
се
дигнути
да
се
свечано
обући
,
и
господа
дочекати
.
XВИ
леп
летњи
дан
.
унаоколо
чист
зреник
,
небо
чисто
плаветан
,
само
над
глава
Београд
вити
се
црн
облак
.
Београд
јесам
у
сен
,
суначни
зрак
он
кроз
облак
не
продирати
.
јадан
Београд
,
шта
јесам
дочекати
.
Деспот
Стеван
ти
подизати
,
исти
потписати
ти
предавати
,
а
деспот
Ђурађ
сад
хтети
ти
предати
.
каки
се
мислити
врсти
у
глава
Високо
Стевана
,
кад
јесам
тај
уговор
у
тат
потписан
,
како
хтети
деспот
срце
куцати
кад
будан
кључ
Београд
предавати
.
у
Београд
не
видити
се
весело
лице
,
не
чути
се
весео
песма
,
само
жалосна
звоно
чути
се
,
који
ћеду
слава
Београд
са'ранити
.
покоп
хтети
славити
пратити
мађарски
војска
.
на
београдски
кула
вити
се
црвен
застава
,
тај
бој
значити
да
из
срце
Србија
крв
тећи
.
Мађарска
војска
прелазити
Сава
,
најпре
коњаник
,
па
пешадија
,
пун
Дунав
брод
,
у
један
кајик
видити
се
један
велик
топ
,
сав
јесам
очи
на
он
упрети
.
Деспотов
војник
спроводити
војска
,
где
хтети
се
који
одел
у
који
крај
станити
.
један
одел
стати
упарадити
пред
град
на
пољана
,
који
јесам
Турчин
доцније
Калимејданом
назвати
,
’
де
јесам
крволок
млоги
српски
крв
пролити
.
тај
јесам
краљ
Жигмунд
на
коњ
са
свој
војвода
,
својта
.
из
град
излазити
Облачина
Рада
са
телохранитељ
,
да
краљ
дочекати
,
и
у
град
пропратити
.
Жигмунд
на
чела
.
на
глава
он
крунисати
шлем
од
злато
,
на
прса
красан
оклоп
,
какав
само
францеска
рука
израдити
моћи
.
до
он
и
за
он
војвода
,
сав
сам
делија
,
опет
за
овај
гладак
лице
поп
,
владика
,
фратар
.
труба
затрубити
,
капија
се
отварати
,
напред
телохранитељ
деспотов
јездити
,
показивати
пут
,
за
она
краљ
и
својта
,
остати
војник
остати
ван
,
разапети
шатор
,
тај
ћеду
тај
и
остати
до
даље
наредба
,
јер
они
сачињавати
окол
Жигмундове
војска
.
деспот
у
велик
дворана
чекати
гост
.
Свечано
се
обући
,
како
достојати
деспот
,
ал
’
јесам
све
драгоцен
на
се
метати
.
овај
јесам
за
он
дан
слава
,
дан
предаја
Београд
жалостан
јесам
.
Чују
се
трубља
,
од
копита
коњски
земља
се
тресуца
,
ту
јесам
већ
гостити
.
деспот
са
свој
свита
чекати
пред
дворана
.
на
он
јесам
долама
од
црн
кадифа
,
на
прса
склопљен
велик
златан
пуце
,
да
изгледати
у
свеза
златан
на
прса
као
златан
оклоп
,
на
глава
он
црн
самур-калпак
са
бео
челенка
,
на
који
ручица
који
се
са
челенка
спајати
,
трептети
алем-камен
драг
.
лице
он
ма
већ
и
не
млад
ал
’
дивотан
се
видити
траг
ванредан
мушки
лепота
,
а
са
чела
,
из
очи
видити
јесам
његов
светски
мудрост
.
краљ
Жигмунд
са
свита
доћи
.
Деспот
јесам
још
у
овај
час
господар
Београд
,
и
примати
краљ
као
деспот
,
српски
владар
,
земља
господар
.
првенство
давати
краљ
као
гост
,
ал
’
не
као
слуга
.
пред
дворана
деспот
стати
пред
краљ
,
положити
рука
унакрст
на
прса
,
и
дубоко
поклонити
се
.
краљ
прећи
к
он
,
широк
рука
,
и
на
оба
образ
да
он
пољубац
,
на
што
деспот
захвално
се
поклонити
,
увести
краљ
у
дворана
,
привести
он
тронути
,
до
који
јесам
други
трон
наместити
бити
,
и
тако
краљ
Жигмунд
сести
,
телохранитељ
с
оба
страна
ставити
се
,
војвода
и
сав
остати
унаокруг
стан
,
а
деспот
,
скинути
с
глава
калпак
,
метнути
он
на
сто
,
окренути
лице
краљ
,
те
овако
зборити
:
—
Величанствени
краљ
,
дика
западни
владар
.
ступити
јесам
на
овај
земља
као
пријатељ
хришћанство
,
да
он
штитити
против
Агарјанин
.
Потоњ
од
Косово
борити
јесам
се
са
Турчин
против
Татар
,
са
Турчин
и
против
хришћанин
,
и
покајати
’
се
,
јер
увиђо
’
да
у
Турчин
пријатељ
јесам
.
зато
пролијевати
јесам
посље
турски
крв
,
и
накан
јесам
против
Турчин
и
свој
крв
пролијевати
.
ти
јесам
,
краљ
,
силан
,
сво
хришћанство
на
запад
и
на
исток
гледити
на
ти
,
да
он
спасти
,
јер
овђе
наш
рука
јесам
већ
малаксати
,
толики
јесам
силесија
турски
.
—
мој
брат
и
поочим
,
блажити
Стеван
деспот
,
увидити
јесам
зло
,
па
јесам
замолити
у
тај
пријатељство
и
заштита
.
и
тај
он
тај
обрећи
,
обвезати
се
.
у
тат
склопити
уговор
,
одбранбен
уговор
,
да
се
Мађар
и
Срба
међусобно
против
Агарјанин
потпомагати
.
признати
јесам
ја
као
насљедник
деспот
,
владар
Србија
,
пасти
ја
у
насљедство
сво
баштинство
у
Угарска
,
што
дати
у
замена
Стевана
деспот
за
Мачва
и
град
.
—
Мачва
ти
јесам
отворити
,
узети
јесам
,
требати
ти
Београд
за
наслон
,
ево
ти
предавати
Београд
.
Деспот
на
овај
реч
бацити
поглед
у
други
дворана
,
а
оданде
улазити
заповедник
град
,
и
доносити
он
на
јастук
од
црн
диба
,
унаоколо
позлатити
,
са
висећи
на
четир
угаљ
златан
китица
кључ
.
заповедник
град
стати
пред
краљ
.
деспот
говор
продужити
.
—
Ева
ти
,
краљ
,
кључи
Београд
,
примити
она
,
закључати
градски
врата
да
она
Турчин
отворити
не
моћи
.
узети
тај
кључ
као
аманет
деспот-Стевана
,
који
јесам
за
тај
дати
,
да
бити
штит
хришћанство
,
обран
српски
народ
.
краљ
примити
кључ
и
преда
сав
војвода
.
краљ
устати
и
прозборити
.
—
Витешка
лоза
Немањићах
,
Бранковићах
.
ја
примати
овај
кључ
као
стражар
хришћанство
против
Агарјанин
.
Деспот-Стевану
јесам
се
исповједао
,
да
јесам
мој
тврд
воља
Турчин
из
Европа
да
истерати
.
заклети
јесам
се
на
распетије
да
хтети
мој
сила
,
мој
живот
у
тај
сврха
жртвовати
.
на
тај
са
престол
сића
и
руковати
се
са
деспот
.
Деспот
метнути
самур-калпак
на
глава
,
поклонити
се
краљ
,
па
онда
руковати
се
са
војвода
краљ
,
са
Розгоњијом
,
Лошонцијом
,
и
с
Пољак
црн
Завиша
.
кад
јесам
тако
краљ
Жигмунд
примити
кључ
Београд
,
завршити
се
тај
жалосна
свечаност
.
један
лацмански
калуђер
метнути
на
сто
у
кожа
везан
књига
да
јесам
деспот
потписати
.
у
тај
књига
јесам
писан
да
јесам
деспот
од
свој
воља
предати
Београд
.
Деспот
проучив
књига
,
узети
перо
што
он
један
калуђер
додавати
и
потписати
име
свој
„
Georgius
Despotes
”
„
Деспот
Георг
“
.
кад
јесам
деспот
перо
у
рука
узети
,
рука
он
задрктати
,
она
рука
који
се
у
љут
бој
јесам
задрктати
кад
јесам
сабља
махати
.
Чин
јесам
звршен
.
краљ
се
свечано
испратити
у
свој
дворана
и
гостити
бити
по
сав
чин
и
ред
понамештати
.
да
се
гостити
задовољити
,
велик
се
чинити
припрема
.
у
један
дворана
намештен
трпеза
,
звоно
зазвонити
,
дворјанин
отићи
краљ
и
својта
он
да
и
’
допратити
.
Деспот
она
пред
дворана
чекати
,
увести
краљ
и
понудити
он
место
у
чела
.
с
десни
до
он
сести
деспот
,
с
леви
Розгоњи
,
опет
до
деспот
црн
Завиша
,
преко
Лошонци
,
па
тако
помештају
се
војвода
,
свештеник
,
поп
,
калуђер
.
Змај-Облачина
Рада
седити
до
црн
Завиша
.
донети
јестиво
и
сваки
ђаконија
,
смедеревски
и
метохијски
вино
,
тај
јесам
златан
и
сребрн
пехар
,
красна
,
сребро
,
кост
искићен
нож
.
примати
се
јела
и
пиће
,
мало
се
говорити
,
сав
јесам
озбиљно
,
сав
тако
изгледати
канда
јесам
посмртни
даћа
.
и
кад
деспот
напити
краљ
и
краљ
деспот
,
тако
изгледати
канда
ко
за
покој
дух
пити
.
Деспотовица
Јерина
,
ники
други
од
деспотов
обитељ
тај
не
бити
.
Деспотовица
,
мада
јесам
јак
срце
,
опет
не
моћи
лахко
да
прегорети
Београд
.
јесам
ни
чудо
,
Београд
јесам
самртан
осуда
добити
.
обед
јесам
дуго
трајати
,
дигнути
се
и
разићи
.
деспот
са
краљ
и
војвода
повући
се
у
дворана
,
’
де
јесам
слика
српски
бој
,
ту
засести
и
световати
се
.
краљ
опет
у
чела
,
а
остати
по
чин
разред
се
.
красно
јесам
бити
видети
тај
јуначки
слика
.
краљ
достојанствен
,
отворен
лице
,
искрен
ока
,
да
јесам
краљ
,
рећи
бити
да
јесам
ритар
.
деспот
царски
и
јуначан
изглед
.
да
јесам
деспот
,
рећи
бити
да
јесам
само
за
бојити
створен
.
Розгоњи
,
сув
паметан
лице
,
рећи
бити
да
јесам
јунак
,
ал
још
више
саветник
.
на
врат
он
златан
ланац
посути
драг
камење
,
казати
вредити
сто
село
.
колико
се
његов
сељанин
знојити
,
док
јесам
сав
властелин
тај
ланац
допринети
.
у
Лошонције
заковрчен
брк
,
из
очи
он
варница
скакати
.
црн
Завиша
,
кнез
од
Грабов
,
из
Пољска
,
од
јуначан
лоз
стар
сарматски
властела
,
доиста
диван
јунак
.
канда
јесам
од
стена
исећи
,
сав
састав
орјашки
,
рука
као
од
челик
,
црн
мрк
лице
,
црн
кос
,
у
дубљина
ока
видити
он
јуначки
душа
који
тек
за
бој
живити
.
’
де
се
мејдан
делити
,
бити
ма
у
који
краљевина
,
ма
у
који
царство
,
против
немачки
’
ритара
,
против
Татар
ил
’
Турчин
,
Завиша
јесам
свуда
.
сад
јесам
доћи
да
помоћи
Жигмунд
и
деспот
.
А
какав
јесам
Змај-Облачина
Рада
?
кад
седити
,
прса
он
се
над
сто
испупчити
,
рећи
бити
,
тај
прса
сабља
не
моћи
просити
.
просед
брк
пасти
он
на
раме
,
па
очи
орловски
,
проседати
пркосно
уковрчен
кос
,
на
велик
чела
зарезати
он
три
рана
,
поглед
мрк
,
да
ти
кроз
душа
проћи
,
на
рука
миш'це
силан
,
испупчен
,
моћи
бити
она
са
чоха
рисати
.
тако
јесам
негда
див
изгледати
.
краљ
гледити
на
деспот
,
деспот
на
Розгоњија
и
Лошонција
.
Змај-Облачина
Рада
мера
Завиша
,
а
Завиша
удивити
се
о
јуначки
слика
Облачине
.
да
јесам
непријатељ
,
њихов
мејдан
бити
бити
бојити
међ
’
див
.
краљ
прословити
.
—
Београд
јесам
по
уговор
предати
,
Мачва
јесам
такођер
заузети
,
још
требати
Голубац
предати
,
и
тај
што
пре
да
не
бити
се
задоцнити
.
Хоће
л
’
војвода
Јеремија
одмах
предати
град
,
ил
’
хтети
у
тај
запињати
,
јер
ја
ствар
чудно
изгледати
,
одскора
добити
сам
глас
из
Браничево
да
Јеремија
хтети
град
предати
.
Шта
мислити
,
деспот
?
—
Добра
бити
бити
да
ми
јесам
Голубац
у
рука
,
ал
’
колико
познавати
Јеремија
,
град
издати
хтети
,
затезати
се
.
властољубив
јесам
и
грамзив
,
тражити
велик
накнада
—
одговорити
деспот
.
—
е
онда
шта
хтети
радити
?
—
како
бити
бити
да
опремити
неки
део
војска
на
Голубац
,
да
на
Јеремија
мотрити
,
а
са
осталом
војска
да
поћи
на
Крушевац
,
па
онда
да
ослободити
нов
брдо
.
ако
имати
доста
снага
,
и
ја
имати
нешто
војска
на
свој
место
спреман
,
па
кад
бити
Турчин
доле
потући
,
Голубац
бити
јесам
по
себе
пасти
,
Јеремија
морати
бити
се
предати
.
ал
’
ако
се
не
предати
,
овако
да
он
велик
војска
опколити
,
моћи
изгубити
мах
,
Турчин
горе
навалити
,
па
јесам
онда
код
Голубац
и
опкољивач
моћи
бити
опколити
—
узвратити
деспот
.
—
паметно
зборити
,
не
бити
шкодити
најпре
тамо
доле
Турчин
напасти
.
како
ти
смишљати
,
Розгоњијо
.
—
ја
држати
да
пре
сав
морати
имати
у
рука
Голубац
.
тај
ми
јесам
главни
посао
и
по
уговор
.
на
тај
јесам
се
управо
и
спремити
,
да
ако
се
Голубац
не
бити
предати
,
силом
да
он
принудити
.
кад
бити
оставити
на
страна
Голубац
,
кренути
бити
се
пут
Крушевац
,
за
тај
ми
јесам
војска
мало
,
шта
јесам
тај
тријест
тисућа
,
а
Турчин
јесам
у
мноштво
тамо
доле
закопати
,
па
у
случај
да
напустити
нов
брдо
,
моћи
бити
се
згодан
прилика
у
ми
ужљебити
,
па
у
случај
да
не
бити
бити
срећа
,
моћи
бити
проћи
као
код
Никопоље
.
па
и
тај
требати
на
ум
узети
,
кад
бити
онде
проиграти
и
вратити
се
насакаћени
кућа
,
без
Голубац
,
шта
бити
ми
наш
Мађар
рећи
,
да
јесам
утрошити
толики
новац
,
а
вратити
јесам
се
са
празан
џеп
и
разбијен
глава
.
па
шта
бити
на
тај
сабор
Мађарска
,
дијета
рећи
?
кад
бити
опет
за
рат
поискати
новац
,
не
бити
ми
он
дати
,
јер
се
новац
давати
на
срећа
,
а
не
на
погибија
.
незадовољник
бити
расти
као
трава
,
знати
краљ
,
да
јесам
послати
имати
са
властела
који
тај
сав
не
љубити
,
јер
велим
да
много
трошити
новац
и
крв
за
алемански
царство
,
и
против
хусит
,
који
у
Угарска
не
задирати
.
најпре
нек
се
издати
по
уговор
што
се
издати
имати
,
а
после
моћи
даље
,
јер
тако
хтети
тек
мађарски
властела
задовољити
.
ионако
јесам
за
овај
пар
тако
снажан
да
Турчин
у
Азија
пребацити
.
ту
требати
и
крстоносни
војска
,
требати
настојавати
код
римпапе
да
подигнути
христијанство
,
и
злато
пош'ље
.
на
Розгоњијеве
реч
настати
почивка
.
гледити
један
на
друго
удивљено
,
не
знати
шта
тко
на
тај
реч
да
почети
.
видити
се
деспот
на
лице
,
да
јесам
Розгоњијевим
реч'ма
задовољан
.
и
сам
краљ
двоумити
,
и
запитати
Лошонција
:
—
како
мислити
Лошонција
,
моћи
л
’
Голубац
мимоићи
,
да
даље
[
ићи
]
—
упитати
краљ
.
—
Голубац
не
смети
за
леђи
оставити
,
ја
јесам
се
најпре
за
Голубац
припремити
,
пун
јесам
шајак
на
Дунаво
са
убојни
спрема
за
Голубац
—
одговорити
Лошонци
.
краљ
слегнути
с
рамени
,
обрва
подигнути
,
канда
још
јесам
начисто
.
сад
запитати
деспот
.
—
Шта
мисао
војвода
мој
,
Облачина
Рада
?
—
Велика
краљ
,
господар
мој
деспот
,
казати
ви
из
мој
дух
како
мислити
.
врло
добро
знати
,
господар
,
да
јесам
већ
осједили
бити
се
с
Турчин
од
први
младост
.
Турчин
гинути
за
свој
вјера
,
и
што
код
она
стар
заповједити
,
млад
слушати
морати
.
А
њихов
падишах
сав
заповједа
.
он
нитко
не
смести
насупрот
,
као
код
ви
Угар
.
његов
један
миг
све
на
нога
дигнути
.
ја
јесам
с
Турчин
више
војевати
него
л
’
Угар
;
’
де
јесам
ја
остати
,
онде
ви
тек
почињати
.
Угар
Турчин
познати
само
као
поразити
,
Срба
јесам
,
кад
јесам
међу
себе
сложан
бити
,
Турчин
неједаред
премет'ли
.
Србин
јесам
Турчин
трн
у
ока
.
и
ја
Срба
знати
јесам
војевати
,
ал
’
много
штошта
јесам
и
од
Турчин
попримити
,
и
тај
што
јесам
најбоље
.
Турчин
се
Угар
не
плашити
,
ал
’
кад
чути
да
јесам
Србин
и
Угрин
на
бојиште
,
онда
јесам
Турчин
мука
.
да
јесам
бити
деспот
Стеван
с
вами
код
Никопоље
не
бити
изгубити
битак
.
ја
Срба
знати
најбољма
против
Турчин
ратовати
.
дати
,
краљ
,
твој
војска
да
и
са
она
деспот
располагати
,
а
ти
само
гледати
како
се
бити
.
ви
имати
тријест
тисућа
,
и
ја
имати
толико
,
сав
окаљених
војник
,
а
познавати
и
слаб
страна
Тураках
,
и
они
јесам
сад
доста
раштркати
,
моћи
бити
она
најпре
код
Крушевац
разбацити
надаље
.
—
Наш
краљ
не
моћи
на
тај
пристати
да
над
мађарски
војска
други
заповедати
.
ја
се
са
наш
сила
засад
само
Голубац
држати
имати
—
рећи
угрејати
Розгоњи
,
који
јесам
рад
да
стајати
под
деспот
.
—
Мађарска
јесам
војска
још
млад
,
половина
она
још
јесам
бити
у
бој
.
морати
се
навикнути
на
бојити
,
зато
држати
да
ићи
најпре
на
Голубац
.
тако
нек
бити
закључити
,
један
велик
део
војска
већ
јесам
на
пут
на
Голубац
,
а
сад
хајд'мс
одавде
да
се
спустити
и
војска
саставити
.
тај
јесам
бити
Жигмундов
изрек
који
преиначити
јесам
моћи
,
нарочито
код
Розгоњије
и
Лошонције
,
који
јесам
за
назор
деспот
и
Облачине
Рада
.
и
црн
Завиша
бити
бити
покрај
деспот
,
волети
бити
’
де
на
отворен
поље
са
Турчин
се
тући
,
него
код
Дунаво
и
опкопати
Голубац
,
ал
’
јесам
на
ини
,
мађарски
јесам
војска
и
мађарски
војвода
.
световање
јесам
крај
,
краљ
се
дигнути
и
деспот
,
а
за
она
сав
,
већ
се
наредба
издавати
да
се
војска
на
нога
дигнути
,
па
даље
који
Дунаво
који
сув
.
за
тај
време
док
се
деспот
с
краљ
и
војвода
бавити
,
Јерина
се
повући
у
свој
дворана
,
и
ту
јесам
гостоприман
занимати
свој
гошћа
,
кћер
ил
’
госпођа
који
јесам
са
војвода
доћи
.
ту
се
десити
и
госпођица
Цецилија
,
кћер
војвода
Розгоњије
.
у
град
мађарски
војник
српски
јесам
изменули
.
Београд
јесам
сад
мађарски
град
.
на
седам
кулах
Београд
вити
се
мађарски
застава
.
у
кула
Небојша
што
јесам
бити
заточеник
,
деспот
она
јесам
отпустити
милост
на
слобода
.
овај
јесам
по
други
пут
што
јесам
деспот
кула
испразнити
,
први
пут
одмах
после
смрт
Стевана
деспот
,
сада
по
други
пут
.
немати
ту
више
роб
,
ал
’
немати
ни
српски
господар
.
Проћи
хтети
тај
столеће
,
док
Београд
допасти
српски
шака
.
војска
спустити
се
пут
Голубац
,
с
она
ићи
и
деспот
,
и
Облачина
Рада
.
војска
пратити
врана
и
црн
орлушина
.
XВИИ
град
Голубац
,
глава
богат
Браничево
,
поносито
гледити
на
Дунаво
,
на
Угарска
.
сав
окол
пун
вредан
раден
народ
,
што
јесам
човек
за
живот
,
сав
ту
моћи
наћи
.
имати
’
шенични
земља
,
виноград
у
изобиље
,
тај
јесам
шум
,
тма
чекињаст
животиња
,
шум
пун
жир
,
тај
јесам
пловидба
,
Дунав
давати
риба
,
бистрити
изворан
исток
,
сребрн
пастрма
,
шљивити
калуђерски
мученица
.
па
имати
у
Ресава
свет
обитељ
,
манастир
красна
,
’
де
и
добар
и
зао
утеха
налазити
,
у
подвиг
дух
ил
’
покајање
.
у
Голубац
Јеремија
војвода
влада
.
он
јесам
бити
после
косовски
битка
још
врло
млад
левента
,
приљубити
се
цар-Лазаревим
син
,
бити
јесам
противу
Татар
код
ангора
,
свуд
јесам
Високо
Стевана
пратити
,
делити
јесам
с
он
и
добро
и
зло
.
у
борба
међу
Бајазитов
син
за
насљедство
држати
се
онај
страна
који
Стеван
висок
.
у
братски
размирица
између
Стевана
,
брата
он
Вук
,
Ђурђа
Бранковић
,
увек
се
држати
уз
Стевана
.
када
се
Стеван
са
Ђурђа
измирити
,
војевати
јесам
са
Ђурђа
против
Турчин
.
у
велик
битка
код
Искра
,
’
де
јесам
Ђурађ
Турчин
хаметом
потући
,
показати
се
бити
и
Јеремија
као
вођ
и
јунак
.
Ђурађ
јесам
познавати
његов
моћ
,
па
се
у
многи
ствар
с
он
световати
.
Ђурађ
јесам
бити
властољубив
.
у
његов
жила
јесам
тећи
крв
Немањин
и
Бранковић
.
код
кућа
у
Србија
не
трпити
господар
над
себе
.
ако
морати
служити
,
а
он
хтети
служити
пре
Турчин
,
Мађар
,
само
да
јесам
код
свој
кућа
над
свој
господар
.
Јеремија
јесам
од
стар
лоз
Прибацах
,
који
јесам
помоћи
Немања
круна
на
глава
метнути
,
који
јесам
се
под
Душана
тући
против
мађарски
Лајош
,
бугарски
Шишмана
и
Кантакузен
.
не
држати
се
за
горег
ма
од
какав
војвода
,
а
његов
снага
осећати
Браничево
,
Ресава
.
Јеремија
јесам
бити
познат
сав
тајни
сплетка
,
који
се
српски
народ
после
косовски
битка
владати
,
царица
Милица
,
њен
веза
са
Турчин
,
у
деобени
размирица
између
Стевана
,
Вук
,
Ђурђа
,
сав
јесам
Јеремија
упрсте
знати
.
у
српски
земља
одавна
завладати
јесам
болест
деоба
.
владарски
деца
се
међу
себе
делити
,
кад
леп
речма
делити
се
,
кад
сабља
,
и
дел
деоба
пошкропити
се
крв
народ
.
Мања
се
угледати
на
веће
,
сватко
гледити
од
други
што
да
скуцати
.
Међусобна
борба
код
Срба
бити
јесам
свакидањи
рад
,
а
у
црква
свештеник
на
вечерњи
сузним
очи
,
жалосним
глас
говорити
јесам
„
našestvыя
inoplemenikovь
,
i
meždusobnaя
branь
”
.
од
тај
доба
Турчин
молити
се
„
не
сајединити
бог
каурин
“
.
Ђурађ
Бранковић
имати
јесам
стар
брата
Гргур
.
Гргур
умрети
,
и
оставити
после
себе
два
син
Ђурђа
и
Јована
.
Гргур
после
ангорски
битка
побећи
у
Цариград
,
’
де
и
скончати
.
његов
син
ишчекивати
јесам
неизвестан
судба
,
’
декоји
великаш
српски
упрети
јесам
очи
на
њи
’
,
ако
деспот
Стеван
стиснути
очи
,
на
она
вео
,
требати
да
остати
српски
земља
,
јер
деспот
Стеван
немати
деца
,
после
други
брак
јесам
ни
изгледати
да
хтети
имати
,
а
Гргур
,
Ђурђа
стар
брата
син
,
велик
права
имати
нег
’
Ђурађ
Бранковић
,
њихов
стриц
.
властољубив
великаш
моћи
она
употребити
у
свој
корист
.
немати
л
’
Стевана
деспот
,
примити
деспотство
Ђурађ
,
ал
’
Ђурђа
моћи
са
Гргуров
син
заплести
.
пасти
ли
Ђурађ
,
осилити
ћеду
се
тај
пријатељски
великаш
,
покрај
Гргуров
’
син
онај
ћеду
владати
,
завешћеду
браћа
у
деоба
,
тај
обичај
јесам
већ
завести
после
Косово
,
и
Вук
Бранковић
се
делити
ба
Стевана
,
а
овај
опет
морати
се
[
са
]
свој
брата
Вук
делити
.
не
бити
ли
се
хтети
делити
Гргуров
син
међу
себе
,
за
тај
бити
се
већ
тај
великаш
побринути
да
се
завадити
,
па
ћеду
онда
у
деоба
покрај
кнез
и
онај
који
комад
за
се
добити
.
тај
Србија
још
имати
доста
земља
.
у
онај
доба
бити
јесам
такови
кнежев
лопта
у
рука
властољубив
великаш
.
Ђурађ
Бранковић
преко
свој
мати
Мара
већ
одавна
измирити
се
са
Стевана
.
Стеван
без
деца
,
уочити
он
јесам
за
насљедник
,
а
да
се
једаред
начинити
крај
распра
изметати
Бранковић
и
Лазаревић
.
Деспот
јесам
искрено
мислити
да
Србија
,
српски
народ
,
добити
један
владар
,
да
се
сав
сила
у
један
снага
сабити
.
после
толики
бура
,
деспот
јесам
сматрати
Ђурђа
за
свој
посинак
и
насљедник
.
А
Ђурађ
јесам
бити
снажан
,
велик
дух
,
и
ако
бити
се
српски
држава
сабрати
и
снова
утемељити
моћи
,
ту
бити
тек
Ђурађ
бити
на
сав
место
.
Гргуров
син
,
Јован
и
Ђурађ
,
бити
јесам
сметња
,
нећеду
ли
се
опет
они
подигнути
против
Ђурђа
?
предак
,
родбина
она
јесам
у
тај
пут
показати
.
у
онај
доба
бити
јесам
обичај
претендент
,
ил
’
иначе
који
моћи
до
скиптар
доћи
,
ослепити
,
ил
’
она
врео
олово
у
уш
усути
,
а
да
се
начин
за
владавина
неспособан
.
тај
јесам
бити
византијски
обичај
,
од
Цариграђанин
јесам
тај
Срба
и
Мађар
научити
.
Кнежев
Јован
и
Ђурађ
доћи
јесам
у
Крушевац
,
деспот
Стеван
јесам
онда
већ
из
Београд
владати
.
Деспот
не
бити
она
ништ
’
зло
чинити
јер
,
срце
његов
јесам
кадар
бити
ником
зло
желити
,
некмоли
истокрван
синовац
.
Кнежевић
јесам
срце
вући
свој
отаџбина
,
а
војвода
Јаблановић
она
јесам
у
закриље
узети
.
хтети
јесам
да
се
упутити
у
Београд
,
да
се
деспот
поклон
.
не
да
Јаблановић
,
Вук-Бранковића
унука
,
Гргур
син
,
вео
,
не
требати
да
се
клањати
деспот-Стевану
.
Кнежевић'ма
клање
се
Јаблановић
,
ал
’
јесам
заробити
,
не
да
она
никуд
по
воља
поћи
.
Јаблановић
јесам
бити
побратити
Јеремија
војвода
,
обоје
јесам
бити
од
Стевана
деспот
и
Ђурђа
уважити
.
Јаблановић
да
Јеремија
на
знање
да
јесам
у
његов
рука
кнежевић
,
Јеремија
тај
глас
поручити
Ђурђа
у
нов
брдо
.
Јеремија
питати
Ђурђа
што
да
чинити
са
кнежевић'ма
.
тај
питање
Ђурђа
велик
брига
задати
.
Ђурђа
Бранковић
доиста
јесам
сметати
Гргуров
син
.
умрети
ли
деспот
,
оживити
у
она
жудња
за
власт
.
и
кад
не
бити
бити
тај
жудња
у
она
,
наћи
бити
се
војвода
и
властелин
који
бити
она
тај
у
срце
улити
.
Ђурађ
јесам
тај
јесам
по
себе
знати
.
и
он
јесам
имати
тај
жудња
,
и
кад
јесам
смести
,
војвода
јесам
он
подбадати
да
не
попуштати
од
свој
права
,
и
да
покушати
срећа
.
тако
ћеду
исто
и
са
Гргур
син
чинити
.
па
шта
хтети
онда
бити
,
брат
брата
хтети
убијати
,
и
последњи
врата
Србија
отворићеду
се
Турчин
,
вера
хтети
се
искоренити
,
народ
ћеду
потурчити
ил
’
истребити
.
Шта
он
јесам
сад
чинити
?
да
се
младић'ма
подвргнути
Ђурађ
Бранковић
,
победитељ
од
Искра
,
како
бити
бити
слуга
кад
моћи
и
требати
да
бити
господар
,
свој
права
,
свој
власт
напустити
хтети
,
како
бити
се
поклонити
свој
брата
синов
прам
он
дечак
.
па
и
онај
ћеду
се
дигнути
један
против
други
.
Ђурађ
држати
да
морати
одржати
свој
власт
,
који
јесам
већ
и
јесам
Стеван
признати
,
јер
се
тако
с
он
нагодити
,
ту
дакле
влада
дечак
трпети
хтети
.
но
шта
хтети
бити
онда
са
Гргуров
син
?
с
она
,
ако
бити
се
баш
и
дати
на
крај
изићи
,
ал
’
подлегнути
бити
подбадање
српски
властела
.
да
она
с
пут
спрема
,
тај
Ђурађ
чинити
хтети
.
ако
она
да
што
у
рука
,
тај
јесам
квасац
зао
.
ако
она
из
земља
изгонити
,
отићи
ћеду
у
Цариград
,
у
Млетак
,
у
Угарска
,
па
ћеду
тек
онда
из
освета
за
леђи
радити
.
А
чинити
се
нешто
морати
.
Ђурађ
послати
гласник
Јеремија
да
доћи
у
нов
брдо
одмах
.
Јеремија
како
чути
глас
,
од
стих
дигнути
се
,
и
кретати
се
на
пут
.
Јеремија
јесам
Ђурађ
лепо
примити
и
с
он
се
световати
.
запитати
Јеремија
Ђурађ
,
шта
бити
требати
чинити
и
шта
бити
Јеремија
чинити
да
бити
бити
на
његов
место
?
Јеремија
рећи
,
да
смакнути
не
требати
кнежевић
,
јер
деспот-Стевана
бити
тај
спечалити
,
а
крв
на
освета
позив
;
пустити
она
слободно
,
и
тај
јесам
опасно
,
после
смрт
деспот
пасти
бити
у
очи
,
а
Гргур
јесам
имати
пријатељ
;
изгнати
она
,
и
тај
јесам
зло
,
јер
хтети
с
Грк
,
с
лацман
,
и
ако
требати
и
с
Турчин
шуровати
.
најбоље
бити
бити
да
се
затворити
у
манастир
,
да
она
се
оданде
никуд
не
да
.
Ђурађ
промишљати
да
Јеремија
да
за
права
,
но
ко
хтети
она
чувати
.
за
тај
сврха
немати
добар
од
отац
Харалампије
,
настојатељ
у
висок
Дечани
.
Јеремија
бити
узети
на
се
сав
брига
,
ал
’
за
тај
се
изискивати
и
велик
награда
.
Ђурађ
јесам
знати
воља
деспот-Стевана
,
знати
јесам
и
тај
да
деспот
сродан
и
невин
крв
пролити
хтети
,
ал
’
и
тај
добро
знати
да
Гргуров
син
док
се
Ђурђев
власт
не
утемељити
,
станка
немати
;
дакле
,
да
она
требати
под
запт
у
кустодији
држати
.
Ђурађ
јесам
унапред
знати
да
хтети
се
савет
Јеремијин
примити
и
ступити
с
он
у
погодба
.
Ђурађ
хтети
израдити
Јеремија
код
деспот
власт
над
Браничево
и
Ресава
,
добити
још
дванаест
хиљада
дукат
и
град
Голубац
,
’
де
хтети
он
заповедати
све
донде
док
он
се
тај
благо
не
издати
.
повеља
хтети
он
се
за
тај
издати
,
и
овлашћење
да
у
име
Ђурђа
,
који
опет
у
име
деспот
власт
на
тај
имати
,
над
кнежевић'ма
располагати
,
а
уједно
и
Харалампије
добијати
налог
да
у
сав
имати
се
повиновати
у
име
Ђурђа
Јеремија
.
Јеремија
тако
добијати
Голубац
,
а
Јаблановић
јесам
обрећи
Сребрница
са
силан
баштина
.
судба
кнежевић
почивати
јесам
у
рука
Јеремија
.
Деспот
јесам
сав
тај
одобрити
,
послати
Јеремија
повеља
.
Јеремија
грабљив
,
властољубив
,
да
бити
се
још
већма
умилити
и
услужан
бити
,
Ђурђа
једнако
слати
глас
да
неки
властелин
чекати
само
на
смрт
Стевана
,
па
да
кнежевић
,
за
који
се
већ
знати
’
де
јесам
,
силом
одвести
,
и
да
кнежевић
Јована
,
стар
брата
,
за
деспот
извикати
.
Ђурађ
,
неспокојан
,
наручивати
Јеремија
,
који
из
Голубац
Харалампији
налог
давати
,
да
пазити
на
кнежевић
,
и
Јаблановић
у
Крушевац
тај
исто
писати
,
а
Јеремија
још
и
тај
додати
,
а
да
се
учинити
сав
што
јесам
нужан
и
да
се
његов
власт
и
деспотски
насљедство
не
уштрб
.
тај
јесам
Јеремија
тако
тумачити
,
да
моћи
у
тај
сврха
сав
чинити
.
мислити
се
,
пасти
он
на
памет
да
хтети
најбоље
бити
оба
кнежевић
за
влада
неспособан
учинити
.
Јеремија
послати
гласоноша
с
писма
,
и
с
један
Грк
,
који
јесам
у
лекарија
бити
вешт
,
и
још
са
поуздан
јачати
два
човек
Харалампији
,
који
се
налагати
,
како
писма
примити
,
да
кнежевић
да
ослепити
.
Харалампије
јесам
се
дуго
мислити
,
држати
јесам
да
јесам
тај
сад
први
пут
да
доћи
до
висок
степен
архијерејства
,
јер
јесам
већ
сад
Ђурађ
свемогућан
,
па
покрај
стар
услуга
нов
увенчати
свој
чела
.
Харалампије
од
стих
предати
се
тај
задаћа
.
отац
Пајсији
наложити
да
кнез
забављати
,
да
с
она
вечерати
,
и
донде
код
она
остати
,
док
она
сан
не
превладати
да
морати
лећи
,
и
кад
легнути
да
се
још
код
она
наћи
.
Кнежевић
јесам
после
вечера
задремати
и
лећи
.
Још
мало
па
увелико
спавати
.
Пајсије
да
на
знање
да
кнежевић
спавати
.
Уђе
Грк
врачар
,
са
два
јак
човек
,
покрај
она
Харалампије
још
неколико
оружник
додати
да
помоћи
ако
будан
до
потреба
,
јер
јесам
кнежевић
снажан
младић
.
Кнежевић
спавати
,
снажан
људи
везати
она
рука
одостраг
.
Вежа
она
и
нога
.
пробудити
се
несретан
младић
,
отимати
се
,
ал
’
јесам
већ
доцнити
,
сила
она
на
кревет
притиснути
,
не
моћи
се
маћа
,
снажан
рука
она
држати
.
Врачар
са
усијан
гвожђе
очи
она
испалити
.
@card@
Што
се
хтети
,
извршити
се
,
кнежевић
јесам
слепити
.
сад
на
страна
.
Харалампије
се
нада
велик
награда
.
XВИИИ
Јеремија
војвода
,
властелин
,
у
Голубац
заповедати
над
Браничево
.
Деспот
Стевана
,
јесам
већ
рука
прекрштен
,
он
немати
више
послати
у
радња
живот
и
влада
.
Јеремија
јесам
познати
бити
уговор
деспот-Стевана
са
Жигмунд
,
и
да
се
Мађар
имати
предат
Мачва
,
Београд
и
Голубац
.
Јеремија
јесам
и
тај
знати
,
да
јесам
у
земља
због
тај
велик
незадовољство
.
Јеремија
јесам
накан
предат
град
,
ни
деспот
нит
’
Жигмунд
.
Голубац
јесам
јак
град
,
Дунав
он
прса
штитити
,
а
покрај
Дунаво
с
леђи
тешко
он
јесам
опасати
кад
имати
иоле
војска
у
град
и
околу
.
Јеремија
чути
да
се
Мачва
предати
,
предавати
се
и
Београд
,
и
да
хтети
доћи
ред
на
Голубац
.
ако
Мађар
заузети
Голубац
,
’
бићеду
господар
Браничево
,
и
његов
госпоштина
онде
престајати
.
Ђурађ
он
поручивати
да
предати
град
,
Јеремија
он
одговарати
,
да
он
послати
дванаест
хиљада
дукат
што
се
са
деспот-Стеваном
обвезати
,
и
да
он
са
још
дванаест
хиљада
ујамчити
баштина
у
Браничево
против
Мађар
.
Деспот
Ђурађ
на
тај
не
пристајати
.
Јеремија
баш
хтети
да
се
одупрети
.
у
Голубац
се
налазити
и
ослепити
кнежевић
,
Гргур
син
.
тај
јесам
војвода
Јаблановић
и
Харалампије
.
Јеремија
и
Јаблановић
одвести
јесам
кнежевић
у
Голубац
,
Јаблановић
немати
Крушевац
.
Турчин
јесам
он
на
јуриш
отети
,
отерати
јесам
он
са
баштина
,
и
сад
јесам
гост
и
пустолиз
у
Голубац
.
награда
ишчекивати
од
деспот
.
Јеремија
,
Јаблановић
и
Харалампије
световати
се
у
дворана
.
стар
двор
,
стар
дворана
.
усред
дворана
сто
,
а
на
он
развити
повеља
.
у
чела
седити
Јеремија
,
до
он
с
оба
страна
Јаблановић
и
Харалампије
.
Јеремија
прословити
.
—
ето
до
шта
јесам
доћи
,
да
Мађар
владати
у
Мачва
и
Београд
,
па
сад
још
и
Голубац
да
она
предати
.
но
тај
бити
хтети
,
ја
Голубац
не
предавати
,
док
ја
зајамчити
не
издати
.
Оче
Харалампије
,
ето
тај
књига
повеља
,
чатити
шта
ја
имати
добијати
од
деспот
.
Харалампије
лакомо
пружити
рука
повеља
,
наићи
на
тај
што
Јеремија
хтети
,
читати
,
сад
један
сад
други
обрва
подигнути
,
сад
одобравати
махање
глава
,
и
погледав
у
Јеремија
рећи
:
—
ту
легати
велик
права
,
од
тај
нипошто
одступити
.
—
Поручио
јесам
деспот
,
да
ако
хтети
Голубац
,
нек
ја
да
дванаест
хиљада
дукат
,
па
на
тај
још
дванаест
,
и
још
дванаест
Јаблановић
.
Јеремија
починити
,
бацити
поглед
на
Јаблановић
и
Харалампије
,
да
чути
шта
ћеду
на
тај
рећи
.
—
То
јесам
мало
,
ја
јесам
Турчин
отети
сав
баштина
,
што
јесам
још
од
Душанов
’
време
мој
баба
бити
;
кнежевић
јесам
мој
допасти
шака
,
а
ја
никаков
награда
,
у
рука
никаков
залога
немати
,
Голубац
требати
и
за
ја
да
бити
залога
—
а
Јеремија
,
искати
више
,
искати
за
се
педесет
хиљада
дукат
,
за
ја
исто
толико
,
и
слободан
баштина
.
Харалампије
упасти
.
—
А
шта
хтети
ја
добити
,
што
јесам
по
твој
налог
кнежевић
ослепити
и
слепити
толико
чувати
?
—
не
бринути
се
,
отац
,
ако
цео
ствар
за
рука
поћи
,
ту
јесам
и
ти
с
нами
,
твој
изостати
не
смести
,
израдити
да
буднеш
први
у
црква
,
и
богат
баштина
.
—
А
зар
за
ја
у
деспот
дукат
немати
?
—
Уплешћу
још
и
за
тај
десет
хиљада
дукат
.
јесам
л
’
задовољан
?
Харалампије
мало
промишљати
.
—
јесам
—
рећи
.
—
јесам
с
’
ли
тај
задовољан
Јеремија
?
—
јесам
.
но
имати
нешто
да
примјетити
.
ако
деспот
не
усхтети
ил
’
не
моћи
одма
’
сав
тај
исплатити
,
шта
хтети
онда
?
град
се
на
вересија
не
продавати
,
кад
једаред
предати
град
,
онда
јесам
деспот
и
Жигмунд
с
нами
лако
.
—
Голубац
се
на
вересија
хтети
предавати
,
—
рећи
Јеремија
.
—
Ал
’
ако
деспот
не
бити
дати
друкчије
?
—
запитати
Харалампије
.
—
имати
у
деспот
доста
новац
.
—
Деспот
јесам
богат
,
ал
’
сад
се
у
трошак
бацити
,
купити
војска
у
доњи
крај
,
а
и
Жигмунд
узајмљивати
,
јер
овај
увек
много
требати
,
па
ако
деспот
баш
сад
не
бити
при
новац
,
а
Жигмунд
наваљивати
да
се
Голубац
предати
,
што
хтети
онда
чинити
?
—
запитати
Јаблановић
.
Јеремија
мислити
се
.
—
Па
знати
што
се
код
Срба
казати
,
кад
ко
мрзети
и
душман
ја
јесам
,
волији
у
Турчин
нег
’
душман
служити
,
ма
бити
Србин
.
не
ићи
ли
друкчије
,
Турчин
ћеду
толико
дати
да
предати
Голубац
.
Јаблановић
од
мах
на
тај
пристати
,
само
Харалампији
не
ићи
све
у
глава
.
—
Ал
’
ако
Турчин
предати
град
,
морати
из
земља
изићи
,
па
куда
хтети
ја
онда
?
—
не
бојити
се
,
отац
,
и
ти
хтети
с
нами
у
Турчин
,
повести
с
нами
и
кнежевић
,
а
ти
хтети
опет
бити
њихов
чувар
,
па
како
јесам
сад
пећки
патријаршија
у
турски
рука
,
лако
се
моћи
покрај
ми
опатријаршити
,
а
ја
бити
после
помоћу
Турчин
упадати
у
Србија
,
да
Гргуров
син
уздигнути
,
ја
ионако
Ђурђа
не
признавати
за
деспот
.
—
Ал
’
шта
хтети
рећи
народ
,
који
он
јесам
на
сабор
у
Сребрница
јошт
за
живот
Стевана
за
нашљедник
деспотство
признати
?
—
приметити
Харалампије
.
—
Ђе
сабља
влада
,
тај
права
нем
место
.
—
тако
јесам
,
сабља
дели
правда
—
додати
Јаблановић
.
—
сад
јесам
начисто
,
сад
моћи
даље
терати
,
сад
требати
Ђурђа
одмах
поручити
шта
имати
дати
,
но
само
још
тај
,
ако
бити
Ђурађ
сав
тај
исплатити
,
па
заискати
кнез
?
—
запитати
Харалампије
.
—
Лака
јесам
с
тај
,
Ђурађ
још
не
знати
да
јесам
кнежевић
код
ја
,
недавно
још
питати
ја
како
јесам
тамо
у
Дечани
,
а
ја
он
поручити
да
јесам
здравити
—
и
миран
,
и
да
не
дати
к
она
приступати
противнички
властелин'ма
сребрничког
крај
,
који
јесам
он
пријатељ
.
Ђурађ
држати
да
ти
она
још
у
Дечани
чувати
,
а
што
ти
писати
да
се
ти
отресати
,
и
он
држати
да
јесам
кнежевић
под
мој
рука
,
и
да
ти
ја
заповедати
,
а
да
ти
чинити
имати
по
мој
налог
.
Можда
се
већ
и
покајати
што
ти
тако
писати
,
и
можда
ти
сада
и
писати
у
Дечани
,
шта
да
с
она
радити
,
ал
’
јесам
већ
доцнити
—
закључити
Јеремија
.
сав
јесам
углавити
и
сад
на
посао
,
сваки
имати
свој
задаћа
.
-
Јеремија
писати
ситан
књига
’
де
он
разлагати
како
Голубац
сада
предати
се
моћи
ако
све
тај
што
се
искати
издати
,
а
иначе
да
хтети
ни
он
ни
Жигмунд
град
издати
.
Харалампији
јесам
сад
жао
што
се
са
војвода
наједнако
не
делити
,
’
де
јесам
он
са
ослепљен
и
чување
кнежевић
изврстан
дело
вршити
.
но
сад
друкчије
не
моћи
.
добити
ли
тридесет
хиљада
,
и
тај
јесам
добро
,
не
добити
ли
,
он
хтети
у
Турчин
са
кнежевић
,
па
хтети
се
и
ту
знати
наћи
.
тај
и
онако
висок
Дечани
од
неки
доба
не
знати
се
под
чији
власт
потпадати
[
она
]
ил
’
турски
ил
’
српски
.
сав
тај
област
сад
јесам
у
турски
рука
,
сад
код
деспот
.
кад
јесам
у
турски
рука
,
имати
обитељ
и
од
Турчин
фермати
,
па
кад
се
Турчин
добар
бакшиш
да
,
манастир
јесам
у
мир
,
и
моћи
и
из
деспотов
област
’
ришћанин
без
разлика
тамо
одлазити
,
а
Турчин
за
даље
не
хајати
,
тако
да
се
у
сваки
доба
више
пазити
на
воља
деспот
,
нег'ли
на
турски
.
Турчин
јесам
знати
ни
да
јесам
кнежевић
бити
у
манастир
.
тај
јесам
бити
тајна
изметати
Јеремија
,
Јаблановић
и
Харалампије
,
а
калуђер
знати
кад
требати
тајна
одржати
,
а
сав
тројица
имати
јесам
узрок
сав
у
тајност
држати
.
Јеремија
и
Јаблановић
јесам
баш
волети
што
се
Харалампије
уплести
у
тај
погодба
,
јер
они
као
војвода
јесам
бити
радити
с
калуђер
делити
,
већ
онај
калуђер
да
делити
,
ал
’
мислити
,
нужда
закон
мењати
па
мораду
и
калуђер
попустити
,
а
калуђер
опет
она
.
Јеремија
и
Јаблановић
спремати
се
у
град
,
да
се
моћи
деспот
и
Жигмунд
одапрети
,
да
се
моћи
држати
против
сила
доникле
,
донде
док
се
побринути
за
помоћ
са
други
страна
.
дотеривати
марва
,
живад
у
град
,
’
рана
се
једнако
уважа
,
сув
месо
,
сув
риба
,
вино
,
сав
јесам
у
изобиље
.
копати
се
опкоп
,
јарак
се
вод
испуњавати
,
од
Дунаво
зидина
,
кула
,
капија
оправљати
,
видити
се
да
Јеремија
јесам
каиљ
налако
Голубац
напустити
.
скупити
јесам
и
добар
број
одабран
војник
,
колико
се
само
у
град
и
околу
сместити
моћи
,
а
да
противник
показати
да
јесам
кадар
бранити
се
.
А
и
сам
Јеремија
јесам
бити
јунак
,
па
и
Јаблановић
.
кад
јесам
сав
спремно
,
Јеремија
чекати
добар
отпорука
од
деспот
,
ил
’
нападај
.
кад
јесам
већ
све
наредити
,
опет
се
световати
у
дворана
са
Јаблановић
и
Харалампије
.
у
дворана
се
састати
,
и
тај
код
јела
,
код
пун
’
пехар
.
сести
,
пити
,
ни
брига
она
јесам
.
Јеремија
започети
.
—
тај
српски
царство
одавна
се
распадати
,
нек
свак
себе
дерати
.
и
јесам
Ђурађ
Бранковић
јесам
дерати
,
кад
који
кућа
пропадати
,
свак
себе
вући
.
Србија
се
једнако
смањивати
,
и
једнако
хтети
се
смањивати
,
па
хтети
јесам
тако
и
нестати
.
на
нами
јесам
неки
проклетиња
.
матица
јесам
давно
из
наш
рој
ишчезнути
.
јесам
л
’
и
јесам
Ђурађ
од
Стевана
отимати
,
јесам
л
’
и
Гргуров
син
одбацити
.
јесам
л
’
већ
служити
и
Турчин
.
свуд
јесам
међу
нами
пакост
,
злоба
,
завист
,
па
хтети
,
не
моћи
ни
ја
друкчији
бити
.
—
тако
јесам
,
неслога
јесам
Срба
утући
,
сватко
се
позивати
на
слога
,
ал
’
нитко
јесам
не
љубити
,
ја
не
моћи
свет
спасти
,
сватко
нек
се
за
се
бринути
.
па
зар
се
Ђурађ
Бранковић
јесам
за
себе
побринути
?
колико
он
јесам
од
баба
остати
,
колико
од
деспот-Стевана
,
златан
,
сребрн
руда
,
у
Угарска
толики
баштина
,
цјена
за
продат
Мачва
и
Београд
.
Рашта
не
бити
ти
Голубац
продати
,
ако
он
баш
узморати
испустити
,
па
да
се
подјелимо
—
рећи
Јаблановић
.
—
ја
јесам
с
ваш
леђи
терет
скинути
,
па
јесам
он
на
мој
душа
узети
,
који
јесам
већ
одавна
у
рука
ђаво
као
и
ваш
—
рећи
смешити
се
Харалампије
.
—
Лака
јесам
ти
,
ти
се
одмолиш
,
па
тај
јесам
душа
лак
,
ал
како
хтети
ја
јадан
на
други
свет
—
одгонетнути
смешећи
[
се
]
Јаблановић
.
—
ја
хтети
се
већ
за
ваш
душа
побринути
,
само
се
ви
бринути
за
мој
тјело
,
ал
’
живо
тјело
.
но
за
жив
тјела
не
дати
ја
да
спасти
на
Бранковићев
грана
,
јер
ја
душа
хтети
стигнути
на
други
свјет
,
конопац
о
први
’
расти
загушити
јесам
.
у
здравље
Јеремија
војвода
,
властелин
од
Браничево
—
рећи
Харалампије
и
пехар
искапити
.
—
Живио
војвода
Јаблановић
,
мој
стар
побратим
,
с
ко
јесам
добро
и
зло
делити
—
наздравити
Јеремија
.
—
Живио
и
наш
Харалампије
,
па
ма
патријар
постати
—
напити
Јаблановић
,
бацити
намигљив
поглед
на
Јеремија
.
Већ
јесам
вечерњи
доба
,
ал
’
заверне
дух
једнак
расправа
водити
о
свој
корист
.
пити
се
да
она
се
душа
замаглити
,
да
она
не
видити
вечит
истина
чист
родољубље
.
пити
на
извор
грех
и
зао
демон
прихваћати
она
дух
.
пити
војвода
,
као
некадањи
јунак
,
Харалампије
као
калуђер
који
не
да
мантија
да
се
пред
сабља
поклонити
.
вино
она
срце
и
дух
задела
у
сплет
ђаволски
коловоз
.
усијати
глава
што
мислити
,
зборити
.
Већ
јесам
Јеремија
замаглушен
испарење
нечестиве
дух
.
—
Ил
’
хтети
ја
Ђурађ
сатрти
ил
’
хтети
ја
он
у
трло
и
млево
,
тако
ја
овај
смедеревка
и
овај
сребрн
пе'ара
,
који
ја
пасти
у
нашљедство
од
ђеда
,
који
он
јесам
од
Душана
на
поклон
добити
,
и
из
тај
пити
на
даћа
после
бој
и
побједа
над
Шишманом
—
рећи
угрејан
Јеремија
.
—
ја
опет
,
зарјечем
се
мој
крсни
име
свет
Ђорђе
,
да
хтети
пријести
кућа
запалити
,
и
сав
у
она
да
изгорјемо
,
негли
што
Ђурђа
попустити
,
који
ја
не
вратити
мој
изгубљен
баштина
—
рећи
Јаблановић
.
—
ја
се
,
опет
,
и
заклињати
и
преклињати
,
да
хтети
се
пријести
потурчити
,
нег
’
да
изгубити
заслужен
мазда
—
рећи
Харалампије
.
тако
она
ухватити
нојца
,
и
вино
и
сан
она
превладати
.
Тежак
ћеду
сан
имати
,
преставићеду
она
се
прилика
,
где
се
ђаво
са
јунак
,
издајство
са
поштење
борити
,
и
како
хтети
ђаво
да
побједа
,
јунаштво
венац
да
увенути
.
XИX
Деспот
Ђурађ
како
јесам
оставити
Београд
са
Жигмунд
и
дело
војска
,
почети
јако
размишљати
,
шта
хтети
чинити
ако
Јеремија
хтети
град
да
предати
.
Јеремија
јесам
јогунаст
,
властољубив
,
грабљив
,
и
на
зло
брз
.
на
пут
стигнути
он
гласник
,
који
носити
себе
порука
Јеремија
.
Деспот
проучити
порука
.
Јереминој
истези
одговорити
не
моћи
.
требати
новац
за
војска
,
требати
за
непредвидим
случај
што
имати
.
Деспот
порука
саопштити
Жигмунд
.
световати
се
.
Јеремија
имати
повеља
,
на
који
јесам
подвезати
деспот-Стеван
и
Ђурађ
,
но
на
тај
повеља
јесам
бити
потписан
велик
логофет
,
нит
’
јесам
од
он
печат
ударити
.
Жигмундови
фратори
казати
да
повеља
нем
законит
форма
,
јер
бити
требати
да
јесам
на
она
логофет
потписан
,
и
печат
ударити
.
један
бискуп
велим
,
кад
јесам
већ
једаред
Голубац
по
уговор
са
деспот
Стевана
уступити
Жигмунд
,
да
тај
обвеза
повеља
престајати
,
и
да
се
град
уступити
,
предати
морати
,
хтети
л
’
се
предати
,
требати
он
силом
отети
.
тако
мислити
Розгоњи
и
Лошонци
.
и
Жигмунд
држати
да
јесам
он
правни
господар
Голубац
,
и
поручити
Јеремија
да
предати
град
,
јер
хтети
он
иначе
на
сила
отети
.
гласник
вратити
се
и
однети
Јеремија
порука
.
Јеремија
опет
отпоручити
,
да
град
предати
хтети
.
Жигмунд
разљутити
заповед
да
војска
што
пре
Голубац
похитити
.
Диже
се
војска
,
лак
коњаник
напред
,
а
остати
за
она
.
Голубац
већ
јесам
далеко
,
ноћу
по
ладовина
примицати
се
,
а
кад
зор
зарудити
,
већ
јесам
пред
Голубац
.
војска
се
ставити
по
војнички
ред
,
опсести
град
.
на
леви
обала
Дунаво
подигнути
се
градић
,
Ласловар
,
недавно
јесам
завршити
,
правити
се
опкоп
,
ров
.
тај
јесам
већ
и
други
мађарски
војска
,
који
хтети
такођер
рука
пружити
онај
пред
Голупцом
,
а
да
моћи
лакше
град
опасати
.
Лошонција
проћи
на
други
обала
,
и
на
четоклацима
довести
сав
спрема
у
Ласловар
,
и
топ
.
Јеремија
видити
мађарски
војска
,
но
не
уздркће
.
видити
и
нешто
српски
војска
,
тај
јесам
довести
деспот
Облачина
Рада
.
Жигмунд
се
световати
са
деспот
и
војвода
,
како
да
се
опасти
град
,
и
закључити
још
једаред
,
ал
’
последњи
пут
,
позвати
Јеремија
да
предати
Голубац
.
Деспот
хтети
на
се
примити
да
Јеремија
позвати
.
Деспот
оправити
улак
Јеремија
да
доћи
у
његов
стан
на
договор
.
заклињати
се
жив
бог
и
св
.
Сава
,
давати
он
тврд
вера
да
он
се
ништ
’
стати
хтети
,
да
доћи
као
јунак
сав
негдашњи
пријатељ
;
ако
се
не
погодити
,
пустити
он
слободно
натраг
,
он
хтети
шкодити
негдашњи
јунак
код
Искра
,
и
пропустити
јогунаст
властелин
Јеремија
.
Јеремија
седити
у
дворана
са
Јаблановић
и
Харалампије
.
световати
се
.
Јеремија
бацити
поглед
на
прозор
,
па
на
друг
,
и
прозборити
.
—
Ева
Мађар
,
доћи
јесам
да
добити
Голубац
,
но
надати
се
да
овде
нећеду
ломити
колач
.
—
ни
брига
ми
,
град
напустити
хтети
,
доћи
ли
баш
да
се
морати
,
онда
хтети
ма
и
преко
трње
.
—
Добра
бити
бити
већ
сад
побринути
се
за
договор
са
Турчин
,
да
се
не
задоцнити
—
рећи
Харалампије
,
који
јесам
баш
бити
каиљ
чекати
док
на
нокат
загорети
.
—
морати
још
мало
почекати
,
можда
хтети
се
деспот
још
предомислити
,
и
обвезност
испунити
.
—
Само
нипошто
на
вересија
—
рећи
Јаблановић
.
—
Само
,
ако
се
предавати
,
пустити
ја
боље
у
Дечани
,
онђе
хтети
ја
с
Турчин
опет
на
крај
изићи
,
нег
’
да
пасти
деспот
у
шака
,
јер
кад
се
ви
измирити
,
моћи
паста
сав
терет
на
ја
,
канда
јесам
ја
јесам
кнежевић
осљепио
.
—
ивер
од
клада
не
падати
далеко
,
ђе
ја
ту
и
ти
.
слуга
јавити
да
јесам
доћи
улак
од
деспот
.
Јеремија
радо
изненадити
,
улак
дозив
.
—
ваљда
се
покајати
—
рећи
Јаблановић
.
улак
ући
,
поклонити
се
.
—
Част
ти
,
војвода
,
доносити
тај
поздрав
од
земља
господар
деспот
Ђурђа
,
да
он
доћи
на
састанак
,
с
ти
нешто
прозборити
жети
,
примити
ти
као
јунак
.
ево
тај
писма
.
Јеремија
примати
писма
,
па
читати
.
—
Почекај
мало
.
Јеремија
мислити
се
.
Јаблановић
и
Харалампије
упрети
јесам
очи
у
Јеремија
,
отворити
уш
и
усна
,
да
чути
шта
хтети
Јеремија
рећи
.
Јеремија
подигнути
глава
горе
и
озбиљно
да
одговор
.
—
Кажи
господар
,
да
хтети
доћи
сутра
ујутру
на
главина
,
онде
јесам
његов
стан
,
видити
он
чадор
.
улак
поклонити
се
и
отићи
.
—
да
од
бог
наћи
,
Јеремија
,
зар
ићи
Ђурђа
у
шака
,
шта
мислити
?
—
запитати
удивљен
Јаблановић
.
—
ваљда
тек
не
мислити
и
себе
,
и
град
и
сав
ми
предати
?
—
рећи
уплашен
Харалампије
.
—
у
Ђурђа
јесам
вјера
тврд
,
после
битка
код
Искра
,
на
вјера
јесам
Турчин
позвати
,
и
ники
зло
не
учинити
,
на
ријеч
пуштати
она
јесам
свој
.
Ђурђа
јесам
мој
душман
,
ал
’
јесам
јунак
,
и
мада
он
мрзети
,
права
хтети
о
он
казати
,
и
мрзети
он
зато
што
ја
одмах
награда
не
издати
да
Голубац
предати
.
—
Па
кад
не
издавати
што
требати
,
нем
вјера
у
он
—
рећи
Харалампије
.
—
притиснути
он
Жигмунд
,
који
много
требати
,
а
можда
јесам
Ђурађ
опет
при
благ
,
па
хтети
да
платити
.
—
Ал
’
ако
не
усхтети
па
тај
задржати
?
—
запитати
Јаблановић
.
—
и
за
тај
јесам
се
досетити
.
ако
у
опасност
доћи
,
ја
хтети
преокренути
,
кад
поћи
са
ја
да
он
град
предати
,
тај
хтети
он
једва
дочекати
,
па
хтети
опет
бити
Ђурађ
изиграти
.
него
чути
,
побратимити
,
стајати
код
горњи
мост
на
опрез
са
одабран
коњаник
,
да
моћи
одмах
провалити
она
како
за
ја
поћи
.
Јаблановић
мислити
се
,
па
после
почивка
рећи
:
—
сав
јесам
добро
,
нек
тај
тако
памет
водити
.
Јеремија
да
донети
за
поткрепљење
добар
вече
,
и
доникле
јесам
заједно
седети
.
Јеремија
озбиљан
и
мало
забринути
,
оставити
друштво
да
се
за
сутра
припрема
.
—
ви
остајати
,
ја
зарана
морати
,
само
онако
нек
бити
као
што
каза
’
,
све
на
опрез
.
у
зор
видити
се
.
Јеремија
изаћи
,
Јаблановић
и
Харалампије
остати
да
се
проразговорити
код
пун
пе'ара
.
одлазак
Јеремијин
давати
она
шта
мислити
.
Јеремија
,
Јаблановић
,
Харалампије
,
тај
јесам
друштво
саставити
да
у
скуп
заједнички
грабити
и
отимати
,
но
ако
моћи
свако
за
себе
,
опет
још
што
привући
,
један
за
други
не
марити
и
мртав
задружнику
скинути
са
хладан
тело
сав
до
голости
.
—
како
моћи
пустити
Јеремија
Бранковић
,
тај
се
више
вратити
хтети
—
запитати
Харалампије
.
—
ја
,
боме
,
не
бити
’
ићи
,
ал
’
јесам
он
већ
одавна
с
Ђурђе
шуровати
,
жарити
и
палити
,
они
се
већ
знати
,
покрај
Јеремија
и
ја
јесам
доћи
негда
до
пријатељство
са
Ђурђе
.
—
Ал
’
ако
бити
он
ипак
Ђурађ
задржати
,
шта
хтети
онда
чинити
?
—
онда
опет
ја
хтети
предати
град
.
—
но
ако
се
Јеремија
нагодити
са
Ђурђе
,
примити
благо
па
готов
посао
,
а
ти
послати
налог
да
град
предати
,
шта
хтети
онда
?
—
ни
онда
хтети
предати
,
онда
јесам
ја
господар
од
Голубац
,
па
хтети
јесам
да
се
погађати
.
—
С
ким
?
—
ма
с
ко
,
ма
с
деспот
,
ма
са
Жигмунд
,
само
обрећи
морати
ја
се
издати
,
онда
јесам
ја
и
јесам
Јеремија
дужан
,
и
Голубац
држати
као
залога
.
—
Ал
’
ако
силом
навалити
?
—
Бранићу
се
док
моћи
,
па
кад
све
попуцати
,
а
ја
—
у
Турчин
.
—
исто
тако
јесам
и
јесам
мислити
,
Турчин
ћеду
Голубац
откупити
,
ти
хтети
се
и
ја
сетити
.
—
Немај
брига
,
по
ми
хрђав
испасти
хтети
,
само
увек
држ
’
се
покрај
ја
.
тако
се
они
још
доникле
разговарати
узети
сваки
свој
корист
предати
се
.
отићи
лећи
,
да
сневати
о
благ
,
који
ћеду
добити
ил
’
од
деспот
ил
’
од
Жигмунд
.
Јаблановић
зато
јесам
баш
задржавати
Јеремија
од
одлазак
,
једно
што
он
јесам
тешко
задржати
од
онај
што
јесам
једаред
у
глава
утубити
,
друго
,
ако
се
што
с
он
стати
,
он
ипак
од
штета
бити
хтети
,
јер
што
бити
Јеремија
бити
кадар
изредити
[
са
]
Голупцом
,
моћи
и
јесам
изредити
.
Тешка
она
лак
ноћ
.
XX
на
узвишен
место
,
на
главина
разапети
јесам
чадор
деспот
.
врх
чадор
вити
се
застава
Србија
.
пред
главина
пољана
,
разапет
чадор
,
тај
јесам
мали
српски
војска
,
који
јесам
довести
Облачина
Рада
.
красан
ноћ
,
небо
звезда
посути
,
на
небо
сребрн
шар
,
козлић
,
блед
месец
,
уштап
тек
из
призор
појављивати
се
.
у
чадор
сед
деспот
и
Облачина
Рада
.
кад
јесам
сунце
заходити
,
онда
јесам
обојица
почивати
,
од
одмор
да
се
поткрепити
.
у
полноћ
дигнути
се
да
који
прозборити
,
Рада
јесам
у
сав
десни
рука
деспот
.
убојни
обувен
,
чекати
спреман
док
зор
зарудити
,
чекати
Јеремија
.
сести
на
кожан
гривним
јастучић'ма
,
подлога
она
јесам
чист
трава
и
земља
,
који
хтети
деспот
наскоро
изгубити
.
Међа
она
троножан
столић
,
на
он
пе'ари
с
руменика
.
деспот
,
лакат
на
сто
,
у
десница
пе'ар
,
започети
:
—
у
част
бог
,
и
у
наш
здравље
,
да
дочекати
један
дан
као
код
Искра
,
кад
јесам
Турчин
до
нога
потући
,
много
робље
задобити
,
’
ришћанство
ослободити
.
—
То
јесам
бити
доба
да
се
Косово
моћи
осветити
,
кад
јесам
се
Урканови
праунука
о
нашљедству
закрвити
.
Деспот
Стеван
,
бог
да
он
духати
простити
,
бити
јесам
благ
срце
,
па
јесам
Турчин
простити
.
—
дати
јесам
реч
и
заклетва
да
хтети
одржати
Бајазитов
лоз
.
—
јесам
поштење
јесам
одржати
,
ал
народ
срце
се
над
тај
стегнути
,
Турчин
се
спасти
,
а
’
ришћанин
пад
.
—
за
Стевана
тешко
јесам
бити
,
са
сав
страна
притискавало
он
јесам
лацманство
,
а
у
Грк
јесам
се
моћи
поуздати
.
—
време
прохујати
,
ђе
јесам
наш
стар
војска
,
ђе
јесам
диван
оклопник
,
који
Тамерлану
суза
натерати
кад
се
тући
појединац
против
Татар
као
орао
против
вранах
.
Већ
јесам
се
изглодати
,
бити
се
са
Турчин
и
покрај
Тураках
.
сад
опет
стајати
изметати
Мађар
и
Турчин
као
укопати
,
да
се
мицати
не
моћи
;
волити
бити
’
јуначки
смрт
,
нег
’
’
вака
живот
.
тко
знати
како
хтети
и
сад
проћи
,
кад
ми
јесам
у
рука
Београд
,
а
Голубац
предати
морати
.
—
тако
јесам
,
ал
’
преиначити
не
моћи
,
уздавати
се
у
бог
и
у
наш
памет
.
знати
да
јесам
Јеремија
поручити
да
хтети
доћи
,
можда
хтети
се
предати
.
—
познавати
Јеремија
,
он
добро
не
мислити
.
ако
доћи
па
одмах
не
предати
Голубац
,
тај
јесам
већ
пријевара
,
издајство
,
ја
на
твој
мјесто
одмах
бити
он
задржати
,
а
сад
се
ти
морати
предати
.
—
на
вјера
јесам
он
позвати
,
ријеч
погазити
не
моћи
.
—
господар
,
проћи
хтети
као
деспот
Стеван
.
—
не
бојити
се
,
Облачино
,
још
јесам
изгубљен
докле
јесам
ми
.
тако
се
деспот
са
војвода
разговарати
,
и
већ
почињати
свићати
.
Дотрчи
један
коњаник
,
и
јавити
да
јесам
ту
Јеремија
војвода
,
жети
деспот
реч
дати
.
Деспот
ословити
Облачину
,
да
се
повући
у
сав
чадор
,
да
се
са
Јеремија
у
четири
ока
разговарати
.
Облачина
ићи
ал
’
громко
прословити
:
—
ићи
ал
’
хтети
стражарити
.
деспот
из
чадор
поглед
бацити
ван
на
долина
,
дигнути
се
прашина
,
малочас
па
се
видити
три
коњаник
,
пратити
од
деспотов
’
катана
.
тај
јесам
Јеремија
,
са
два
побочник
.
Дошао
јесам
на
тврд
реч
деспотов
,
сићи
с
коњ
,
и
његов
побочан
,
деспотов
слуга
,
прихватити
оседлан
коњ
,
а
Јеремија
,
пратити
,
подигнути
се
до
чадор
,
’
де
он
деспот
дочекати
.
Јеремија
јесам
као
родити
за
војвода
и
властелин
.
на
он
јесам
долама
позлатити
,
пуце
од
драг
камење
у
златан
оквир
у
склоп
као
тока
поређати
и
сплести
,
на
глава
он
самур-калпак
са
бео
челенка
,
о
врат
висити
он
широк
златан
ланац
,
о
бедрица
златан
,
драг
камење
искићен
сабља
.
Деспот
понудити
он
у
чадор
,
завеса
спустити
,
и
стојећки
се
питати
.
деспот
поглед
мера
Јеремија
,
Јеремија
деспот
.
—
дакле
тако
,
Јеремија
,
ти
мој
од
младост
друг
,
хтети
да
се
осилити
,
хтети
да
предати
град
,
који
ни
ја
одржати
не
мој
?
—
Ева
,
доша
’
ти
на
вјера
,
и
тврд
ријеч
,
исповједам
ти
,
да
од
наш
царство
ништа
не
имати
,
сав
се
расипати
,
а
ја
за
ја
као
сватко
хтети
што
да
спасти
.
Доша
’
ти
на
вјера
,
као
што
река
’
,
ал
’
јесам
л
’
каиљ
задат
одржати
ријеч
?
—
ти
тражити
оно
о
шта
ја
писати
јесам
л
’
?
—
јесам
.
—
одмах
не
моћи
све
изручити
,
војни
јесам
,
ал
’
град
предати
се
морати
,
и
ја
ти
давати
тврд
ријеч
да
хтети
како
предати
Голубац
,
за
један
година
сав
накнадити
.
—
Рок
дугачак
,
можда
донђе
хтети
живјети
.
—
Јеремија
,
предавати
град
,
кајати
се
хтети
.
ван
чадор
чути
се
глас
од
гунгула
,
из
сто
грло
чути
се
глас
.
—
не
пуштати
натраг
издајица
.
Чује
тај
Јеремија
и
побојати
он
се
у
срце
грешан
душа
.
но
Јеремија
јесам
досетљив
,
јер
јесам
већ
у
врашки
рука
.
—
кад
јесам
тако
,
деспот
,
предавати
ти
се
на
тврд
ријеч
,
који
хтети
одржати
,
и
предавати
Голубац
,
ти
деспот
,
ал
’
не
Жигмунд
.
скупити
својта
,
доћи
ти
ја
на
вјера
као
што
јесам
ја
ти
доћи
,
па
тако
ја
светити
богородица
,
да
тај
квар
бити
хтети
.
ти
ја
задати
вјера
,
ја
се
подвргнути
.
Деспот
,
који
јесам
битак
код
Искра
’
де
се
Јеремија
одликовати
,
у
вечит
успомена
,
пружити
он
рука
.
—
примати
,
ићи
с
ти
у
град
у
свита
од
дванајст
,
и
као
твој
ја
,
тако
мој
ти
душа
нек
бити
аманет
.
Деспот
јесам
тај
достојанствено
изрећи
,
и
што
једаред
рећи
,
тај
се
одржати
морати
.
Деспот
развући
чадор
,
и
повикати
да
коњ
довести
.
ал
’
гунгула
трајати
.
Већ
јесам
пред
чадор
Облачина
Рада
и
Кајица
војвода
.
Облачина
мрк
поглед
бацити
на
Јеремија
,
лијеви
рука
погладити
брк
,
а
десни
се
за
балчак
фатати
.
Кајица
леви
држати
сабља
по
средина
,
а
десни
шестоперац
буздован
,
и
гледити
на
деспот
хтети
л
’
добити
миг
.
Тешко
Јеремија
да
се
испунити
њихов
жеља
.
Јеремија
она
презир
гледити
.
—
на
вјера
ја
доша
Јеремија
,
ја
ићи
на
вјера
да
примити
град
.
он
јесам
војвода
,
хтети
оскврнути
светиња
јунаштво
,
задат
ријеч
,
на
коњ
дванајст
катана
,
Облачина
и
Кајица
остајати
ту
,
тај
јесам
мој
воља
—
подвикнути
достојанствен
деспот
.
за
тила
час
сав
јесам
на
коњ
.
деспот
с
десни
,
с
лев
он
Јеремија
,
пред
она
два
побочник
као
путоказ
у
град
,
са
оба
бок
,
а
за
леђи
катана
деспотов
.
тако
јездити
Голубац
,
нитко
реч
не
прословити
.
Голубац
јесам
близу
.
Већ
јесам
близу
градски
бедем
,
капија
отворити
,
чути
се
звекет
ланац
и
пад
мост
куд
ћеду
проћи
.
Побочници
хуктати
зајезде
преко
мост
у
град
да
улазак
јава
,
Јеремија
обод
силовит
коњ
,
са
неколик
скок
улетити
кроз
капија
,
обрнути
хитро
коњ
,
сабља
он
већ
у
рука
,
стати
и
замајати
у
знак
да
се
деспот
борити
морати
,
ако
хтети
у
град
.
за
Јеремија
стајати
спреман
коњаник
.
кад
јесам
деспот
видити
како
јесам
Јеремија
против
он
оружије
наперити
,
окренути
и
обод
коњ
,
и
вратити
се
у
сав
стан
.
уљести
у
град
јесам
моћи
,
јер
он
јесам
Јеремија
знак
дати
да
он
не
пуштати
унутра
,
а
да
јесам
силом
покушати
бити
,
Јеремија
бити
допасти
шака
,
овако
хтети
се
бар
читав
слободан
вратити
.
Веља
јесам
бити
жалост
деспот
,
кад
јесам
увидити
да
од
предаја
Голубац
немати
ништа
.
јавити
тај
Жигмунд
и
његов
војвода
,
на
што
овај
љутит
из
један
глас
повикати
да
Голубац
требати
тесно
опасати
и
предаја
принудити
,
а
на
Јеремија
оштар
каза
извршити
,
расећи
па
на
четири
страна
,
и
тако
уд
он
по
капија
повешати
.
са
свити
страна
се
Голубац
подседати
,
опасивати
.
XXИ
Јеремија
у
дворана
световати
се
са
Јаблановић
и
Харалампијом
.
први
јесам
реч
Јеремијин
.
—
тако
,
дакле
,
вратити
’
се
ја
и
ништа
не
свршити
’
.
да
јесам
употребити
пријевара
,
и
Ђурђа
довде
домамити
,
тешко
да
бити
’
перје
изнети
бити
.
бити
јесам
тај
гунгула
,
Облачина
и
Кајица
очи
закрвавити
,
да
не
бити
Ђурђа
,
који
ја
на
вјера
узити
.
но
Ђурђа
се
опет
ту
показати
као
витез
,
бити
јесам
он
у
шака
,
и
пустити
ја
слободан
.
сад
Јеремија
испричати
по
ред
како
јесам
бити
.
—
Вјера
ја
,
тај
Ђурађ
јесам
паметан
што
ти
пропустити
,
ил
’
баш
јесам
тај
луд
срећа
.
да
јесам
ја
као
он
,
вера
ја
,
не
бити
’
те
пустити
бити
—
приметити
Јаблановић
.
—
задати
ја
вјера
—
рећи
Јеремија
.
—
у
такав
ствар
вјера
се
не
држати
.
—
но
што
Ђурађ
јесам
паметан
,
ти
још
мање
што
он
јесам
пустити
у
град
да
он
ја
о'ђе
судити
,
већ
он
тако
налако
пропустити
—
приметити
Јаблановић
.
—
ја
тај
река
’
,
у
такав
ствар
вјера
се
одржати
не
морати
,
и
на
шта
јесам
ја
ту
,
већ
да
ви
дух
исправљати
.
Очитао
бити
’
ти
молитвати
колико
требати
,
дати
бити
себе
што
и
на
намастир
за
покајаније
и
опроштај
,
па
ти
не
бити
ништа
смијетало
—
рећи
не
задовољан
Харалампије
.
—
ја
Ђурђа
још
од
ђетинства
знати
,
мада
он
мрзети
,
ал
’
имати
он
и
добријех
странах
,
а
тај
он
јесам
да
задат
ријеч
погазити
хтети
.
он
ја
понуђати
писмен
обвеза
,
да
кад
предати
град
,
у
оброк
хтети
после
тај
исплатити
,
јер
сад
доиста
због
војни
јесам
он
новац
при
рука
.
воља
јесам
показати
,
можда
бити
исплатити
што
рећи
,
ал
’
Голубаца
не
дати
без
новац
,
а
на
вересија
,
кад
се
не
знати
ни
како
хтети
Ђурађ
од
Мађар
проћи
,
хтети
л
’
имати
тај
благо
што
досада
имати
.
А
што
он
јесам
у
град
умамити
,
река
’
да
јесам
он
вјера
задати
,
а
кад
он
ја
глава
спасти
,
морати
и
ја
он
.
друго
бити
бити
да
бити
он
силом
у
град
улетити
бити
,
онда
већ
вјера
престајати
,
и
ил
’
бити
он
ухватити
ил
’
посјећи
.
—
боље
да
јесам
он
ухватити
,
потписати
бити
’
он
опет
на
што
више
,
и
искати
бити
’
опет
какав
град
у
залога
—
приметити
лукав
Харалампије
.
—
Па
и
сад
,
и
одсада
да
он
хтети
ухватити
,
тако
бити
чинити
,
ал
’
сад
друкчије
јесам
моћи
бити
—
одговорити
Јеремија
.
—
сад
јесам
бадава
говорити
,
испустити
птица
,
тај
више
амо
долећети
хтети
,
но
што
ми
јесам
сад
чинити
?
—
рећи
забринут
Јаблановић
.
—
сад
ми
јесам
до
оклевање
,
ја
мислити
одмах
да
ступити
са
Турчин
у
погодба
.
—
друго
ми
јесам
чинити
,
Ђурађ
хтети
да
одржати
ријеч
,
свести
се
с
Мађар
,
предати
она
Београд
и
Мачва
,
предавати
ја
сад
Турчин
Голубац
—
рећи
озбиљно
Јаблановић
.
—
не
предати
,
већ
продати
—
приметити
Харалампије
.
—
е
добро
,
тко
хтети
ићи
као
поклисар
Турчин
.
Хоћеш
ли
ти
,
побратимити
?
—
запитати
Јеремија
.
—
моћи
ја
.
ја
јесам
ти
и
овде
од
потреба
,
бити
тамо
на
диван
и
Исак-паша
,
који
јесам
код
Крушевац
љутито
ранити
,
па
сад
да
се
он
покоравати
,
не
мож
’
бити
.
најбоље
нек
ићи
Харалампије
,
вешт
јесам
,
знати
се
увијати
,
превијати
,
и
оно
говорити
што
не
мислити
—
каза
Јаблановић
.
—
е
добро
,
Харалампије
јесам
баш
за
тај
.
дакле
Харалампије
,
на
ти
јесам
ред
да
ићи
Турчин
,
да
понудити
Голубац
султан
Амурату
по
тај
исти
цјена
,
као
што
јесам
он
Ђурђа
понудити
—
рећи
Јеремија
.
Тишина
,
мали
почивка
,
сав
се
мислити
.
Јеремија
и
Јаблановић
гледити
на
Харалампије
,
који
брижан
лице
показивати
,
но
ипак
ни
брига
он
јесам
,
кадар
јесам
лукавство
са
лице
збрисати
.
—
Хоћу
,
но
морати
мантија
и
камилавка
скинути
,
и
дати
ја
какав
други
одело
,
па
хтети
ићи
на
погодба
канда
јесам
уз
ти
први
,
и
дати
ја
још
два
добар
јунак
,
да
се
пред
Турчин
не
постиђемо
—
рећи
Харалампије
.
—
Бићеш
оправити
као
какав
властелин
,
у
потајан
порука
—
рећи
Јеремија
.
—
дакле
не
оклевати
—
рећи
Јаблановић
.
—
Теба
Харалампије
,
хтети
много
поучавати
,
имати
памет
за
три
патријарх
,
а
лукавство
за
седам
лисов
,
хтети
тај
ниједан
Турчин
надмудрити
,
но
ипак
морати
те
у
нешта
напутити
,
да
знати
како
хтети
до
сам
султан
Амурата
доћи
.
—
као
што
сав
знати
,
Турчин
јесам
опсести
нов
брдо
,
и
ја
добијати
оданде
преко
мој
људи
глас
.
ако
пасти
нов
брдо
,
крај
јесам
Ђурђев
господство
,
и
онда
ћеду
Турчин
подигнути
опет
нов
санџак
,
а
остати
ћеду
поцепати
по
обичај
сав
,
и
поделићеду
међу
онај
властелин
који
се
предавати
.
па
неки
бити
тако
,
ионако
већ
одржати
се
не
моћи
.
Пашће
ту
и
нами
што
у
део
,
и
тај
јесам
,
мислити
,
велик
део
,
ако
Голубац
предати
.
но
,
нов
брдо
се
јако
држати
,
не
моћи
Турчин
да
он
отети
.
у
нов
брдо
имати
нешто
и
Ђурђев
војска
,
ту
јесам
Немац
саса
,
и
ту
јесам
Дубровчанин
под
Вук
Бобалићем
.
сав
ти
јако
бранити
град
.
сав
се
борити
очајно
јуначки
,
јер
бранити
себе
,
свој
чељад
,
свој
благо
.
Узмеду
ли
Турчин
нов
брдо
на
јуриш
,
сав
ћеду
бити
исјећи
ил
’
у
робље
одвести
.
ако
Турчин
не
отети
нов
брдо
а
Голубац
пасти
,
онда
хтети
Мађар
са
Ђурђе
одмах
на
Крушевац
поћи
,
а
Турчин
мораћеду
се
повући
натраг
и
хаметом
бити
потући
,
већ
нек
се
с
ти
погодити
као
што
рећи
,
а
ја
хтети
Турчин
одмах
град
предати
,
а
они
нами
уз
твој
повратак
благо
,
за
који
хтети
ти
дати
до
турски
граница
поуздан
војник
,
који
ћеду
благо
допратити
.
Још
и
тај
река
Турчин
,
да
одма
’
послати
војска
на
Голубац
,
да
ухватити
Мађар
с
бок
и
с
леђи
,
а
да
она
бацити
у
Дунав
.
но
и
тај
додавати
,
наврат-нанос
да
доћи
амо
што
пре
,
јер
ако
се
задоцнити
,
јесам
ми
на
ино
,
рећи
да
се
Голубац
Мађар
предати
морати
.
под
нов
брдо
јесам
и
сам
султан
Амурат
код
војска
,
тај
јесам
и
Исак-паша
,
и
други
паш
,
ал
’
упутити
се
понајпре
,
како
онамо
стигнути
,
Исак-паши
,
тај
јесам
љутити
душман
Ђурђа
,
тај
хтети
ти
ићи
наруку
како
доћи
ствар
до
диван
.
—
тако
радити
,
и
још
како
тај
памет
учити
.
—
Хоћу
л
’
што
о
сљепим
кнежевић'ма
прословити
?
—
запитати
Харалампије
.
—
засад
ништ
’
,
ако
ти
они
не
запитати
.
Кнежевић
морати
код
себе
држати
,
ако
се
какогод
ствар
преокренути
,
да
узмоћи
покрај
она
владати
,
ал
’
без
она
јошт
боље
.
но
ако
Турчин
запитати
,
па
знати
да
јесам
код
ја
,
и
већ
осљепљени
,
што
можда
већ
и
знати
,
онда
рећи
да
Јеремија
војвода
држати
кнежевић
,
ако
бити
Ђурађ
пасти
ил
’
изгнати
бити
,
по
милост
султан
један
од
она
владати
моћи
,
ал
’
уз
помоћ
људи
који
султан
за
тај
означити
.
—
Лака
хтети
,
Јеремија
,
после
тај
,
само
оно
прво
нек
се
извршити
,
новац
пре
сав
—
рећи
Јаблановић
.
Јаблановић
увидити
јесам
куд
Јеремија
свој
реч'ма
шибати
,
да
покрај
кнежевићах
сам
влада
,
јер
он
хтети
господство
с
ники
да
делити
,
добро
он
познавати
,
он
само
да
се
докопати
власт
,
а
он
да
кор
бацити
.
тај
јесам
два
пријатељ
,
који
јесам
у
зао
свезати
,
ал
’
како
се
благо
делити
,
сватко
хтети
за
се
више
да
заграбити
.
—
кад
хтети
полазити
?
—
запитати
Харалампије
.
—
сад
јесам
вечати
,
ујутру
зором
,
донде
сав
хтети
бити
спремљен
,
дати
ти
злато
и
сребро
да
давати
поклон
и
бакшиш
,
јер
без
тај
код
Турчин
ни
макнути
се
—
рећи
Јеремија
.
—
Само
добро
чувати
кнежевић
,
да
какогод
не
замакнути
—
рећи
Харалампије
.
—
Немај
брига
,
тај
она
доста
јесам
и
један
калуђер
да
она
чувати
,
куд
бити
они
из
град
сам
измакнути
.
—
Калуђер
она
,
додуше
,
чувати
,
ал
’
ја
ни
сам
калуђер
не
вјеровати
осим
себе
,
мада
јесам
и
ја
калуђер
.
—
Немај
брига
—
рећи
Јаблановић
,
сав
ја
она
чувати
.
Харалампије
кад
јесам
рећи
да
не
веровати
ни
калуђер
,
више
се
побојати
од
Јаблановић
,
који
јесам
имати
бојазан
,
само
у
деоба
да
он
што
не
отштрби
,
јер
он
јесам
Јеремија
сувише
похљепљив
,
бољитак
свој
радити
да
не
умакнути
јесам
са
кнежевић
куде
,
и
његов
реч
јесам
бити
опомена
на
Јеремија
,
да
јесам
на
кнежевић
пазити
.
благо
хтети
и
оно
доћи
Јеремија
у
шака
,
и
од
цјена
Голубац
Харалампије
из
рука
Јеремија
морати
новац
примити
,
и
тако
он
јесам
Јеремија
од
Јаблановић
близ
,
прек
.
сад
јесам
све
свршити
.
Већ
јесам
близу
ноћ
,
разићи
хтети
се
и
сватко
на
сав
посао
,
Јеремија
да
чинити
даље
наредба
за
одбрана
,
Јаблановић
код
светлост
месечина
—
град
унаоколо
облетати
и
пазити
на
Мађар
шта
ноћу
радити
.
Јаблановић
издајица
,
ал
’
искусан
војвода
.
и
Харалампије
изређује
свој
припрема
.
тих
ноћ
.
Харалампије
ићи
у
кула
да
видити
шта
кнежевић
радити
.
отац
Пајсије
јесам
њихов
чувар
,
а
стражара
мораду
Пајсији
наруку
ићи
.
Кнежевић
имати
свега
доста
,
само
не
светлост
ни
слобода
.
А
какав
јесам
човек
без
светлост
и
слобода
?
кад
јесам
бити
младић
,
као
ђурђиц
,
пролетни
цвеће
,
ископати
јесам
она
очи
.
кад
се
у
мравак
,
у
биљка
љубав
појављивати
,
Бранковић
унука
,
при
први
раздрагању
срце
,
тек
што
љубав
у
срце
њихов
клијати
почети
,
а
да
се
пресадити
у
срце
дева
,
тај
диваљ
трњаве
ружица
,
и
да
се
оросити
,
испарити
у
бајан
мирис
,
из
срце
јесам
исти
ишчупати
,
и
тек
преостајати
шупаљ
траг
божанствен
осећај
.
њихов
срце
љубав
не
грејати
,
нит
’
хтети
она
икад
грејати
.
отац
Пајсије
давати
она
сваки
ђаконија
,
вино
метоике
и
смедеревка
,
а
да
она
пити
још
већма
срце
и
душа
замаглити
.
дуго
јесам
време
кнежевић'ма
,
но
Бранковић
крв
јесам
племенит
,
кнежевић
пити
да
јесам
забава
добар
дух
и
срце
,
ал
’
вино
до
скотства
не
дати
се
понизити
,
нит
’
калуђер
,
ни
опит
стражара
моћи
шал
с
она
збијати
на
подсмех
,
јер
ма
и
слепити
,
чувати
углед
и
достојанство
племе
Бранковић
.
Харалампије
пре
нег
’
што
хтети
кнежевић
доћи
,
састати
се
са
Пајсије
у
ћелија
.
бити
јесам
ту
и
ћелија
за
калуђер
,
који
тесати
заточник
који
јесам
зло
допасти
,
ил
’
који
требати
погубити
,
ту
јесам
близу
кула
и
црквица
.
отац
Пајсије
сједи
јесам
,
на
сто
велик
пе'ар
и
мешина
с
вино
.
и
он
се
бринути
.
Шта
хтети
бити
с
он
ако
се
град
предати
бити
ма
који
.
у
нужда
сваки
јесам
прво
права
за
се
побринути
се
.
тако
мисао
отац
Пајсије
,
који
макар
да
он
и
теретити
година
,
ал
’
јесам
рад
да
попустити
ни
у
житејским
попеченијама
,
као
год
Харалампије
.
постати
ли
Харалампије
велик
,
Пајсије
постати
тај
што
јесам
сад
Харалампије
,
игуман
у
Дечани
,
а
Пајсији
јесам
тај
доста
,
па
баш
ма
тај
бити
не
у
Дечани
,
него
и
у
други
манастир
,
ал
само
у
богат
,
’
де
Пајсији
не
смести
ништа
фалити
.
Пајсије
,
мада
јесам
бити
потчинити
Харалампији
,
ипак
јесам
се
прам
овај
између
четири
ока
као
такав
понашати
,
него
као
брат
брата
,
друг
други
.
много
добар
,
и
многи
грех
јесам
заједно
делити
.
Харалампије
ући
у
ћелија
и
без
понуда
сести
на
столица
до
Пајсије
,
разгледати
се
,
и
започети
:
—
сад
јесам
куцнути
час
,
или
—
или
.
Маџар
притискивати
;
Јеремија
хтети
да
предати
град
Турчин
,
ја
ићи
зором
као
поклисар
султан
у
нов
брдо
,
да
се
уиме
Јеремија
погодити
,
пазити
да
Јаблановић
какогод
са
кнежевић'ма
не
умакнути
,
јер
Јеремија
имати
у
залога
Голубац
,
ја
опет
кнежевић
,
ал
’
Јаблановић
баш
ништа
,
јер
он
тек
преко
Јеремија
добити
моћи
,
и
тако
изгледати
канда
Јаблановић
јесам
баш
задовољан
,
јер
кнежевић
управо
његов
’
јесам
шака
допасти
у
први
мах
,
а
Јеремија
се
са
тај
код
Ђурђа
удворити
бити
,
и
сад
Јаблановић
без
Јеремија
ни
да
се
макнути
,
не
моћи
из
свој
рука
ни
давати
ни
продавати
.
он
јесам
сад
само
подлога
Јеремија
,
а
кад
се
Јеремија
благо
дочепати
,
тко
знати
како
хтети
међу
она
деоба
испасти
.
но
они
нек
радити
за
себе
,
а
ја
хтети
за
себе
,
ја
јесам
један
,
а
они
јесам
друго
,
нити
хтети
ми
ико
изиграти
.
—
време
јесам
да
се
и
за
ја
побринути
,
доста
јесам
јесам
на
душа
због
други
натоварити
.
—
Само
сад
овај
нек
проћи
,
па
тај
богат
манастир
не
гинути
.
сад
да
видити
кнежевић
.
Харалампије
тај
изрећи
,
па
се
дигнути
и
са
Пајсије
ићи
у
посета
кнежевић'ма
.
кула
простран
,
ту
јесам
један
одељак
спремит
за
кнежевић
,
да
не
бити
о'де
баш
као
други
сужан
роб
.
у
миран
доба
кнежевић
јесам
у
дворац
,
ал
’
као
што
јесам
сад
,
да
не
бити
она
тко
одвести
да
с
она
трговина
водити
,
морати
се
у
кула
чувати
.
ту
сести
на
кревет
,
пред
она
,
сто
,
на
он
жижак
,
мешина
вино
и
пе'ари
.
на
она
руво
без
украс
,
обичан
струка
,
узан
ногавица
,
чарапа
и
мества
.
лице
њихов
,
глава
,
племенит
израз
,
но
нем
очи
,
да
она
душа
из
она
говорити
.
—
као
угасити
два
свећа
показивати
гар
,
сенка
некадашњи
светлост
.
Стражар
вино
наквасити
седити
до
овај
.
Харалампије
са
Пајсије
улазити
.
—
како
јесам
ја
,
кнежевић
,
ђеца
мој
—
рећи
Харалампије
и
посадити
се
са
Пајсије
код
сто
.
—
е
тако
као
што
видити
,
роб
јесам
овђе
у
кула
,
нит
’
крив
нит
’
дужни
.
доклен
хтети
тај
тако
трајати
?
—
одговорити
озбиљно
Јован
Кнежевић
.
—
Па
што
ви
фалити
,
рећи
,
сав
хтети
бити
по
ваш
воља
—
одговорити
Харалампије
.
—
Ништ
’
она
не
фалити
,
камо
срећа
да
јесам
ја
такав
роб
,
који
све
добити
моћи
,
ето
она
пива
и
јестиво
,
сваки
ђаконија
,
и
понуда
.
Штета
што
она
јесам
себе
из
манастир
довести
какав
лијеп
два
цура
,
да
она
мало
разгалити
.
ја
она
понуђати
’
са
робиња
,
и
турскијем
и
мађарскијем
,
ал
’
они
од
себе
одбијати
—
рећи
стражар
сукати
.
—
Подла
душа
,
ми
требати
свјетлост
и
слобода
,
свјетлост
не
моћи
добити
,
’
ђе
ми
јесам
бар
слобода
,
а
подведен
непоштење
не
требовати
.
толико
ми
искушавати
,
и
данас
не
остављати
ми
на
мир
,
да
срећом
твој
не
доћи
отац
Харалампије
,
бити
се
овђе
згужвати
—
рећи
Гргур
и
пљеснути
песница
о
сто
,
да
пе'ари
играти
,
жижак
кламитати
се
.
—
јесам
,
тај
јесам
доиста
бијесан
кнежевић
,
један
стражара
већ
насакатише
што
она
шташе
добар
чинити
.
—
такав
подлац
као
и
тај
,
који
јесам
сав
створити
да
ми
мучити
.
да
ми
јесам
свјетлост
и
слобода
,
такав
као
ти
не
бити
ми
ни
пастир
стадо
овчији
бити
,
а
некмоли
стражар
Бранковићах
—
упасти
жестоко
Јован
Кнежевић
.
Харалампије
да
знак
стражара
да
се
уклонити
.
Утишава
узрујан
кнежевић
.
и
кнежевић
,
мада
јесам
сљепи
,
јуначки
она
јесам
срце
и
силан
снага
у
мишица
,
бити
скотски
стражара
мрцварити
,
да
она
даље
пркосити
.
—
кратко
јесам
време
,
зором
отпутовати
морати
,
чути
л
’
тамо
преко
жагор
у
мађарски
стан
.
тај
јесам
краљ
она
Жигмунд
,
позивати
на
предаја
,
но
Јеремија
не
да
град
.
ићи
на
велик
пут
,
богзна
кад
хтети
се
вратити
.
но
сад
хтети
ви
један
тајна
открити
.
Сећате
се
онај
жалосне
ноћ
кад
јесам
осљепљени
.
Осљепити
ви
дати
ваш
ујак
,
Ђурађ
Бранковић
,
тај
ви
јесам
већ
познати
,
сад
он
град
Жигмунд
предавати
,
но
Јеремија
Голубац
предати
хтети
,
пре
хтети
се
Турчин
предати
.
ако
се
град
Турчин
предати
,
како
јесам
султан
киван
на
Ђурђа
,
ви
хтети
доћи
до
власт
,
а
покрај
ви
владаћеду
ваш
пријатељ
.
Вами
јесам
чинити
тај
,
што
ви
Пајсије
казати
бити
,
и
нипошто
се
моћи
повађати
по
Јаблановић
,
он
јесам
бити
који
ви
јесам
Ђурђа
издати
.
ићи
султан
као
поклисар
,
онђе
хтети
се
за
ви
заузети
,
ваш
јесам
деспотовина
.
Гргур
син
јесам
близ
скиптар
нег
’
Ђурађ
.
—
манути
се
тај
пословати
,
тај
јесам
моћи
бити
још
кад
јесам
бити
ђетић
,
кад
јесам
силан
коњ
јахати
и
с
левента
копље
ломити
.
ја
сад
кајати
туђ
гријех
,
водити
ми
у
Свјету
гора
,
да
се
пострићи
,
да
св'јету
рећи
збогом
.
—
е
мој
кнежевић
,
јесам
тај
за
ви
,
требати
ви
још
искушеније
,
да
буднете
као
ја
и
отац
Харалампије
,
а
не
само
простити
богомољац
—
упасти
Пајсије
намигнув
ока
на
Харалампије
.
—
да
не
губити
време
,
дати
јесам
ви
поука
,
сад
да
ви
цјеливати
,
и
повратак
здрав
наћи
.
Харалампије
загрлити
најпре
Јована
,
пољубити
он
лице
,
па
онда
тако
исто
Гргур
.
Кнежевић
на
нога
стајати
као
заковати
,
не
дати
речца
ни
отпоздрав
.
ваљда
осећати
да
јесам
тај
пољубац
Јуда
Искариотски
.
—
збогом
,
ђеца
мој
—
притворан
глас
тај
изрећи
и
излазити
а
Пајсије
он
пратити
.
сад
се
и
с
Пајсије
опростити
Харалампије
.
—
збогом
,
Пајсије
.
грлити
се
,
љубити
се
.
мало
бољма
нег
’
са
кнежевић'ма
,
да
л
’
сасвим
искрено
,
тај
ни
кроз
исповест
не
бити
се
дознати
.
—
сретан
Харалампије
.
бог
тај
упутити
,
свет
богородица
тај
сачувати
,
моћи
на
ја
заборавити
.
тако
се
опростити
.
сад
се
Харалампије
спремати
.
руво
,
коњ
,
оружје
,
сав
јесам
већ
у
ред
.
Харалампије
у
дворац
скидати
са
себе
мантија
,
сво
калуђерски
руво
,
навлачити
сав
делијски
,
пасти
сабља
,
место
мантија
долама
,
на
глава
самур-калпак
са
челенка
.
изглед
он
јесам
делијски
,
ал
’
очи
он
доказивати
бистроћа
,
лукавство
.
сед
брада
и
голо
он
чела
на
диван
позив
.
сав
пратња
јесам
спреман
.
А
тај
јесам
већ
и
Јеремија
да
се
опростити
,
за
он
опремити
товарити
,
поклонити
за
паш
и
везир
.
тако
Харалампије
попети
се
на
коњ
,
јахати
јесам
још
као
искушеник
научити
,
и
отпутовати
.
краљ
Жигмунд
са
свој
војска
сав
се
ближе
град
примицати
.
Јеремија
кадикад
излетати
из
град
са
свој
коњаник
да
Мађар
у
примаку
задржати
и
посао
она
покварити
.
Јеремија
јесам
јунак
,
не
да
лако
град
.
Јаблановић
у
град
бодро
пазити
да
јесам
у
град
све
у
ред
,
да
се
какав
уводити
не
увући
.
велик
сила
притискивати
,
’
дегод
се
тко
из
град
промолити
,
стрела
на
он
лет
.
Завиша
стрелац
јесам
обичан
стрелац
,
већ
имати
јак
пушак
,
дебео
гвозден
цев
,
и
напуњен
пушчани
прах
хитати
кругле
,
и
који
стигнути
,
кидати
он
утроба
,
цев
глава
пробијати
.
Јеремија
зачудити
се
,
тај
у
он
немати
.
бити
издалека
јунак
,
пробијати
и
штит
и
панцир
.
краљ
Жигмунд
донети
јесам
ту
справа
из
алемански
и
латински
,
фратори
јесам
тај
изумети
,
и
не
један
јунак
стегнути
се
срце
кад
видити
тај
нов
оружје
.
Деспот
једнако
световати
краљ
да
ил
’
војска
кренути
на
Крушевац
,
ил
’
да
сав
сила
дању
и
ноћу
употребити
,
да
бити
се
Голубац
што
пре
предати
.
познавати
јесам
Турчин
и
њихов
бојазан
да
Мађар
са
Србин
не
ојачати
,
и
ако
се
град
што
пре
не
предати
,
моћи
откудгод
Турчин
искрснути
.
Жигмунд
и
војвода
не
пристајати
на
први
ал
’
град
ћеду
што
пре
освојити
.
тако
они
мислити
.
Розгоњи
не
да
посадити
ни
дању
ни
ноћу
мир
,
покушавати
не
бити
л
’
се
моћи
какав
капија
примакнути
,
ил
’
слаб
бедем
,
но
Јеремија
и
Јаблановић
на
опрез
јесам
.
стајати
оба
на
бедем
,
штит
на
левица
,
кад
један
кругље
из
пушак
пљеснути
у
штит
,
и
продерати
он
,
проћи
измеђ
леви
сиса
и
савијен
лакат
,
кругље
силно
,
не
ранити
,
ал
’
потрести
Јеремија
,
да
се
нијати
почети
,
но
брзо
к
себе
доћи
.
Јаблановић
чудити
се
тај
пламен
муња
који
из
гвозден
цев
излетати
.
Дођу
у
дворац
.
седати
оба
замислити
.
—
јесам
ли
виђети
тај
чудо
,
сијев
као
муња
,
проваљен
штит
,
а
леви
страна
ја
засјевну
.
ако
Турчин
што
пре
не
доћи
,
добра
бити
хтети
.
—
То
јесам
нов
спрема
,
на
тај
трошити
Жигмунд
силно
благо
,
јер
јесам
тај
оружје
да
он
се
примакнути
не
моћи
,
чути
јесам
о
тај
много
причати
,
тај
јесам
права
чудо
—
рећи
Јаблановић
—
осам
дан
морати
се
држати
,
донде
ћеду
Турчин
тај
бити
.
—
Још
пријести
,
кад
се
град
предавати
,
ту
јесам
Турчин
као
вући
,
дању-ноћу
јездити
,
грести
.
—
но
кад
Турчин
предати
град
,
шта
мислити
што
хтети
,
куда
са
кнежевић'ма
,
јер
ако
опет
допасти
турски
’
шака
,
моћи
она
погубити
као
и
онај
у
Пловдив
,
па
од
какав
јесам
ми
користити
онда
?
—
Знаш
шта
,
Јеремија
,
о
тај
да
се
разговарати
кад
стигнути
благо
,
и
град
се
предавати
бити
,
лако
хтети
онда
с
она
,
ил
’
ћеду
они
код
ми
један
остати
,
ил
’
хтети
она
опет
дати
калуђер
на
сахрана
.
тако
Јеремија
и
Јаблановић
куја
зло
,
плести
замак
,
и
кад
она
сан
превладати
отпочинућеду
,
па
онда
опет
приправан
за
борба
.
Жигмунд
се
чинити
да
лагано
напредовати
.
Покушава
нападај
са
слаб
страна
,
ал
’
узалуд
.
Јеремија
ништ
’
не
уступати
.
Жигмунд
издати
заповест
,
да
ако
се
град
за
осам
дан
не
предати
,
послушати
деспот
и
потражити
Турчин
пре
нег
’
што
они
он
потражити
.
тада
Лошонци
наместити
велик
дубарду
,
топ
на
градић
Ласловару
,
пак
избацивати
камење
као
глава
из
гвозден
цев
.
потрести
се
кула
у
Голубац
,
рушити
се
од
силених
ударац
.
и
стар
и
храбар
војник
потрести
се
у
срце
,
држати
да
већ
ту
немати
спас
за
српски
царство
,
да
јесам
тај
привиђење
,
сатанин
спремати
за
судни
дан
.
и
тај
сатана
јесам
ники
други
,
већ
Турчин
,
који
сав
ђаво
,
ма
и
у
туђ
лик
служити
,
а
да
хришћанство
покосити
.
Јеремија
јесам
већ
сатана
под
ушур
узети
.
А
Јеремија
ишчекивати
Турчин
,
тај
сатана
који
јесам
већ
духати
продати
.
Лошонци
из
сатанин
грло
сипати
ватра
на
кула
Голубац
.
Доћи
хтети
време
,
кад
хтети
тај
сатанин
грло
ватра
бацити
на
Лошонција
и
Жигмунд
град
.
какав
јесам
тај
леп
варош
нов
брдо
,
какав
град
.
тај
јесам
богатство
,
сав
предел
канда
јесам
створен
да
људство
земни
рај
преправити
.
ту
јесам
руда
,
који
држати
живот
народ
и
држава
,
тај
јесам
обрт
и
трговина
,
који
свој
жила
на
сав
страна
пуштати
,
ту
јесам
брег
,
планина
,
луг
и
дубрава
,
вод
и
поток
,
сав
се
тај
слив
за
добар
живот
вредан
житељ
.
но
имати
који
не
да
вредан
људство
да
уживати
у
мир
плод
свој
труд
.
диваљ
турство
заклети
се
да
обор
Србија
,
да
она
сок
исисати
.
нов
брдо
јесам
жила
српски
срце
.
турство
се
натуштити
над
нов
брдо
.
као
гладан
вук
окупити
се
,
опселили
јесам
град
,
позивати
упомоћ
Алах
да
једаред
рахат
одморити
се
на
згариште
,
међу
развалина
нов
брдо
.
силан
турски
сила
се
ту
слегнути
.
град
јесам
опседнут
,
турски
војска
завијати
,
обвијати
се
као
змијати
,
да
он
стегнути
,
и
прогутати
.
но
диван
синак
вредан
родитељ
,
који
са
честит
рад
живити
,
воледу
се
о'де
закопати
,
негли
предати
град
.
Турчин
диваљ
јуриш
,
већ
јесам
на
кула
,
а
деспотов
војник
,
па
Дубровчанин
све
бацати
она
доле
.
тај
јесам
глава
султан
Амурат
,
тај
јесам
војска
из
Анадолија
,
тај
јесам
Уруменли-беглербег
,
Исак-паша
,
потурчењак
,
диндушман
христјанства
.
у
разапет
чадор
седити
султан
Амурат
,
нуз
кољено
беглербег
Исак-паша
,
Ферхад-паша
,
Керим-паша
,
још
везир
,
и
дели-Реџеп-ага
јаничарски
.
за
чадор
сејмен
и
заптија
.
тај
јесам
окол
турски
војска
.
тај
јесам
јаничар
,
азапи
,
љут
арапски
коњаник
,
тај
јесам
мазга
,
камила
,
за
пртљаг
и
терет
.
Султан
Амурат
отворити
диван
.
—
ето
ђаур
колико
јесам
јуришати
одбити
,
колико
јесам
крв
пролити
,
а
нов
брдо
још
не
мислити
на
предаја
.
зар
не
имати
јунак
који
хтети
на
први
кућа
забости
алај-барјак
.
зар
јесам
ја
они
Турчин
који
јесам
на
Косово
Лазоглија
хаметом
потући
.
ето
и
задњи
јуриш
ми
одбити
.
Шта
мислити
,
Исак-пашо
,
моћи
л
’
се
тај
брука
претрпити
,
ил
’
да
још
једаред
хадакнемо
,
али
дурно
,
да
ђаур
распршити
,
да
у
нов
брдо
не
остати
камен
на
камен
.
—
светлити
султан
!
да
покушати
још
један
јуриш
,
па
ако
и
онда
град
не
пасти
,
нек
остати
поседнути
,
док
још
ордија
из
Уруменлије
стигнути
,
па
да
ђаур
загушити
да
ни
медет
не
изрећи
.
—
Шта
велим
ти
Керим-пашо
?
—
Слажем
се
са
Исак-пашом
.
—
А
како
ти
мислити
Ферхад-пашо
?
—
пре
јуриш
дочекати
индат
,
па
тек
онда
на
јуриш
.
тако
мислити
твој
веран
слуга
.
—
А
шта
хтети
на
тај
рећи
дели-Реџеп
.
—
не
требати
индат
чекати
,
већ
одмах
јуришати
.
с
почетак
јесам
бити
ђаур
спреман
,
одморан
,
сад
јесам
збунити
,
многи
јуриш
уморен
,
неиспаван
,
не
дати
она
ока
тренути
,
нит
’
време
да
се
опоравити
,
мада
она
откудгод
индат
доћи
,
но
на
јуриш
,
ја
хтети
први
напред
и
,
тако
ја
Бегташа
,
ил
’
хтети
на
први
кула
забости
алај-барјак
,
ил
’
жив
ја
виђет
хтети
—
прословити
громак
глас
дели-Реџеп
,
очи
он
севати
.
у
исти
мах
чаушбаша
пријавити
се
,
и
донети
глас
да
јесам
тај
поклисар
.
—
нек
се
амо
довести
,
можда
ћеду
град
да
предати
—
рећи
достојанствено
султан
.
сејмен
ухватити
оба
рука
поклисар
,
па
он
вући
пред
чадор
.
поклисар
пред
отворен
чадор
још
држати
док
султан
прословити
.
—
тко
јесам
,
роб
,
јесам
ли
доћи
да
предати
град
.
ако
јесам
за
тај
доћи
,
бити
од
силан
милост
мој
помиловати
,
ако
јесам
доћи
да
се
на
ино
што
погађати
,
а
ти
хтети
остати
о'де
као
таоц
,
да
видити
како
се
кула
нов
брдо
рушити
.
јесам
л
’
добро
прегледати
у
потаја
нож
.
—
сав
јесам
претрести
,
нем
челик
ама
ни
за
нокат
,
жети
ти
колити
цјеливати
—
рећи
чауш-
-баша
.
—
пустити
он
нек
слободно
стати
.
Шта
јесам
,
роб
,
говорити
тко
јесам
,
шта
хтети
.
—
Свјетли
цар
,
султан
над
султан
,
сунце
од
исток
,
који
никад
не
заходити
,
сабља
пророковати
,
премудрост
божји
,
неизмеран
милост
,
ето
тај
роб
који
тај
добар
хабер
носити
.
пред
твој
кољено
предавати
се
славан
град
Голубац
.
Султан
поглед
на
паш
,
па
се
разгледати
,
глава
махати
,
не
моћи
речма
веровати
,
држати
да
јесам
тај
уплетен
ђаур
какав
шерет
.
—
говорити
тко
јесам
и
тко
те
амо
послати
—
рећи
озбиљан
султан
.
сејмен
до
поклисар
пазити
он
на
сваки
миг
и
на
сам
уста
,
а
да
се
султан
што
не
згодити
,
као
Мурат
на
Косово
.
—
Свјетли
цар
,
ја
јесам
Каралампогли
,
први
савјетник
на
диван
код
Јеремија
војвода
,
господар
од
Голубац
град
.
Чули
јесам
за
Јеремија
војвода
,
диван
јесам
тај
јунак
,
сад
јесам
у
град
опасан
од
мађарски
и
деспотов
војска
,
тај
јесам
глава
краљ
Жигмунд
,
и
звати
Јеремија
на
предаја
.
Јеремија
се
тако
не
предавати
.
Деспот
Стеван
и
Ђурађ
Бранковић
остати
јесам
дужни
Јеремија
сто
педесет
хиљада
дукат
,
и
дати
он
за
тај
у
залога
Голубац
.
Ђурађ
сад
тај
не
признавати
,
а
Жигмунд
за
тај
и
не
хајати
,
к'о
велим
он
јесам
Стеван
деспот
за
живот
свој
потписати
Мачва
,
Београд
и
Голубац
,
па
сад
велим
да
морати
без
откуп
предат
град
.
Јеремија
волити
и
сав
кров
запалити
и
ту
изгорјети
,
нег'ли
тако
предати
се
.
Мађар
јесам
већ
посјести
Мачва
и
заузети
Београд
,
па
она
требати
још
Голубац
,
па
ако
он
задобити
онда
ћеду
са
Бранковић
на
Крушевац
.
силан
се
јесам
војак
под
Голупцом
сакупити
,
град
нападати
дању
ноћу
,
дуже
[
од
]
осам
дан
не
моћи
се
држати
,
и
сад
јесам
још
време
да
ти
до
шака
доћи
Голубац
у
твој
рука
,
велик
султан
.
само
до
оклевање
јесам
.
ако
пасти
Голубац
,
онда
јесам
ни
ви
овђе
код
нов
брдо
постојни
.
Хоћеду
Мађар
да
ви
пребацити
најпре
на
Једрене
,
па
онда
даље
.
Бранковић
,
који
се
сад
одеспотио
,
јесам
твој
,
већ
Жигмундов
.
А
какав
јесам
град
Голубац
,
па
богато
Браничево
,
оцјека
се
лако
исплатити
моћи
.
преко
ја
као
свој
поклисар
понуђати
тај
војвода
Јеремија
Голубац
на
откуп
.
твој
мудрост
и
диван
твој
памет
знати
тај
оцјенити
.
Понуђам
ти
у
име
Јеремија
Голубац
.
кад
тај
чути
султан
и
његов
пасти
,
удивити
се
,
знати
јесам
за
Јеремија
,
већ
јесам
Исак-паши
так
шиљати
,
ал
’
јесам
он
се
поверовати
и
султан
јесам
хтети
да
дражити
Бранковић
.
—
имати
ли
за
тај
какав
бујрунтија
—
запитати
султан
.
—
имати
—
одговорити
поклисар
.
турити
рука
у
шпаг
и
извадити
писмен
.
Чаушбаша
примити
писмен
и
донети
на
кољено
султан
.
Султан
предати
писма
Ферхад-паши
да
прочитати
.
—
Ферхад-пашо
,
ти
знати
ђаурски
писма
,
читати
.
Ферхад-паша
читати
.
предаја
Голубац
са
услов
уписати
јесам
.
требати
се
о
тај
промислити
,
пасти
вео
.
султан
на
тај
пристајати
,
и
опет
хтети
се
сутра
држати
диван
.
—
побринути
се
,
Ферхад-пашо
,
за
поклисар
Каралампоглију
,
нек
бити
твој
гост
,
пазити
да
он
се
ништа
не
укратити
.
диван
се
завршити
,
а
Ферхад-паша
водити
у
сав
чадор
поклисар
Каралампоглију
.
тај
јесам
архимандрит
отац
Харалампије
.
XXИИ
у
чадор
Ферхад-паше
седити
Харалампије
и
договарати
се
.
Ферхад-паша
,
некадашњи
Петошко
,
сумњив
поглед
бацати
на
Харалампије
,
канда
он
јесам
познати
.
Можда
он
не
бити
познати
бити
,
давно
јесам
већ
бити
кад
он
јесам
Петошко
у
манастир
задиркивати
,
и
на
миндрос
узимати
,
но
преиначен
име
на
Каралампогли
јесам
моћи
сакрити
Харалампије
пред
бистар
ока
Ферхад-паше
.
сав
се
већма
и
већма
подсећати
.
~
—Напротив
,
Харалампије
јесам
познати
у
Ферхад-паши
негдашњи
лудак
Петошка
.
тко
бити
моћи
помислити
од
луд
паш
.
—
Даклен
тако
,
војвода
Јеремија
хтети
да
предати
Голубац
—
запитати
Ферхад-паша
.
—
јесам
,
тако
јесам
,
честит
паша
,
па
баш
мило
ја
јесам
што
тако
српски
зборити
,
јесам
л
’
и
ти
бити
негда
хришћанин
—
запитати
он
радознало
Харалампије
.
—
јесам
,
ал
’
јесам
ја
у
младост
потурчити
,
отац
и
мати
јесам
ја
посећи
,
живити
јесам
бити
у
Призрен
,
честит
у
богатство
.
бити
јесам
после
у
Београд
и
у
други
варош
,
учити
јесам
Алкоран
,
бити
јесам
и
улема
и
софта
,
и
ефендија
,
и
срећа
ја
послужити
тај
постадо
’
паш
,
и
сад
као
што
видити
,
сједим
на
диван
нуз
кољено
силан
султан
.
—
Ал
’
,
бог
ти
и
пророк
,
казати
ја
искрено
,
да
л
’
тај
срце
заболети
кад
се
опоменути
твој
ђетинства
,
твој
завичај
,
и
бити
л
’
опет
волети
да
јесам
хришћанин
.
—
јок
,
шта
хтети
у
пропао
царство
,
па
још
кад
се
сјећати
како
јесам
се
већ
онда
великан
међу
себе
крвити
,
а
народ
она
донђе
патити
се
.
Овђе
један
бог
,
један
пророк
,
један
падиша
,
а
ја
његов
већил
већ
на
овај
свијет
,
канда
у
рај
живјемо
.
бити
Турчин
и
ви
сав
,
па
хтети
ви
под
султанов
скута
боље
бити
—
одговорити
Ферхад
.
—
тај
мал
’
тај
хтети
тако
и
бити
,
ето
и
Јеремија
већ
јесам
близу
,
а
за
он
ћеду
и
други
.
—
боље
бити
бити
да
се
сав
потурчити
нег
’
што
се
међу
себе
клати
.
и
доиста
,
ви
ђаур
јесам
велик
будала
,
не
знати
сам
шта
радити
.
боље
јесам
бити
пас
нег
’
ђаур
.
но
на
ствар
,
дакле
тај
Јеремија
хтети
да
предати
Голубац
?
—
запитати
озбиљно
Ферхад
.
—
јесам
,
ал
’
управо
да
ти
рећи
,
хтети
да
он
продати
—
рећи
шапутајућим
глас
Харалампије
,
и
преврн'о
очи
,
који
више
издавати
нег
’
језик
.
Ферхад
он
јесам
разумети
.
—
предати
,
продати
,
тај
јесам
скоро
свеједно
,
но
какав
јесам
продавати
цјена
.
—
ја
већ
на
диван
изрека
’
,
сто
и
педесет
хиљада
дукат
,
тако
војвода
Јеремија
хтети
,
а
друкче
никако
.
—
Велика
цијена
,
шта
мислити
,
шта
по
тај
цјена
моћи
купити
,
читав
област
.
—
Ал
’
Голубац
више
вриједи
нег
’
један
област
.
Мађар
ћеду
дати
за
он
двеста
хиљада
.
—
Ида
,
бог
ти
,
канда
ја
не
знати
да
Жигмунд
никад
нем
новац
,
и
да
он
ваш
деспот
узајмљивати
,
па
и
тај
знати
да
он
Голубац
Мађар
предати
морати
,
стога
тај
јесам
и
доћи
,
јер
јесам
ви
Мађар
скучити
.
—
е
добро
,
честит
паша
,
тај
права
говорити
,
ал
’
питати
ти
,
ако
бити
Јеремија
предо
’
град
Маџар
,
шта
бити
онда
ви
Турчин
радити
,
кад
бити
се
војска
маџарски
у
Браничево
натуштити
,
па
заузети
после
и
Морава
.
—
силан
јесам
турски
војска
,
сав
ви
с
Мађар
изгледати
као
скакавац
прам
чворак
.
Поразиће
ви
сила
падиша
.
но
шта
мисао
војвода
Јеремија
,
хтети
л
’
он
после
к
ми
у
Турчин
ил
’
да
онде
остати
.
—
он
бити
доћи
к
вами
,
ал
после
опет
да
он
начинити
господар
над
Браничево
.
—
ако
сав
уредити
,
онда
моћи
хтети
постати
из
милост
султан
кајмакам
.
но
,
да
ти
један
ријеч
казати
,
доста
бити
бити
за
Голубац
сто
хиљада
дукат
.
—
не
моћи
бити
.
Посјеците
ја
о'ђе
,
ал
’
Јеремија
тако
град
предати
хтети
.
цјена
јесам
Голубац
сто
и
педесет
хиљада
дукат
.
—
Што
јесам
падиша
тај
цјена
,
но
ко
се
имати
предати
тај
новац
,
ти
ил
’
Јеремија
.
—
Мож'те
и
ја
предати
,
а
моћи
и
Јеремија
.
—
Теба
предати
се
не
моћи
,
већ
сам
Јеремија
,
ил
’
имати
још
прав
делбеника
при
продаја
.
—
ту
јесам
у
деоба
и
војвода
Јаблановић
,
и
он
јесам
у
Голубац
.
—
Чуо
јесам
за
он
,
знати
он
.
дакле
знати
како
имати
испасти
ствар
.
турски
војска
кренути
се
одмах
,
и
носити
себе
и
благо
који
се
имати
предати
Јеремија
,
а
и
ти
хтети
с
нами
.
Имаш
ли
се
и
тај
тај
дјелити
.
—
имати
,
ту
хтети
се
већ
сав
порефенити
.
—
А
тко
јесам
ти
,
да
л
’
војвода
,
што
ли
.
—
ја
јесам
први
саветник
Јеремија
.
—
но
јесам
л
’
војвода
,
јесам
л
’
управљати
кадгод
у
војска
.
—
видити
да
јесам
врло
паметан
,
честит
паша
,
ја
јесам
понети
себе
и
пешкеш
,
пет
хиљада
дукат
,
и
другијех
ствар
,
ако
хтети
хтети
ником
ништ
’
од
тај
дати
,
сав
јесам
твој
,
само
бити
ја
пријатељ
,
и
сав
хтети
ти
исповједити
,
само
моћи
ја
издати
.
—
у
Турчин
јесам
тврд
ријеч
,
а
не
као
код
ђаур
,
говорити
што
ти
јесам
на
срце
.
—
е
сад
видити
да
јесам
на
прав
човек
наићи
,
дакле
сад
слушати
.
кад
већ
,
као
што
видити
,
знати
како
јесам
код
ми
ђаур
,
знати
да
јесам
калуђер
,
баш
прав
калуђер
,
премда
јесам
већ
архимандрит
.
ја
јесам
настојатељ
манастир
у
висок
Дечани
,
а
ви
за
Дечани
добро
знати
.
красан
јесам
тај
манастир
.
бити
Ђурђа
Бранковић
веран
слуга
,
а
он
мој
јесам
шћети
припознати
.
ја
јесам
на
његов
заповјест
дати
осљепити
синов
Гргуров
,
кнежевић
,
који
јесам
сад
у
Голубац
у
сахрана
,
ја
јесам
њихов
чувар
.
—
А
како
о
она
мислити
Јеремија
.
—
он
она
држати
као
залога
,
а
да
Ђурђа
принудити
на
исплата
од
сто
и
педесет
хиљада
дукат
.
он
јесам
управо
заповедити
Јеремија
да
преко
ја
да
осљепити
кнежевић
.
он
јесам
ја
наложити
,
а
ја
јесам
извршити
,
па
тако
и
ја
морати
бити
делбеник
куповина
Голубац
.
—
А
како
са
Јаблановић
.
—
тај
јесам
ипак
кнежевић
предати
Јеремија
,
који
јесам
код
он
тражити
гостопримство
у
Крушевац
.
—
но
,
ви
ђаур
баш
јесам
махнит
људи
,
’
вала
Алах
што
ви
тако
подела
.
дакле
и
Јаблановић
имати
гу
сав
дел
.
—
имати
,
и
на
мој
жалост
велик
нег
’
ја
,
који
јесам
бити
ту
све
и
сав
,
и
све
на
мој
душа
узети
.
—
ви
ђаур
ни
у
дјеоби
јесам
сложан
,
ал
’
тај
боље
по
ми
Турчин
.
е
сад
јесам
свршити
,
сутра
хтети
ја
сав
на
диван
исказати
,
и
сав
хтети
бити
тако
,
како
рећи
,
турски
хтети
војска
на
Голубац
ићи
са
ти
,
и
са
свеколик
благо
,
па
ви
све
на
част
.
—
пристајати
,
само
да
ја
дати
ријеч
,
честит
паша
,
да
се
мој
дел
не
уштрб
.
—
То
јесам
мој
брига
.
—
пре
нег
’
што
зор
зарудити
,
сав
пешкеш
јесам
ту
.
—
евала
ти
,
ал
’
добар
подјела
међ
’
остати
пасти
,
само
што
више
Исак-паши
,
беглербег
.
и
тако
сад
уговорити
,
па
сад
јесам
мој
гост
,
и
сад
нек
донети
сваки
ђаконија
да
видити
да
јесам
Турчин
прав
кардаш
ђаур
,
да
ти
угостити
као
побратим
.
Ферхад-паша
тај
изрећи
и
довикнути
слуга
,
који
се
пожурити
и
сав
што
требати
наскоро
донети
,
пилав
,
овнујски
ћебап
,
ракија
,
шећеран
гурабија
.
у
околу
султанов
табор
свашта
имати
,
а
шта
немати
’
де
јесам
султан
Амурат
,
имати
харем
,
са
диван
цура
.
сад
кусати
,
Харалампије
од
пут
јако
уморан
,
а
ионако
за
житејскаја
јако
заузети
,
добро
пити
,
добро
јести
.
—
е
,
честит
паша
,
баш
ти
’
фала
,
само
на
један
не
,
нешто
ја
фалити
.
—
А
шта
тај
моћи
бити
,
џанум
бре
.
—
е
,
не
смијем
ти
казати
.
—
То
изрекав
,
Харалампије
умиљат
,
упитљив
поглед
бацати
на
Ферхад-пашу
.
Ферхад-паша
погодити
јесам
шта
јесам
на
срце
Харалампији
.
познавати
он
сав
жила
,
без
да
Харалампије
што
подсећати
се
моћи
.
—
Знаш
шта
желити
,
немати
вино
.
—
и
тај
хтети
бити
одмах
.
Ферхад
макнути
се
на
страна
и
извући
мешина
метоике
.
—
е
сад
ти
не
говорити
више
као
ђаур
,
већ
као
мој
гост
,
ево
тај
метоике
.
Харалампије
зачудити
,
не
веровати
свој
очи
.
сав
се
запламтити
,
никад
ни
у
помисао
да
хтети
он
као
калуђер
у
султанов
околу
,
код
турски
пасти
метоике
пита
,
чисто
себе
не
веровати
.
—
ма
,
честит
паша
,
ил
’
јесам
овај
на
јава
,
ил
’
ја
очи
варати
,
тај
јесам
л
’
могуће
да
моћи
у
твој
чадор
вино
пита
.
—
Можеш
,
тај
јесам
гост
,
и
поклисар
;
ко
Турчин
служити
,
сав
он
јесам
слободно
,
твој
ћеф
твој
воља
.
—
Ал
’
како
хтети
ја
јесам
пита
,
јесам
ја
питак
без
други
,
а
ти
као
мусулман
не
смети
вино
.
—
ту
јесам
и
ја
,
с
ти
хтети
држати
.
—
Шта
,
вино
пита
,
како
тај
Алкоран
допуштати
?
—
имати
много
што
шта
Алкоран
не
допуштати
.
па
зар
код
ви
ђаур
јесам
тако
исто
,
предиковати
умереност
,
а
овамо
највећма
гријешити
.
—
Ал
’
како
смести
вино
пита
против
закон
?
—
и
код
ми
не
држати
се
тако
строго
,
само
што
не
смести
на
видик
изићи
.
и
султан
пити
вино
и
све
пасти
,
само
скрити
,
да
он
свијет
не
видити
.
—
Ал
’
ако
се
тко
опити
.
—
Држу
он
као
пас
,
и
први
музтим
моћи
он
убити
.
нек
пити
ко
моћи
поднијети
,
и
колико
моћи
,
и
тај
тајно
,
који
не
моћи
,
нек
не
пити
.
—
То
јесам
ваљан
закон
тај
Алкоран
,
код
ми
ђаур
,
опет
,
држати
да
онај
не
пити
вино
,
кад
он
напољу
пијан
не
видити
.
еј
,
да
штета
што
јесам
Турчин
.
—
Можеш
још
бити
пијан
дервиш
,
тај
јесам
после
све
слободно
.
—
да
јесам
што
јесам
,
волети
бити
’
бити
дервиш
.
завеса
чадор
јесам
већ
спустити
,
без
замерка
јести
се
и
пити
.
Ферхад-паша
јести
умерено
као
Турчин
,
а
пити
као
ђаур
.
Харалампије
гледити
он
,
дивити
се
.
Чудо
невидим
.
Ферхад
мера
Харалампије
.
—
ти
се
чудити
што
као
Турчин
вино
пити
,
ја
се
,
опет
,
ти
чудити
што
јесам
се
у
делијски
руво
увуко
,
ал
’
дервиш
ђаурски
.
—
овако
јесам
пред
султан
и
паша
угледан
.
Ферхад
једнако
понуђива
Харалампије
,
а
овај
добро
потегнути
,
и
постајати
сав
искрен
.
тај
Ферхад
и
’
хтети
.
—
де
казати
ја
како
ви
тамо
живити
,
како
господа
,
како
ви
,
како
народ
.
—
Знаш
како
јесам
кад
пропадати
царство
.
Бранковић
Ђурађ
,
који
се
одеспотио
,
само
гледити
да
згртати
благо
,
јесам
он
никад
доста
,
ни
његов
Јерина
.
руда
он
много
доносити
,
трговац
гулити
,
народ
од
намет
једва
дисати
.
властелин
међу
себе
клати
се
,
један
од
други
отимати
,
а
сав
скуп
народ
вуна
стризати
.
Још
ја
који
с
манастир
послати
имати
понајбољма
стајати
,
доћи
л
’
Турчин
,
дати
она
што
искати
,
па
мир
;
но
и
међу
нами
имати
луда
који
се
противити
,
па
она
попасти
.
—
А
тко
ви
јесам
сад
шејкулислам
,
патријар
’
.
—
немати
,
упразнити
јесам
столица
,
но
чути
да
хтети
деспот
да
начинити
неки
Мелентије
за
патријарх
.
—
какав
јесам
Мелентије
.
—
Баш
да
ти
управо
казати
,
прав
плеснивац
,
цјео
дан
бројаница
у
рука
,
сав
јесам
већ
жут
исцјеђен
као
лимун
од
богомољства
,
а
нит
’
јесам
знати
живјети
нит
’
други
да
живјети
.
затући
се
тамо
у
манастир
Жича
,
па
онђе
живити
као
какав
заточеник
.
—
А
бити
л
’
тај
рад
постати
патријарх
.
—
То
ја
и
јесам
права
жеља
,
само
кад
бити
деспот
пасти
,
ој
честит
паша
,
да
ја
хтети
само
наруку
,
сав
бити
учинити
што
ви
Турда
желити
.
—
Шта
ја
желити
,
тај
ти
јесам
познати
,
цјео
свјет
да
потурчити
.
да
срушити
Вукогли-деспота
бити
л
’
ми
наруку
ићи
да
се
сав
Срба
потурчити
?
—
бити
’
,
и
сам
бити
се
потурчити
,
ал
’
да
се
и
до
шта
докопати
,
да
ја
се
подијелити
добар
комад
земља
.
—
Начинили
бити
од
манастир
вакуф
,
па
бити
ти
моћи
од
тај
половина
добити
—
рећи
Ферхад
,
оштар
поглед
бацити
на
Харалампије
.
—
ох
,
бог
из
ти
говорити
.
—
А
јесам
л
’
ти
жао
народ
?
—
какав
народ
,
и
тај
јесам
већ
искварити
,
сад
он
вући
налево
,
сад
надесно
,
већ
не
знати
ни
јесам
чији
јесам
.
кад
се
пропадати
,
нек
пропадати
.
но
и
тај
ти
се
морати
исповједити
,
честит
паша
,
да
ако
не
буднем
патријарх
,
биће
Мелентије
,
народ
он
као
светитељ
држати
,
и
тај
да
постати
патријарх
,
не
бити
се
дати
лако
турчити
,
да
и
сам
калуђер
оружан
бранити
бити
свој
манастир
,
а
народ
бити
готов
бити
с
она
гинути
.
и
јесам
Мелентије
не
бити
се
потурчити
,
а
да
он
сместа
начинити
за
велик
муфтија
,
пријести
бити
се
дати
на
комад
исећи
.
—
права
говорити
,
ти
ваш
манастир
јако
ми
сметати
,
много
бити
лакше
ићи
да
она
не
имати
,
јер
ти
манастир
потпиривати
и
онај
што
се
већ
гасити
.
—
Па
баш
зато
,
ако
ја
не
бити
,
нећеду
се
турчити
.
ал
’
пре
сав
деспот
сломити
.
—
сав
хтети
доћи
у
ред
.
е
сад
јесам
начисто
,
време
јесам
почивање
,
твој
чадор
јесам
у
ред
,
па
да
се
смирити
—
рећи
Ферхад-паша
,
и
да
он
знак
глава
да
моћи
се
дигнути
.
Харалампије
дигнути
се
.
Харалампије
не
бити
бранити
тако
ма
до
зор
седити
.
но
Ферхад-паша
морати
,
мисао
за
сутрашњи
диван
,
тај
јесам
говор
о
предаја
Голубац
.
Ферхад-паша
јесам
Турчин
,
ал
’
у
он
бољма
бити
српски
срце
нег'ли
у
Харалампији
.
Харалампије
отпратити
јесам
до
одређеног
он
чадор
,
и
легнути
да
спавати
.
леп
санак
јесам
боравити
и
сневати
о
патријаршија
,
о
вакуф
.
XXИИИ
сутрадан
султан
Амурат
позивати
паш
и
везир
на
диван
.
скупити
сести
,
а
султан
диван
отворити
.
Султан
започети
.
—
Шта
јесам
,
Ферхад-пашо
,
јесам
л
’
се
са
ђаур
погодити
.
—
јесам
,
силан
падиша
,
ал
’
за
сто
и
педесет
хиљада
дукат
.
—
пека
—
оштар
глас
пресећи
султан
.
—
поклисар
без
тај
не
смести
натраг
,
макар
он
овђе
глава
скинути
.
ако
он
се
не
да
,
Јеремија
хтети
се
предати
Маџар
—
рећи
Ферхад-паша
.
—
дост
’
бити
бити
Јеремија
сто
хиљада
,
безевенк
—
рећи
Исак-паша
.
—
најбоље
бити
бити
ништ
’
не
дати
,
нег
’
најпре
јуриш
на
нов
брдо
,
па
онда
на
Голубац
,
да
отиснути
Маџар
,
па
хтети
Голубац
јесам
пасти
—
рећи
Јакуп-паша
.
—
Ал
’
ако
јуриш
сузбити
,
војска
хтети
ослабити
,
па
с
она
не
моћи
после
на
Голубац
—
рећи
султан
.
—
силан
падиша
!
тај
Маџар
баш
јесам
махнит
,
а
ни
Вукогли-деспот
не
имати
памет
кад
пошто-пото
Голубац
не
купити
.
подарити
Јеремија
као
просијак
тај
новац
,
вратићеду
тај
ђаур
.
кад
имати
Голубац
,
ухватити
јесам
Жигмунд
за
рам
,
а
богатати
јесам
тамо
земља
.
—
ако
баш
јесам
на
ино
,
нек
он
се
све
издати
,
а
Јеремија
доћи
хтети
ми
шака
,
а
лако
јесам
добити
фетву
против
ђаур
.
и
тај
исти
новац
доћи
још
у
наш
рука
.
А
Вукогли-деспот
велик
јесам
лис
,
кад
чути
да
се
нов
брдо
не
предавати
,
ма
како
хтети
обманути
Јеремија
.
А
кад
Голубац
Жигмунд
у
рука
пасти
,
онда
хтети
са
деспот
он
ми
овђе
потражити
.
Голубац
ми
јесам
од
прек
нужда
.
Потражимо
ја
она
.
сад
бити
најбоље
бити
да
покупити
војска
па
одмах
на
Голубац
,
а
Каралампогли
нек
с
војска
ићи
као
чауш
,
и
кад
се
град
предати
онда
Јеремија
нек
се
издати
благо
—
рећи
Исак-паша
.
—
А
шта
хтети
са
нов
брдо
?
—
запитати
султан
.
—
засад
опсада
напустити
,
повући
одавде
војска
у
Једрене
,
а
довући
одмах
онај
од
Крушевац
,
и
са
тај
војска
поћи
на
Голубац
.
тај
војска
хтети
се
лако
спустити
Морава
,
заједно
са
заира
—
рећи
Јакуб-паша
.
—
А
тко
да
предводити
тај
војска
—
запитати
султан
.
—
ја
и
Ферхад-паша
,
Јакуб-паша
нек
ићи
са
онај
у
Једрене
,
да
сакупити
још
и
други
војска
,
који
јесам
из
Караманија
већ
на
пут
.
мој
војска
хтети
примити
од
Јеремија
Голубац
,
а
Маџар
хтети
бацити
у
Дунав
.
Можда
хтети
и
Жигмунд
жив
ухватити
,
а
можда
и
Вукоглију
у
тјеснац
саћерати
,
да
се
предати
једаред
тај
лис
.
ој
како
бити
вољео
Вукоглију
у
шака
добит
.
да
ја
јесам
тестир
,
жив
бити
он
одерати
,
тај
бити
и
остати
Србија
постати
турски
санџак
.
јер
,
силан
падиша
,
док
Срба
сасвим
не
сломити
,
не
моћи
ни
Босна
покорити
,
некмоли
Маџар
,
а
донде
док
Маџар
не
сатрти
,
не
моћи
имати
мир
.
они
подбадати
Вукоглију
,
и
ето
већ
она
јесам
предати
Београд
и
Мачва
.
па
Мађар
потпомагати
римпапа
и
сав
запад
,
ђаурски
шејкул
—
на
запад
.
ако
она
тако
оставити
,
навалићеду
на
Крушевац
,
кад
тај
чути
ђаур
на
запад
,
покренућеду
против
ми
,
да
сав
што
од
Мурат
доба
задобити
,
да
ми
из
рука
ишчупати
.
А
кад
Голубац
задобити
,
не
моћи
Маџар
дуго
ни
Београд
одржати
.
дати
послух
твој
вјеран
слуга
,
силан
падиша
.
Султан
се
мислити
,
па
прословити
:
—
нек
бити
тако
.
ти
и
Ферхад-паша
водити
војска
на
Голубац
,
ја
одавде
с
војска
ићи
на
Једрене
,
да
не
ломити
овђе
снага
,
који
хтети
ми
посље
требати
.
сад
нек
довести
тај
поклисар
Каралампоглију
,
да
он
казати
да
примати
Голубац
кључ
,
и
да
хтети
Јеремија
добити
што
искати
.
Малочас
,
сејмен
вод
поклисар
Каралампоглију
.
сејмен
оружан
стајати
до
он
,
и
за
он
,
крвав
очи
бацати
на
он
,
мера
он
,
не
бити
л
’
крочити
.
Султан
промерити
ока
поклисар
,
па
прозборити
.
—
Чујеш
,
роб
,
примати
Голубац
из
рука
Јеремија
,
ко
давати
Сенет
,
он
и
његов
људ'ма
.
сав
који
се
предавати
,
под
скут
мој
ви
примати
.
Алах
јесам
велик
,
и
његов
пророк
.
велик
јесам
мој
сила
.
сав
хтети
бити
мој
рај
,
ил
’
се
морати
сав
покорити
.
Алах
ми
јесам
дати
сабља
у
рука
,
и
изрећи
јесам
,
освојити
свијет
,
и
покорити
он
вјерити
пророков
.
тко
хтети
,
нек
бити
посјећи
,
ил
’
вјечито
наш
рај
.
Погазићемо
све
као
црв
,
од
копита
наш
коњ
хтети
расти
трава
за
усјев
,
нит
’
хтети
гојити
домаћи
марва
да
ви
’
ранити
.
предавати
се
сав
,
да
се
џенет
удостојити
.
ти
хтети
ићи
с
војска
као
чауш
под
Голубац
и
позвати
Јеремија
под
чадор
мој
везир
,
ђе
хтети
он
се
благо
избројати
.
тај
хтети
он
објеручке
примити
.
тај
изговорити
султан
достојанствено
,
и
миг
да
знак
да
јесам
ствар
свршен
,
куповина
и
продаја
Голубац
уговорити
.
—
ја
се
клањати
свевишњи
бог
,
који
јесам
Алах
,
и
његов
свијецу
пророк
Мухамед
,
што
јесам
се
удостојити
велик
падиша
поклонити
се
,
ја
његов
роб
,
велик
султан
.
но
,
нек
ја
јесам
тестир
,
слобода
,
који
запитати
—
рећи
узбуђен
поклисар
.
—
говорити
роб
.
—
ја
јесам
бити
тај
,
који
јесам
свјетовати
да
се
Голубац
предати
.
благо
тројица
имати
међу
себе
дјелити
,
Јеремија
,
Јаблановић
и
ја
.
тко
хтети
ми
подјелити
?
ако
Јеремија
јесам
добити
,
рећи
хтети
,
е
он
јесам
господар
од
Голубац
,
Јаблановић
хтети
искати
сав
дјел
,
ја
како
стајати
онда
,
не
знати
.
бити
л
’
бити
ми
пасти
подјелиле
?
—
рећи
поклисар
.
Султан
се
насмјеши
,
пасти
глава
махати
.
—
пека
,
ви
ђаур
морати
пропаст
,
кад
се
не
моћи
међу
себе
ни
у
куповина
подјелити
.
кад
ни
ту
не
моћи
,
како
хтети
се
на
јуначки
мејдан
дјелити
.
но
кад
сам
јесам
кадар
,
ја
хтети
ви
подјелити
.
код
Ферхад-паше
бити
благо
,
он
јесам
уговор
склопити
,
и
он
хтети
ви
у
делби
по
турски
ћитаба
судити
.
—
благодарити
ти
се
,
силан
падиша
,
што
јесам
се
и
на
ја
,
на
твој
роб
смиловати
.
допустити
ја
да
тај
скут
и
кољено
цјеливати
.
поклисар
поћи
да
цјеливати
,
ал
’
он
да
знак
рука
да
он
одбијати
.
сејмен
он
за
рука
ухватити
и
не
пуштати
даље
.
—
уклонити
се
,
Ферхад-паша
хтети
све
наредити
.
поклисар
се
ропски
поклон
,
и
пратити
од
сејмен
изићи
и
у
сав
чадор
отићи
.
Султан
и
пасти
при
излазак
његов
презрети
он
гледе
.
неки
,
безевенк
,
—
мумлати
.
диван
јесам
у
главноме
сав
извршити
,
и
закључити
,
сад
се
пасти
дизати
и
разилазити
.
Ферхад-паша
чинити
припрема
за
пут
.
татар
на
брз
коњ
јездити
у
Крушевац
да
позвати
оданде
индат
,
који
хтети
поћи
на
Голубац
.
телал
викати
да
се
војска
за
Једрене
спрема
.
код
Турчин
јесам
све
на
опрез
,
азапи
,
јањичар
,
коњаник
већ
јесам
у
ред
да
се
кретати
,
и
тежак
камила
дизати
се
,
и
сав
заира
се
вући
.
и
сам
султан
са
свита
јесам
у
преправности
.
Вече
јесам
,
војска
се
кретати
.
Исак-паша
и
Ферхад-паша
поћи
ћеду
са
нешто
војска
у
Крушевац
,
па
онда
после
на
Голубац
.
Ферхад-паша
дозивати
Каралампоглију
.
овај
доћи
и
накратко
ћеду
се
још
поразговарати
.
оба
сести
у
чадор
да
се
овде
још
последњи
пут
ђаконија
,
пиће
и
јестив
залог
.
Ферхад-паша
започети
.
—
е
,
свршити
јесам
,
овај
војска
враћати
се
у
Једрене
,
а
ја
хтети
с
Исак-пашом
у
Крушевац
,
одакле
хтети
после
на
Голубац
.
глава
војска
бити
Исак-паша
,
као
беглербег
Уруменлије
,
а
ја
јесам
до
он
.
код
Голубац
хтети
новац
предати
.
—
е
добро
,
честит
паша
,
само
моћи
на
ја
заборавити
,
а
ја
хтети
ти
бити
захвалан
.
но
сад
да
ти
нешто
казати
.
онај
поклон
што
јесам
понети
,
ти
хтети
дати
,
они
’
пет
хиљада
дукат
,
јер
Исак-паша
и
онај
други
за
тај
ионако
ништ
’
не
знати
,
а
права
да
ти
казати
,
од
диван
јесам
ја
нешто
омрзнути
,
а
ја
јесам
доста
и
један
пријан
,
такав
као
што
јесам
ти
.
Извадићу
из
мој
пртљага
и
предати
ти
све
.
Ферхад-паша
мисао
се
.
—
Добра
,
примити
,
ал
’
после
с
тај
располагати
хтети
како
ја
јесам
воља
—
рећи
озбиљан
глас
Ферхад-паша
.
—
нек
ти
јесам
како
ти
драго
,
само
гледати
при
делби
да
ја
Јеремија
и
Јаблановић
не
прјеваре
,
јер
јесам
силеџија
,
како
бити
’
ја
с
она
као
трећи
на
крај
изићи
.
Можда
ћеду
се
и
њи
’
двојица
у
делби
покрвити
.
—
То
јесам
мој
брига
.
но
сад
више
јесам
ми
до
оклевање
,
већ
спрјеми
се
,
па
одма
на
коњ
.
Харалампије
дигнути
се
.
—
е
тако
,
ја
хтети
се
одма
’
спрјемити
,
онда
моћи
кретати
се
.
—
најпре
донијеси
новац
—
рећи
мало
оштар
глас
Ферхад-паша
.
Харалампије
канда
јесам
само
хтети
да
збунити
са
предаја
новац
,
ал
’
Ферхад-паша
не
да
се
збунити
.
Ферхад-паша
послати
свој
сејмен
тај
донети
пртљаг
с
благ
и
поклон
.
и
јесам
Харалампије
она
јесам
пратити
.
Тешко
он
бити
од
тај
благо
растати
се
.
А
овамо
,
опет
,
чинити
он
се
да
Ферхад-паша
јесам
он
тако
пријазан
као
што
се
у
почетак
показивати
.
сад
он
јесам
тек
брига
,
велик
терет
.
Ферхад-паша
се
’
ладан
показивати
.
јесам
се
Харалампији
ни
за'фалио
за
тај
благо
.
тај
он
јако
пећи
.
Дође
час
да
се
кретати
.
Ферхад
наложити
једном
бимбаша
да
у
пратња
бити
покрај
Харалампије
,
као
неки
телохранитељ
,
ал
’
управо
да
пазити
на
он
.
одавна
он
Ферхад-паша
познавати
,
не
веровати
он
.
Већ
јесам
на
пут
,
Ферхад-паша
са
Уруменли-беглербегом
зајезди
,
ал
’
тако
да
он
јесам
око
увек
надаље
спред
јездећег
Харалампије
гомила
управљен
.
Бимбаша
,
пратиоц
Харалампије
,
знати
јесам
српски
,
зато
он
јесам
Ферхад-паша
тамо
и
наредити
.
Јаша
до
Харалампије
.
Харалампије
кад
јесам
видити
’
ладноћа
Ферхад-паше
,
и
његов
поглед
и
стиснут
вилица
,
рећи
бити
да
нешто
презирати
,
и
разан
прелазак
у
лице
и
поглед
неки
сумња
јесам
почети
уливати
у
Харалампије
.
Поче
он
се
чинити
да
јесам
тај
лице
негда
у
живот
видити
.
сад
он
јесам
већ
исто
несносно
.
но
ипак
Харалампије
не
моћи
да
познати
некадашњи
Петошка
.
тко
бити
и
помислити
моћи
да
будала
моћи
код
Турчин
дотерати
да
седити
уз
падиша
на
диван
.
Петошко
јесам
бити
у
царски
двор
српски
цар-Лазара
будала
,
и
с
он
јесам
великаш
и
слуга
подсмех
правити
.
имати
такав
доба
кад
јесам
мудар
будала
,
а
и
имати
такав
доба
кад
јесам
будалити
мудар
.
бити
јесам
доба
кад
јесам
јак
бити
и
паметан
,
кад
јесам
само
мишца
решавати
,
а
не
ум
.
тко
јесам
моћи
песница
у
чела
во
убити
,
тај
јесам
више
важити
,
нег
’
који
јесам
књига
писати
.
Петошко
од
детињство
слаб
,
шпрљав
,
бити
јесам
међу
делијски
дечак
,
ма
јунак
,
ругло
изметнути
.
јесам
моћи
с
она
клипка
вући
,
плоча
бацати
,
диваљ
коњ
јахати
,
буздован
силно
хитат
се
.
А
тко
тај
јесам
знати
,
јесам
он
волети
ни
цура
,
некмо
ли
јунак
.
па
јошт
криваста
плећа
.
па
јесам
ни
за
калуђер
,
па
ни
за
свештеник
,
јер
такав
човек
кад
јесам
наоко
,
јесам
за
свештеник
.
такав
шпрљавац
кад
у
црква
служити
,
и
ходити
,
зао
језик
казати
—
гле
ићи
као
кртица
,
требати
такав
да
јесам
,
да
кад
у
црква
ходити
,
глава
полилеј
да
додирнути
.
онда
јесам
и
сав
памет
ту
.
тако
јесам
тај
бити
онда
.
Човек
се
јесам
мерити
глава
до
раме
,
већ
од
нога
до
глава
у
дужина
.
телесни
снага
бити
јесам
све
и
сав
.
но
Петошко
јесам
имати
диван
бистар
памет
,
и
у
срце
жарки
родољубље
.
Проучио
јесам
многи
књига
.
видити
јесам
охолост
и
грабљивост
,
завист
великаш
,
видити
јесам
’
де
народ
претити
опасност
,
’
де
он
трзати
на
сав
страна
,
а
не
моћи
он
никакав
мишца
помоћ
.
сватко
себе
дерати
.
Петошко
оставити
дом
,
задруга
свој
,
отићи
у
свет
,
у
српски
свет
,
проучавати
јесам
нуждан
народ
,
поучавати
он
,
крепити
он
у
дух
,
уливати
он
јесам
у
душа
стрпљење
и
дурашност
,
а
да
он
турски
заплава
као
олош
не
однети
.
кад
се
неки
време
тако
у
народ
потуцати
,
као
сиромашак
путник
похађати
јесам
властелински
замак
,
двор
,
као
шаљивчина
да
горд
властела
у
шала
истина
рећи
моћи
.
тако
јесам
Петошко
прогласити
бити
за
будала
,
који
тек
ћаскати
да
људи
забављати
,
јер
такав
шкрљавац
за
други
што
и
јесам
.
Петошко
јесам
тако
кроз
препорука
доћи
у
крушевачки
двор
цар-Лазара
.
тај
јесам
после
Петошко
прилика
имати
сав
погрешка
и
страст
српски
’
великаш
у
шала
пецкати
,
и
такав
она
јесам
истина
казати
да
јесам
се
тек
разгледати
и
тек
смех
сав
забашурити
,
а
као
будала
праштати
се
,
а
да
не
бити
будала
дворски
,
не
један
властелин
распрснути
бити
он
мозак
што
[
јесам
]
он
његов
шал
за
срце
ујести
.
не
један
калуђер
јесам
тако
испрескакати
,
и
не
једаред
јесам
Харалампије
,
садањи
Каралампоглију
,
тако
шинути
,
да
бити
он
овај
за
тај
радо
јектенија
читати
.
но
кад
јесам
цар
Лазар
на
Косово
пасти
,
кад
јесам
видити
како
се
Гребљановић
међу
себе
клати
,
како
властелин
један
од
други
отимати
,
напослетку
и
Турчин
служити
,
видити
јесам
да
јесам
куцнути
час
,
да
почињати
пропаст
народ
.
Петошко
јесам
оставити
изненада
двор
царица
Милица
,
ники
се
не
јавити
,
и
отићи
у
свет
,
у
Турчин
,
као
и
многи
други
,
ал
’
са
тврд
воља
и
намера
,
кад
он
јесам
могуће
код
кућа
сав
народ
добра
чинити
,
а
оно
као
Турчин
тај
да
чинити
.
такав
јесам
бити
Ферхад-паша
.
Харалампије
,
телбиз
,
испитивати
бимбаша
за
Ферхад-пашу
,
не
бити
л
’
што
дознати
,
ко
јесам
и
шта
јесам
бити
негда
Ферхад-паша
.
обрицати
он
јесам
и
новац
,
да
сав
што
знати
о
Ферхад-паши
исказати
,
какав
јесам
ћуд
,
у
какав
милост
стајати
код
султан
.
не
помагати
никакав
бакшиш
,
не
знати
он
ништ
’
казати
о
Ферхад-паши
;
но
бимбаша
хтети
пасати
све
исказати
што
јесам
од
Харалампоглије
чути
.
тако
путовати
стигнути
у
Крушевац
.
XXИВ
у
Крушевац
Турчин
владати
.
у
двор
цар-Лазара
турски
пасти
рахатлују
,
у
дворана
где
се
царица
Милица
и
кћер
она
шетати
,
турски
ханума
и
була
шетати
се
.
тај
јесам
српски
цура
,
који
јесам
турски
шака
допасти
.
имати
она
силом
отет
,
доведен
.
имати
она
који
јесам
у
харач
дати
.
Турчин
јесам
тај
господар
,
турски
шајак
пловити
по
кривудаст
Морава
,
масна
поље
,
красан
долина
и
планина
у
турски
јесам
рука
.
ту
се
већ
Србин
рађати
као
рај
,
а
као
рај
и
умирити
.
Србин
плаћати
Турчин
харач
,
ал
’
у
тај
харач
јесам
и
цура
.
сваки
котарје
давати
по
који
цура
у
харач
,
као
и
други
роб
.
кмет
сеоски
ићи
од
кућа
до
кућа
,
тражити
цура
,
ставити
она
на
углед
,
и
леп
избрати
,
јер
Турчин
са
леп
нева
проводити
ћеф
.
и
сив
соко
,
увеџбане
,
морати
јесам
у
харач
давати
.
тако
те
красан
српски
цура
,
с
тај
сив
српски
соко
довести
јесам
у
харем
паш
,
да
откинути
од
свој
до
век
чамити
,
да
проклињати
сав
рођендан
.
Ферхад-паша
,
Исак-паша
ту
јесам
у
двор
.
Ферхад-паша
становати
баш
у
онај
дворана
,
’
де
јесам
негда
као
Петошко
свој
шала
српски
господа
занимати
.
Шта
јесам
помислити
Ферхад-паша
кад
он
на
памет
пасти
стар
време
,
кад
јесам
Србин
још
снажан
бити
,
кад
јесам
имати
свој
царство
?
и
какав
разлика
између
Петошка
и
Ферхад-паше
!
у
српски
царство
Петошко
српски
луда
,
у
турски
царство
паметан
турски
паш
.
и
док
јесам
српски
народ
срести
бити
,
Петошко
јесам
бити
несретан
,
ругло
изметнути
луд
,
а
кад
јесам
српски
народ
несретан
,
његов
срећа
код
Турчин
цветати
.
јесам
ни
онда
бити
сретати
,
па
ни
сада
.
за
други
нешта
јесам
тежити
,
не
за
турски
благ
и
сан
.
он
јесам
сав
род
љубити
.
у
народ
,
и
да
јесам
остати
као
Петошко
,
ништ
’
не
бити
моћи
чинити
.
тко
ли
бити
Петошка
слушати
.
и
код
сам
Турчин
да
се
више
чинити
за
народ
гдешта
,
негли
у
сав
народ
,
који
јесам
већ
тако
поцепати
,
уд
тако
покидати
,
разбацити
,
да
она
јесам
и
наћи
тешко
,
некмоли
опет
уједно
ставити
.
Петошку
јесам
тешко
пасти
у
дворана
цар-Лазара
,
негдашњи
он
господар
,
боравити
,
ал
’
кад
јесам
већ
ту
,
тешко
бити
се
од
исти
откидати
.
споменути
он
негдашњи
јошт
онде
везати
.
Још
болно
он
срце
овамо
он
привлачити
.
Ферхад-паша
хтети
се
овде
дуго
бавити
.
морати
с
војска
на
Голубац
.
после
кратак
рахата
,
одмор
,
дозвати
Ферхад-паша
Харалампије
да
се
с
он
опет
разговарати
.
и
он
јесам
ту
у
двор
стањити
,
и
једва
чекати
да
он
Ферхад
позвати
.
Ферхад-паша
цео
пут
показивати
се
као
прав
турски
паш
прам
Харалампији
,
горд
,
као
прам
ђаур
,
јер
бити
иначе
други
у
очи
пасти
.
овако
кад
он
к
себе
дозивати
,
изгледати
канда
се
с
он
даље
разговарати
о
предаја
Голубац
.
Харалампије
доћи
.
Пиће
и
јестив
,
преправити
јесам
као
и
пре
.
сад
се
Ферхад-паша
одрешит
показивати
нег
’
на
пут
.
поседати
.
Ферхад-паша
на
душек
са
прекрштен
нога
.
Харалампије
тако
исто
чинити
,
да
се
пасати
не
замерити
,
по
ред
као
што
требати
прекрсти
нога
,
и
стајати
он
добро
као
права
Турчин
.
Ферхад
он
гледати
и
промер
,
па
прословити
.
—
Доста
јесам
се
на
пут
изломити
,
сад
мало
рахат
,
па
онда
опет
на
посао
.
ето
тај
ђаконија
,
јести
,
пити
’
,
Каралампоглијо
,
и
бити
весео
,
знати
ли
да
јесам
у
двор
,
у
дворана
цар
Лазоглије
.
бацати
очи
на
сав
страна
,
дворана
он
јесам
познати
.
—
знати
,
бити
јесам
о'ђе
више
пута
још
као
прост
калуђер
са
мој
архимандрит
,
тај
јесам
бити
војвода
и
српски
госпоштина
,
и
сам
патријар
’
амо
јесам
долазити
,
еј
тај
јесам
бити
време
,
ту
се
негда
и
веселити
,
још
кад
јесам
султан
Милев
ђевојка
бити
.
—
е
,
тако
видити
,
сад
се
Турчин
овде
веселити
са
свој
хурија
.
Алах
ми
јесам
дати
сила
,
па
сав
моћи
.
Харалампије
,
кад
јесам
видити
да
Ферхад
јесам
зао
воља
,
сав
дубље
у
разговор
улазити
,
а
вино
он
још
већма
побуђава
.
—
ој
,
честит
паша
,
како
јесам
красно
бити
Турчин
.
—
имати
и
код
ми
сиротиња
,
фукара
,
као
и
код
ви
,
па
сав
тај
јесам
алах
и
пророк
уједно
спојити
;
а
ви
јесам
покидати
.
ал
’
оставити
тај
на
страна
.
дакле
,
ти
јесам
већ
бити
у
овај
дворана
.
—
Вис
пута
.
као
што
река
’
,
долазаше
амо
господа
,
и
ја
с
она
покрај
архимандрит
ил
’
владика
,
и
сам
патријар
’
јесам
ту
више
пута
бити
.
—
Па
што
јесам
ту
радити
.
—
најпре
се
сјетоваше
војвода
у
други
дворана
,
па
јесам
онда
о'ђе
бити
објед
и
вече
.
па
онда
свирати
се
и
пјевати
уз
гусле
,
па
опет
пријести
и
ил
’
посље
збијати
се
шал
,
дворски
будала
јесам
ту
,
па
се
са
гост
титрати
.
—
Па
и
цар
Лазогли
имати
јесам
будала
?
онда
јесам
чудо
што
јесам
пропасти
на
Косово
.
—
е
да
знати
,
код
ми
јесам
нешто
други
будала
,
нег
’
код
ви
.
тај
будала
јесам
изгледати
на
луд
,
а
ипак
јесам
,
паметан
јесам
нег
’
други
.
они
тако
рећи
у
брк
,
и
војвода
и
сам
цар
,
да
се
сав
зачудити
,
ал
’
она
јесам
сав
слободно
.
тако
у
цар-Лазара
јесам
бити
један
будала
,
да
он
пар
јесам
бити
наћи
.
тај
јесам
сваки
дирнути
,
и
ја
ујести
за
срце
.
ја
он
јесам
трпити
,
ал
морати
јесам
као
други
све
прогутати
.
е
да
јесам
бити
у
мој
власт
,
кожа
бити
’
он
одерати
,
такав
јесам
бити
лајавац
,
ал
’
у
он
не
смести
се
дирнути
.
—
Па
тако
јесам
тај
све
трпјети
?
—
То
јесам
овако
.
будала
чути
од
господа
какав
јесам
тко
,
и
тај
онда
чути
кад
онај
јесам
онђе
о
који
јесам
говор
,
а
господа
хтети
да
се
оговарати
ка
’
и
други
,
а
кад
јесам
заједно
међу
себе
мишљео
бити
да
јесам
сам
побратим
.
па
кад
јесам
у
скуп
код
цар
ил
’
ђегођ
,
не
смије
један
против
други
да
рећи
што
мислити
о
он
.
будала
знати
сав
како
дисати
,
који
јесам
какав
,
па
сад
један
реч'ма
окресне
,
сад
други
,
и
ники
не
остати
дужан
,
ма
он
тко
шта
рећи
,
а
и
све
изједначити
тако
,
да
кад
у
један
задирнути
,
а
други
се
смејати
,
онда
онај
задирнути
у
онај
који
се
јак
смеј
,
као
из
неки
пизма
,
па
тако
редом
,
сватко
свој
извући
.
—
дакле
,
смије
свашта
рјећи
.
—
Свашта
.
ал
јесам
она
се
чудити
,
и
сам
бити
он
простити
.
Понајвише
изгледати
као
неки
богаљев
,
па
онда
шарен
хаљина
,
на
глава
капа
звекетуша
,
чудо
.
—
Тешко
ђаур'ма
кад
смиједу
само
лудити
слободно
говорити
,
пека
,
морати
јесам
царство
изгубити
.
дакле
такав
јесам
бити
тај
Петошко-ефендија
,
да
јесам
мудар
памет
учити
.
па
јесам
ли
он
једаред
кожа
одерати
,
кад
јесам
Лазогли
царство
на
Косово
изгубити
.
—
тко
бити
знати
куд
се
ђео
,
такови
трта
тко
бити
још
о
он
брига
водити
,
кад
јесам
толики
добар
пропадати
.
—
А
јесам
л
’
он
Милева
султан
себе
повести
кад
доћи
до
султанов
харем
?
—
но
још
такав
бити
делија
Турчин
требати
,
тај
трта
,
ваљда
јесам
он
турски
копита
сатрти
.
—
Турчин
у
луд
не
дирати
,
ал
такав
будала
као
што
јесам
тај
бити
код
Турчин
бити
прокопсати
,
јер
они
такав
будала
воледу
.
ту
сад
Ферхад
починити
.
побојати
се
да
он
осећати
и
споменути
у
дубље
не
увући
,
па
окренути
разговор
.
—
тако
јесам
тај
,
видити
ли
,
код
ми
.
А
бити
л
’
тај
бити
паш
радо
?
—
кад
бити
ја
запашили
,
и
ја
бити
’
се
потурчити
,
ал
’
јесам
лако
до
паш
доћи
,
а
ја
јесам
вичан
у
бој
се
тући
;
што
јесам
бити
бој
тај
јесам
бити
у
манастир
кад
јесам
бити
млад
,
са
братија
,
знати
онако
за
какав
прњаворку
,
па
се
прочупати
мало
за
кос
и
за
брада
,
па
се
опет
лако
измирити
,
јер
помирење
и
вјера
налагати
.
—
пека
,
ал
’
јесам
ви
ђаур
крмак
,
какав
јесам
тај
ћитап
,
да
се
најпре
тући
,
па
онда
измирити
,
боље
пак
ви
учити
да
се
не
тући
,
па
не
требати
да
се
измирити
.
па
јесам
л
’
сав
ваш
дервиш
такав
?
—
јесам
.
е
да
јесам
сав
такав
као
ја
,
камо
срећа
и
по
ви
,
ал
’
имати
она
и
ту
свакојак
,
ето
као
што
јесам
Мелентије
и
он
подобан
;
но
ти
,
као
што
већ
једном
река
’
,
глава
бити
за
вјера
положити
.
—
ја
Турчин
так
требати
као
што
јесам
ти
.
—
Потпомогни
ја
,
ма
напослетку
и
Турчин
бити
.
—
Само
предавати
Голубац
.
—
А
шта
бити
’
ја
код
ви
моћи
бити
,
за
паш
јесам
.
—
муфтија
,
као
ђаурски
дервиш
јесам
улема
њихов
,
а
кад
се
потурчити
,
бити
улема
,
а
од
улема
,
свашта
моћи
за
кратак
време
.
—
Па
тај
муфтија
моћи
л
’
имати
жена
кол'ко
хтети
?
—
Мог
,
а
на
што
ти
толики
жена
?
—
А
на
што
паша
толики
?
—
не
морати
ни
паш
имати
много
жена
.
—
ух
,
ала
јесам
красно
паш
бити
,
толики
красан
цура
за
жена
имати
,
тај
јесам
живот
.
ал
’
казати
ја
,
честит
паша
,
колико
ти
имати
жена
?
—
ханума
имати
један
,
и
више
ники
.
—
какав
јесам
ти
онда
паш
?
—
јесам
сватко
дати
један
ћеф
.
—
кад
бити
’
тако
живљео
,
вољем
оно
бити
што
јесам
.
—
ти
моћи
онда
живљет
по
твој
ћеф
.
—
Па
чути
стар
паш
,
па
млад
жена
.
—
пророк
се
за
ми
побринути
да
ми
све
морати
говети
,
бити
млад
,
бити
стар
.
—
ух
,
сад
да
јесам
паш
као
тај
,
па
да
јесам
дочекати
у
Крушевац
ево
овђе
жив
,
па
харем
,
не
бити
’
се
мјењао
ни
са
цар-Лазарем
.
—
А
јесам
ти
жао
завичај
,
дворити
Лазоглине
,
ђе
се
сад
турбан
вити
,
ништ
’
ти
не
тиштити
?
—
Ништ
’
.
—
ни
овај
двор
,
ни
онај
планина
,
ни
споменути
ђетинства
.
—
Ништ
’
ја
не
тиштити
,
само
требати
добро
живљет
,
па
човјек
на
сав
заборав
.
Ферхад
он
промјерити
ока
,
једва
се
моћи
уздржати
да
он
поглед
не
пресјек
,
но
сабрати
се
.
—
ти
јесам
наш
,
такав
ја
потребовати
.
но
сад
јесам
да
починути
.
Каралампоглијо
,
засад
хтети
ти
само
још
један
рећи
,
Јеремијин
дар
употребити
како
ваљати
.
—
Честити
паша
,
не
заборавити
ја
—
рећи
Харалампије
,
очи
он
влажан
од
задовољство
,
ал
’
пе'ар
празан
.
Ферхад
устати
и
довикнути
чауш
,
који
са
сејмен
Харалампије
до
његов
чадор
допратити
.
Харалампије
легнути
и
заспати
.
Ферхад
још
промишљати
о
судба
човек
и
народ
,
па
и
он
прећи
у
покој
сан
.
сутрадан
кренути
се
војска
пут
Морава
на
Голубац
.
тај
јесам
и
Харалампије
.
XXВ
откако
јесам
Харалампије
отићи
,
Жигмунд
једнако
напад
на
Голубац
.
војска
он
јесам
довољно
бити
да
освојити
Голубац
,
и
да
на
знање
деспот
,
да
са
његов
одељење
у
мир
остати
,
као
у
резерва
.
Деспот
јесам
тако
и
чинити
,
знати
да
Розгоњија
јесам
хтети
да
ући
у
град
,
па
зато
и
жети
да
он
ли
само
мађарски
војска
освојити
.
Розгоњија
јесам
веровати
деспот
,
побојати
се
да
не
ући
деспот
први
у
град
,
па
да
се
како
год
онде
не
угњездити
,
јер
бити
се
Жигмунд
лако
од
деспот
наговорити
дати
да
он
онде
оставити
.
Розгоњија
знати
јесам
како
јесам
деспот
у
живот
сав
много
пута
с
Турчин
шуровати
,
а
знати
јесам
и
тај
,
да
јесам
изврстан
војвода
,
мудар
,
и
у
невоља
знати
се
наћи
.
лако
он
јесам
бити
погодити
и
тај
да
јесам
тешко
пасти
деспот
предати
Београд
,
ал
’
јесам
морати
,
јер
се
на
тај
још
деспот
Стеван
потписати
.
А
да
јесам
тако
бити
,
тко
знати
бити
л
’
се
деспот
Бранковић
на
тај
потписати
,
и
не
бити
ли
пре
с
Турчин
мир
учинити
.
Штавише
,
Розгоњија
и
тај
држати
,
да
бити
деспот
моћи
бити
искресати
и
тај
што
јесам
Јеремија
за
откуп
Голубац
искати
,
јер
јесам
деспот
силно
богат
,
богат
нег
’
краљ
Жигмунд
,
но
само
зато
јесам
дати
,
што
хтети
он
добити
Голубац
.
Жигмунд
закључити
да
се
са
сав
страна
на
Голубац
напасти
,
да
не
бити
Турчин
чути
како
Јеремија
отпор
давати
.
преко
,
из
Ласловара
Лошонција
из
топ
грувати
,
бити
Голубац
.
његов
кћер
Цецилија
,
красан
дева
,
делија-девојка
,
за
велик
топ
провиривати
,
гледити
,
промеривати
,
нишанити
.
Плана
,
задимити
се
,
а
јак
кула
Голубац
занијати
се
и
срушити
.
Руше
се
и
бедем
.
Розгоњија
јуришати
,
ал
’
још
не
моћи
да
продерати
.
Јеремија
и
Јаблановић
још
се
јако
одапиру
.
Јеремија
очајно
се
бити
.
знати
ако
допасти
шака
Мађар
,
да
ћеду
он
черек
висити
на
капија
Голубац
.
боље
јесам
и
погинути
.
бог
он
више
не
помагати
,
он
тај
добро
знати
,
ђаво
јесам
већ
узети
од
он
ушур
,
ал
’
ни
у
пакао
хтети
да
јесам
лош
.
тај
јесам
стар
јунаштво
,
који
јесам
негда
са
деспот
код
Искра
глава
турски
рубити
.
Мађар
пењати
се
на
бедем
,
куљати
кроз
бедемску
провала
,
но
бити
опет
преметнути
.
добар
стар
војник
Јереми
[
ји
]
ни
,
не
дати
педаљ
земља
;
који
мислити
барјак
да
забости
,
у
исти
мах
бити
низ
бедем
преметнути
.
тело
нападач
грунути
доле
да
одјек
дада
.
војник
не
знати
за
продаја
Голубац
.
они
држати
да
за
Србија
Голубац
бранити
,
а
кад
се
морати
предати
,
свеједно
она
јесам
доћи
ли
град
у
турски
ил
’
други
рука
.
и
Јаблановић
борити
се
као
стар
лав
,
да
и
за
он
добра
бити
хтети
ако
Голубац
пасти
.
Мађар
одустати
од
јуриш
да
се
мало
сабрати
,
и
поткрепити
,
па
ћеду
опет
на
јуриш
.
овај
јесам
бити
још
последњи
јуриш
који
се
моћи
одбити
.
Још
један
,
пак
Јеремија
подлегнути
морати
.
велик
јесам
брига
Јеремија
обузети
.
немати
Турчин
,
нем
Харалампије
,
нем
трага
.
војник
мало
и
сав
тај
већ
уморно
од
јуриш
и
неспавање
.
Мађар
се
ноћу
скупљати
,
пре
нег
’
што
зор
зарудити
,
ударићеду
нов
сила
,
сватко
веровати
да
наступајући
јуриш
Јеремија
одољети
не
моћи
.
ни
јесам
Јеремија
ни
Јаблановић
не
уздавати
се
одбити
нов
јуриш
,
већ
се
као
за
смрт
преправљати
.
Отпочину
,
ал
’
закратко
,
опет
се
дигнути
.
обука
се
у
свечано
,
скуп
руво
,
све
што
јесам
драгоцјен
узети
к
себе
.
тако
у
један
већ
раскидан
кула
сести
,
очекивати
нов
јуриш
и
крепити
се
пиће
.
Лошонција
већ
не
пуцати
на
тај
кула
,
јер
јесам
нужан
,
а
не
знати
тко
тамо
међу
развалина
седити
.
Јеремија
прословити
.
—
Већ
ја
миш'ца
изнемоћи
,
а
Турчин
немати
,
па
нит
’
Харалампије
.
—
Бо'ме
зло
,
ту
се
морати
мријети
,
спас
тај
не
имати
,
Мађар
ћеду
опет
на
јуриш
,
да
ми
тренутак
не
дати
,
да
ми
тако
уморити
сатрти
.
—
Само
да
јесам
ту
Харалампије
,
па
да
знати
на
шта
јесам
.
—
Шта
хтети
ми
Харалампије
без
Турчин
.
—
тај
бар
тај
трти
да
јесам
ту
,
да
знати
јесам
л
’
долазити
Турчин
,
да
се
знати
равнати
.
—
е
већ
јесам
доцне
—
рећи
замислити
Јаблановић
.
—
јесам
доцне
,
како
бити
бити
да
ти
ићи
Жигмунд
да
понудити
град
.
—
Понуђасмо
деспот
,
ал
’
не
шћеде
плаћати
,
хтети
сад
ни
Жигмунд
шћети
.
—
Покушајмо
,
можда
хтети
шћети
,
хајд
’
ти
да
отићи
тамо
,
а
ја
хтети
донђе
град
чувати
.
—
Ида
ти
тамо
,
Јеремија
,
ја
хтети
град
чувати
.
—
Воли
погинути
нег
’
тамо
ићи
.
—
овако
хтети
сав
пропаст
.
—
не
имати
се
куде
.
на
лице
војвода
познавати
се
самртан
бледило
.
Страшна
јесам
њихов
борба
у
душа
.
ту
се
мислити
,
жеља
,
надње
испрекрштати
.
скуп
јесам
сваки
тренутак
.
пити
,
да
заборавити
боље
.
Јаблановић
дигнути
пе'ар
,
па
прословити
.
—
Јеремија
,
још
који
час
,
па
јесам
наш
удес
ту
.
Живити
ил
’
мријети
.
све
на
себе
свјечано
носити
,
од
чији
рука
пасти
,
тај
јесам
свити
што
јесам
на
ја
,
ал
’
и
ја
хтети
глава
замјенити
.
но
ево
сад
испијати
овај
пе'ар
,
као
причешће
,
јер
доиста
јесам
огријешити
дух
.
—
кад
Бранковић
предавати
Мађар
град
,
јесам
ја
кривити
,
ионако
се
Голубац
за
Србија
одржат
не
морити
,
што
ми
се
моћи
пребацити
?
Јаблановић
канда
јесам
душа
крепити
реч'ма
Јеремија
.
Пе'ар
испити
.
—
е
,
да
ми
јесам
сад
ту
бар
Харалампије
,
да
ми
исповједити
и
причестити
—
рећи
Јаблановић
,
нешто
као
шаљиво
,
лице
он
се
смешити
,
ал
’
очи
он
добар
издаја
.
—
ха
,
да
ми
Харалампије
исповједити
,
тај
бити
ми
још
пријести
самртан
бој
ђаво
морати
вући
у
пакао
.
А
тко
бити
Харалампије
,
тај
грјешник
,
исповједити
.
—
рећи
као
из
шал
Јеремија
.
—
и
шћети
се
још
с
нами
дијелити
тај
трта
.
—
тај
само
да
ми
јесам
за
рука
испасти
,
лако
бити
ја
са
калуђер
.
—
Можда
ми
јесам
Харалампије
издати
,
благо
јесам
са
себе
носити
за
паш
,
богзна
куд
јесам
отићи
,
можда
и
деспот
—
рећи
Јаблановић
,
кољено
шака
пљеснути
,
лице
борити
сумњичивост
он
показивати
.
и
сам
Јеремија
наборати
се
чела
.
—
од
калуђер
моћи
свашта
бити
,
један
хтети
умрјети
за
вјера
а
други
хтети
јесам
погазити
.
—
тако
исто
јесам
код
ми
,
јесам
ни
ја
добар
—
одговорити
Јаблановић
.
—
ако
ми
јесам
издати
,
да
ја
он
јесам
да
он
кожа
одерати
пријести
нег
’
што
хтети
гинути
.
тек
што
тај
Јеремија
изрећи
,
а
топ
са
Ласловара
загрмети
,
задимити
се
над
Дунаво
.
Розгоњија
уређивати
гомила
војник
за
јуриш
.
у
исти
мах
доћи
слуга
и
јавити
да
јесам
тај
улак
турски
и
донети
хабер
од
Турчин
.
Јеремија
и
Јаблановић
ђипити
.
Јеремија
заповедити
слуга
да
улак
одмах
довести
.
војник
водити
улак
.
улак
јесам
већ
пред
Јеремија
.
Јеремија
како
видити
улак
,
устати
,
тако
исто
и
Јаблановић
.
видити
се
на
лице
Јеремија
како
јесам
узбуђен
.
улак
јесам
,
додуше
ту
,
—
мислити
се
Јеремија
,
—
ал
’
’
де
јесам
турски
војска
,
топ
са
Ласловара
једнако
грувати
,
ал
’
како
престати
сљеди
нападај
,
и
тај
јуриш
бити
и
последњи
,
и
Голубац
хтети
пасти
у
рука
Мађар
.
Јеремија
чекати
улак
да
прословити
.
улак
прав
селам
,
погибне
се
са
поштовање
и
прословити
српски
:
—
Честити
војвода
Јеремија
,
ја
ти
доносити
добар
хабер
,
турски
војска
нагнути
Морава
пут
Голубац
,
а
још
други
од
доле
Дунаво
.
но
пре
свега
требати
да
предати
Голубац
.
—
А
ђе
јесам
мој
улак
са
откуп
Голубац
,
ђе
јесам
благо
,
ђе
јесам
Харалампије
—
рећи
нешто
заплашено
Јеремија
.
—
твој
улак
јесам
у
ђаурски
манастир
код
ваш
богородица
,
недалеко
одавде
,
ту
јесам
и
Ферхад-паша
,
већ
да
доћи
и
донети
кључ
Голубац
,
па
да
ти
предати
благо
—
изрећи
,
и
гледити
оштро
на
Јеремија
.
Јеремија
јесам
мало
збунити
,
не
моћи
одмах
да
одговорити
,
па
тек
проговорити
.
—
повући
се
мало
ван
,
док
се
са
војвода
посаветовати
.
улак
изаћи
,
војник
он
дочекати
и
одвести
мало
даље
.
сад
се
решавати
судба
Голубац
.
—
Шта
мислити
,
да
ићи
тамо
—
запитати
Јеремија
Јаблановић
.
—
Можеш
,
но
шта
јесам
тај
што
јесам
Харалампије
тамо
остати
?
—
ваљда
јесам
трти
тако
израдити
да
се
онђе
подијелити
,
па
да
ићи
тамо
обоје
.
—
један
морати
у
град
остати
,
чути
како
са
Ласловара
грувати
,
јесам
до
чекање
,
већ
ићи
ти
јесам
и
однети
кључ
,
па
доћи
одмах
са
Турчин
док
Мађар
јесам
на
јуриш
град
отети
,
па
хтети
сав
бити
доцне
.
—
е
,
јесам
до
чекање
,
сад
хтети
коњ
обости
,
па
с
улак
к
богородица
,
па
што
бог
да
,
и
доћи
хтети
јесам
с
турски
војска
,
ил
’
хтети
оданде
лист
послати
за
предаја
па
хтети
и
ти
онда
у
манастир
да
подјелимо
благо
.
сад
нек
улак
доћи
.
јесам
л
’
добро
тако
?
—
кад
јесам
друкчије
,
нек
бити
тако
.
Јеремија
довикнути
,
улак
враћати
се
.
—
е
ја
готов
полазити
,
на
коњ
!
задњи
реч
јесам
узвикнути
Јеремија
.
—
дакле
скупа
хтети
у
манастир
?
—
запитати
улак
.
да
.
коњ
доводити
;
оружан
момак
,
мали
пратња
четворица
спреман
.
Јеремија
пре
нег
’
што
хтети
на
коњ
,
јошт
да
се
руковати
,
и
шапнути
он
.
—
не
предаја
град
,
дочекати
Турчин
,
кнежевић
повести
себе
.
бацити
се
на
коњ
и
одјездити
у
манастир
.
Јеремија
остати
јесам
промишљати
,
ал
’
кратко
јесам
време
мислити
се
.
бојати
он
јесам
се
да
ћеду
Мађар
узети
град
на
јуриш
пре
нег
’
што
Турчин
стигнути
,
а
побојати
се
да
Јеремија
јесам
не
примити
сав
откуп
Голубац
,
а
он
ништа
да
не
остати
.
ватра
у
Ласловару
престајати
,
у
Голубац
сав
кула
порушити
,
у
бедем
такови
провала
да
се
лако
јуришати
моћи
,
војник
стубачки
стајати
спреман
.
Розгоњи
послати
улак
у
град
да
искати
предавати
.
улак
ући
,
и
заискати
предавати
,
јер
ако
не
,
мач
хтети
преко
њи
’
прећи
.
Јаблановић
искати
рок
од
један
дан
,
да
обмана
улак
,
велим
,
да
јесам
војвода
Јеремија
од
тежак
рана
умрети
,
а
после
тај
рок
предати
град
Жигмунд
.
дан
он
требати
да
сав
пртљаг
уредити
.
улак
радостан
натраг
одјездити
,
јавити
да
јесам
Јаблановић
готов
у
рок
један
дан
Голубац
предати
.
Розгоњи
јесам
за
тај
да
се
ни
тај
рок
не
допустити
,
ал
’
Жигмунд
допуштати
.
XXВИ
Јеремија
лак
пут
јесам
имати
до
манастир
богородица
под
Високо
.
кад
јесам
из
град
изићи
,
пројурити
јесам
кроз
танак
ред
мађарски
стражара
,
и
док
се
скупити
да
вијати
,
већ
јесам
бити
са
свој
свита
међу
кланац
’
де
он
достигнути
јесам
моћи
.
манастир
богородица
под
Високо
бити
јесам
обилат
у
сав
.
Јеремија
јесам
добро
живити
са
игуман
манастир
Радосава
,
и
требати
јесам
да
добро
живити
,
јер
јесам
онде
лежати
његов
благо
на
сахрана
.
А
Радосав
потребовати
јесам
тако
силан
властелин
као
што
јесам
Јеремија
,
да
он
од
напаст
бранити
,
од
„
нашествија
иноплемеников
,
“
и
тако
рука
рука
прати
.
Јеремија
јесам
бити
као
код
свој
кућа
.
када
се
Јеремија
приближити
манастир
,
видити
много
азапа
,
и
нешто
коњаник
раштркан
’
де
она
коњ
пас
,
одмах
се
сетити
да
близу
морати
бити
и
велик
војска
,
који
јесам
већ
на
пут
Голубац
.
Јеремија
јесам
већ
ишчекивати
.
капија
отворити
,
калуђер
пазити
,
ишчекивају
,
и
како
видити
јездеће
,
Јеремија
и
бимбаша
,
продерати
се
чауш
,
звекнути
таламбас
,
а
Јеремин
катана
с
бок
затрубити
.
ујездити
у
манастир
.
улак
,
тај
јесам
исти
бимбаша
који
јесам
пратити
Харалампије
од
нов
брдо
до
Крушевац
,
душа
јесам
одати
Ферхад-паши
.
Ферхад-паша
,
Харалампије
и
Радосав
седити
јесам
у
трапезарија
жудан
ишчекивати
Јеремија
.
Чули
топот
,
труба
и
таламбас
,
јесам
требати
дуго
чекати
,
малочас
док
се
путник
прашина
отрести
,
тај
ћеду
бити
.
турски
војска
од
Крушевац
Морава
,
а
она
од
Видин
Дунаво
горе
спојити
јесам
се
,
и
тек
у
тол'ко
јесам
од
Голубац
далеко
да
јесам
ван
вид
Голубац
и
Ласловара
.
Јеремија
и
бимбаша
ступити
у
трапезарија
,
пратити
од
Радосава
,
који
како
зачути
глас
труба
,
изићи
ван
на
дочек
Јеремија
с
ко
се
поздравити
и
пољубити
.
Јеремија
јесам
угледати
делија
,
ма
и
постарији
.
стати
насред
трапезарија
,
глава
горе
подигнути
,
па
оштар
поглед
бацити
на
Ферхад-пашу
,
изгледати
канда
јесам
доћи
покоран
да
Голубац
предати
,
већ
да
он
што
потраживати
имати
.
јесам
,
Јеремија
потраживати
цена
Голубац
.
Ферхад-паша
како
уочи
Јеремија
,
дигнути
се
,
погладити
брада
и
давати
селам
.
—
Ева
,
честит
Ферхад-пашо
,
војвода
Јеремија
да
ти
предати
Голубац
,
а
на
име
светао
падиша
.
Јеремија
стати
,
чекати
одговор
,
оштар
поглед
бацити
на
Харалампије
,
који
јесам
сад
преобући
у
калуђерски
хаљина
,
јер
јесам
он
делијски
тежак
,
а
нашто
он
сад
се
већ
крити
,
кад
јесам
,
тако
рећи
,
код
кућа
.
Ферхад-паша
измера
поглед
Јеремија
,
понудити
он
да
сести
,
и
он
јесам
сести
,
и
прословити
:
—
Чуо
јесам
за
ти
,
војвода
,
како
јесам
накан
да
предати
град
,
е
ту
јесам
по
твој
жеља
,
и
благо
јесам
ту
,
предавати
Голубац
.
—
ја
не
понесо
’
градскијех
кључ
већ
хајд
’
са
ја
,
с
војска
,
јер
јесам
већ
и
кула
и
капија
проломљен
од
силнијех
топ
што
она
Угар
довести
.
А
благо
ја
моћи
овђе
издати
,
а
ја
хтети
ти
дати
листина
да
ти
Голубац
предавати
.
Ферхад-паша
поглед
на
Харалампије
,
који
сад
не
гледити
више
у
Јеремија
ка
’
у
свој
надглавника
,
већ
као
у
деобеника
на
откупни
цена
Голубац
.
нит
’
он
поздрављати
,
нит
’
ширити
рука
да
се
с
пут
дошав
пољубити
.
страст
он
обузети
,
а
и
зебња
да
хтети
Јеремија
јесам
благо
примити
.
—
Честити
паша
,
најбоље
бити
бити
да
се
благо
подјела
у
Голубац
при
предаја
,
јер
јесам
ту
само
војвода
Јеремија
,
већ
и
ја
и
војвода
Јаблановић
.
Јеремија
мрк
калуђер
поглед
.
—
ваљда
јесам
ја
господар
од
Голубац
,
и
нитко
други
,
и
што
јесам
обрећи
,
сватко
из
мој
рука
имати
примати
—
рећи
љутит
Јеремија
.
—
Честити
паша
,
опет
хтети
најбоље
бити
у
Голубац
,
па
да
се
пред
твој
очи
права
подијелити
,
Јеремија
јесам
силан
,
а
ја
јесам
само
калуђер
.
—
е
кад
јесам
тако
,
онај
хтети
овако
.
обојити
хтети
са
ја
ићи
у
Голубац
,
па
кад
се
предати
град
,
и
Мађар
расути
и
у
Дунав
побацати
,
онда
хтети
се
амо
вратити
,
и
подијелити
међу
нами
благо
,
како
јесам
се
нагодити
,
а
тај
војвода
,
начинити
одмах
листина
,
и
потписати
да
ја
град
предавати
,
тако
и
никако
друкче
,
вријеме
кратак
,
не
моћи
се
чекати
,
писати
и
потписати
,
па
на
коњ
.
Радосав
морати
да
донети
пергамент
,
и
све
брзо
бити
готово
.
Јеремија
јесам
моћи
противсловити
,
јер
не
само
да
јесам
душа
продати
већ
и
тело
он
јесам
у
рука
Ферхад-паше
,
и
сад
се
више
повратити
не
моћи
.
Неће
л
’
потписати
,
лако
јесам
Ферхад-паши
и
силом
он
на
коњ
посести
,
и
до
вратити
Голубац
доћи
.
сад
изгледати
као
заробљеник
,
и
предати
јесам
на
милост
и
немилост
.
Бурн
јесам
бити
Јереми
[
ји
]
не
мисао
,
потписати
јесам
,
морати
јесам
потписати
предавати
град
,
а
благо
тек
за
леђи
.
јесам
он
на
ино
.
Тешко
он
јесам
што
он
јесам
калуђер
надмудрити
.
Држао
јесам
да
хтети
благо
он
у
шака
доћи
,
па
бити
с
калуђер
лако
.
доиста
,
Јеремија
не
бити
одржати
реч
,
лак
јесам
,
бацити
бити
калуђер
кост
.
како
бити
се
као
војвода
и
властелин
с
калуђер
делити
.
Јеремија
се
мало
разабрати
,
и
показивати
добро
лице
,
да
се
не
бити
Ферхад-паша
о
он
посумњати
.
Харалампије
,
напротив
,
уверити
јесам
бити
,
да
он
Јеремија
обећати
не
бити
испунити
,
и
зато
се
бацити
пред
скут
Ферхад-паше
.
зато
јесам
се
хтети
с
пут
ни
поздравити
са
Јеремија
,
јер
бити
он
овај
одмах
под
закриље
свој
узети
,
као
потчињен
,
а
’
де
се
делити
,
’
де
се
Голубац
предавати
,
ту
један
друга
не
моћи
бити
потчинити
.
А
ионако
сад
се
све
кидати
,
цепати
,
па
сваки
се
најпре
за
се
бринути
.
тако
дигнути
се
на
нога
,
и
са
тај
мало
војска
кренути
се
даље
да
се
спојити
са
осталима
,
и
тај
пут
Голубац
.
Бимбаша
јесам
опет
пратити
Харалампије
,
а
Харалампије
једнако
зазирати
од
Јеремија
и
удаљивати
се
од
он
.
Јеремија
крвав
поглед
на
он
бацати
,
и
да
на
сам
наићи
,
тешко
Харалампији
.
Дошли
јесам
до
ушће
Дунаво
,
’
де
јесам
већ
сав
војска
спреман
да
отићи
на
Голубац
.
XXВИИ
са
Ласловара
велик
топ
да
знак
,
а
војска
већ
јесам
у
бојни
ред
,
јурнути
на
провала
бедем
.
сам
Жигмунд
глава
јесам
ту
,
Розгоњи
до
он
,
на
један
вис
,
разгледати
.
Већ
се
Голубац
предати
морати
,
сав
јесам
већ
онде
изнемоћи
.
Прошао
јесам
рок
примирје
,
а
Јаблановић
град
не
предавати
,
Розгоњи
разљутити
рећи
краљ
да
требати
посада
исконабити
.
но
у
исти
ма
’
брижљиво
гледити
Жигмунд
на
један
точак
на
противан
голубачки
вис
,
видити
турбан
,
из
кланац
Турчин
куљати
.
видити
се
и
турски
четокаици
на
Дунаво
,
сав
Дунав
јесам
брод
посути
,
а
у
исти
мах
бео
застава
са
бедем
Голубац
скинути
.
Још
после
истеченог
рок
Јаблановић
оставити
јесам
забоден
бео
застава
,
вент
радити
,
не
бити
л
’
се
још
Мађар
смиловати
,
не
бити
л
’
још
рок
продужити
,
но
што
учинити
јесам
бити
каиљ
.
Голубац
спасти
се
од
предаја
Мађар
,
ал
’
се
предати
Турчин
!
Ферхад-паша
стигнути
пред
град
са
Јеремија
,
Јеремија
јесам
јесам
хтети
да
ићи
у
град
и
донети
градски
кључ
,
но
Ферхад-паша
он
не
допустити
,
послати
свој
бимбаша
као
улак
са
свита
и
писма
Јеремија
,
и
позвати
Јаблановић
на
предаја
.
Јаблановић
доћи
са
свој
оружоносцем
и
подворником
који
јесам
на
јастук
од
кадива
носити
кључ
Голубац
.
Ферхад-паша
примити
кључ
и
[
с
]
војска
уљез
у
Голубац
.
како
јесам
Ферхад-паша
Голубац
заузети
прво
ослободити
сужан
,
међу
овај
и
деспотски
кнежевић
,
са
Варнава
,
па
она
одмах
послати
са
Харалампијом
,
Јаблановић
,
Јеремија
у
манастир
богородица
.
тако
јесам
Ферхад
сада
наредити
да
она
онде
поделити
благо
,
јер
први
он
јесам
брига
Мађар
од
Голубац
преко
Дунаво
пребацити
.
Јеремија
сад
се
почети
кајати
што
јесам
тако
Голубац
предати
.
Још
на
пут
мислити
се
како
бити
доћи
до
договор
са
Бранковић
,
да
он
предати
град
.
доцне
јесам
.
сад
Јеремија
двогуб
брига
мора
,
благо
и
живот
,
јер
један
с
други
јесам
спојити
.
Жива
за
благо
,
а
благо
он
за
живот
требати
.
па
напослетку
тко
бити
знати
шта
мисао
Ферхад-паша
.
и
Јаблановић
мисао
мора
,
шта
хтети
од
њег
’
бити
.
Ферхад-паши
јесам
сад
до
тај
,
већ
се
одмах
да
на
посао
.
српски
посада
јесам
обезоружати
,
ал
ипак
у
сав
околу
задржати
.
војска
он
се
саставити
са
онај
од
Видин
што
јесам
доћи
,
и
сад
са
свити
страна
јурнути
на
Мађар
,
са
пешак
и
коњаник
.
Жалостан
коб
.
Јошт
сат-два
да
јесам
се
Турчин
задоцнити
бити
,
Жигмунд
бити
добити
бити
Голубац
.
какав
вељи
радост
обузети
јесам
Жигмунд
кад
Мађар
крокнути
на
јуриш
,
а
какав
добар
кад
се
Турчин
појавити
.
и
тај
појавити
се
бујан
и
буран
.
Голубац
бити
зрео
воће
да
у
крило
Жигмунд
пасти
,
а
доћи
гладан
харамија
да
ноћу
крадом
однети
.
сав
се
убезекнути
.
гледати
кад
Турчин
на
бедем
алај-барјак
забости
.
Жигмунд
Розгоњија
погледати
,
Розгоња
самртан
зној
спопасти
од
ужас
шта
хтети
с
војска
бити
,
јер
требати
се
у
други
бојни
ред
спремити
,
време
јесам
кратак
,
а
Турчин
са
свити
страна
киптати
,
сав
нов
и
нов
на
видик
излаз
,
а
кћер
Розгоња
Цецилија
јесам
у
Ласловару
,
Дунав
јесам
од
отац
растављати
.
брига
јесам
,
да
не
допасти
турски
шака
.
А
брига
јесам
како
хтети
се
војска
враћати
,
а
враћати
се
морати
,
јер
силан
Турчин
од
Дунаво
у
полукруг
опкољавати
војска
,
а
да
Мађар
од
Дунаво
пресек
,
ил
’
да
она
у
Дунав
утиснути
.
о
победа
ни
помислити
,
јер
јесам
Турчин
нападати
олакшати
против
покидан
мађарски
војска
.
ту
се
сад
гледити
како
хтети
се
спасти
.
Жигмунд
заповедити
да
се
сав
војска
на
Дунав
свој
брод
повући
,
и
тај
што
пре
док
не
бити
Турчин
предварити
,
заповедити
кнез
црн
Завиша
да
заузети
место
на
који
хтети
повратак
војска
штитити
.
Завиша
близу
обала
понамештати
,
разред
свој
стрелац
,
пушкара
и
сав
коњица
,
по
вис
и
брдо
,
да
повратак
штитити
.
коњаник
од
бојазан
од
силесија
турски
повући
се
све
навише
,
да
јесам
сигуран
,
и
да
од
гора
спустити
се
доле
,
ако
бити
Турчин
на
подножију
покушати
да
обала
Дунаво
препречити
.
но
од
турски
пехоте
скупљен
делија
кроз
крш
с
леђи
заићи
,
коњаник
не
моћи
она
приступити
,
а
они
са
још
велик
висина
халакну
напред
,
бацати
међ
њи
’
кудељни
и
смола
замазан
запаљен
клупче
на
уже
,
коњ
заплашити
растрзају
се
од
свој
јунак
,
измешати
се
без
ред
,
страшан
притисак
,
по
нагон
један
други
гонити
у
низ
к
обала
,
а
делија
слепимично
,
десница
сабља
над
очи
,
јурнути
у
диваљ
збуњен
,
који
се
доле
тискати
како
се
само
моћи
.
јесам
бити
место
ни
време
да
се
бојни
ред
поправити
.
у
тиснут
делија
коњ'ма
трба
’
парати
,
коњ
падати
са
коњаник
,
преко
она
читав
се
преваљивати
.
и
који
спустити
се
мислити
да
јесам
ван
гужва
,
видити
пред
себе
и
с
бок
насртајући
арабистанске
коњаник
који
сад
међу
њи
’
грухнути
.
напад
се
силовито
,
бранити
се
јуначки
.
ту
стигнути
и
кнез
Завиша
,
глава
јесам
све
надмашити
,
рикнути
као
лав
и
свој
у
ред
и
нов
бојити
позивати
.
Демишћије
се
испрекрштати
са
мађарски
сабља
,
демишћије
варница
одбацивати
,
мађаруше
се
крезубају
,
лом
,
хржање
,
врискање
рањен
коњ
,
пиштање
рањениках
,
копита
омотан
дроб
вући
,
пиштање
,
уздисај
задњи
’
рањеник
ужасан
.
на
Завиша
грухнути
хатлије
,
од
он
као
од
стена
отфркну
,
љут
димишћија
он
се
о
оклоп
лом
,
сваки
он
удар
хатлију
обор
,
но
сила
одољети
не
моћи
,
Турчин
густ
наваљивати
,
јер
хоћеду
да
пут
пресек
,
и
јесам
Завиша
видити
да
одољети
не
моћи
,
већ
са
свој
неколик
јунак
,
диван
Пољак
,
грухнути
међ
хатлије
као
у
јато
,
јунак
он
заклањати
с
бок
и
с
леђи
свој
сабља
и
буздован'ма
,
а
Завиша
као
ранити
лав
,
гордо
крчити
јесам
путити
свој'им
стрелац
и
пушкар'ма
.
док
се
ту
борити
,
Жигмундова
војска
прелазити
јесам
Дунав
.
Завиша
јесам
тај
прелазак
штитити
,
и
јошт
Турчин
не
моћи
да
продрети
,
пушкара
тако
јесам
понамештати
да
она
Турчин
наудити
не
моћи
.
Хатлије
сад
преокренути
јуриш
на
пушкара
.
искусан
стар
војник
не
пуцати
прерано
,
ал
’
ни
близу
себе
не
допуштати
.
сваки
хит
у
клупче
хатлија
морати
смрт
нанети
.
и
борити
се
дуго
док
Жигмунд
војска
на
Дунав
не
навести
.
војска
се
већ
преважа
,
ал
’
навала
силан
турски
четокаици
да
и
на
вода
пут
препречити
.
Сукобише
се
брод
,
настати
бура
,
вал
у
четокаике
пљускати
,
преламати
се
,
брод
кршити
се
,
балван
шкрипа
,
јечати
,
рећи
бити
одзив
јесам
умирајућих
рањеник
.
Лошонци
продирати
к
свој
.
ту
јесам
на
један
брод
и
Цецилија
,
красан
делија-девојка
,
на
бео
рамени
распуштен
врана
влас
,
у
очи
жар
поносит
,
хитити
да
спасти
отац
,
краљ
,
војска
.
и
срећа
послужити
дели-девојку
.
бацати
,
давати
бацати
ватрен
клупче
у
турски
брод
,
њен
брод
,
мађарски
брод
одозго
низводу
јурити
на
турски
брод
,
који
се
нузводу
тај
занос
,
но
кадикад
и
мађарски
бродовље
за
себе
повући
,
ту
јесам
сад
ужасан
покољ
,
но
ветар
ватра
на
запаљен
турски
брод
распиривати
,
дунавски
пут
јесам
мађарски
брод
и
војска
отворити
.
Лошонци
и
Цецилија
искрцавати
се
,
доћи
до
Жигмунд
и
Розгоња
,
Цецилија
распуштен
коса
падати
отац
у
загрљај
,
и
молити
он
да
се
са
свој
у
Ласловар
вратити
,
јер
јесам
турски
сила
велик
.
Лошонци
озбиљно
ословити
краљ
да
се
повући
и
јесам
на
Ласловар
.
Већ
се
видити
како
хатлије
силно
јурнути
међу
стрелац
и
пушкара
.
покољ
ужасан
.
јато
хатлија
јездити
управо
на
Жигмунд
.
Жигмунд
још
хтети
да
ићи
,
послати
из
окола
свој
хусар
да
разбити
хатлије
,
изродити
се
крвав
гужва
и
Жигмунд
још
хтети
да
уступати
,
хтети
да
спасти
Завиша
.
но
доцне
јесам
,
Турчин
јесам
он
већ
притиснути
.
хусар
одбити
хатлије
,
ал
’
опет
нов
навала
,
и
Лошонци
и
Розгоњи
вући
он
у
каик
,
Цецилија
прекрштен
рука
молити
краљ
да
не
гинути
узалуд
,
и
тако
повући
он
натраг
.
Завиша
јесам
са
свој
јунак
дивно
скончати
,
труп
на
трупа
,
гомила
на
гомила
турски
леш
.
Бур
престати
,
месец
изићи
,
и
у
тих
појац
ветрић
ћаирка
над
мртав
јунак
,
и
јутарњи
роса
бити
она
последњи
самртан
пољубац
од
жив
природа
.
сутра
хтети
она
сав
земља
покривати
.
Што
се
моћи
спасти
,
спасти
се
а
Голубац
и
Браничево
у
турски
рука
.
XXВИИИ
Мађарска
војска
повући
се
натраг
да
јесам
не
бити
Турчин
какогод
и
код
Ласловара
изненадити
.
и
тај
војска
јесам
бити
сасвим
прорешетати
.
многи
јесам
живот
изгубити
од
сабља
турски
,
многи
јесам
у
вал
Дунаво
смрт
наћи
.
док
се
скупити
и
у
ред
ставити
,
видити
свој
грдан
штета
.
Жигмунд
о
мир
мисао
,
јесам
он
на
ино
.
Деспот
Ђурађ
,
док
јесам
битак
трајати
,
стајати
јесам
у
заклон
свој
место
непомичан
.
Жигмунд
и
Лошонци
у
забуна
јесам
он
ни
позвати
упомоћ
,
а
деспот
без
захтев
Жигмунд
не
хтети
притећи
и
свој
војска
излагати
.
као
што
јесам
искусан
бити
,
можда
бити
и
успети
бити
,
ал
’
опет
куд
бити
даље
са
тако
ослабљен
војска
против
далек
навала
који
ћеду
сљедити
.
успех
бити
он
моћи
бити
Турчин
од
Голубац
сузбити
,
ал
’
јесам
Турчин
већ
у
град
,
па
бити
навалити
с
нов
још
долазећи
војска
сав
угушити
.
само
половина
турски
војска
јесам
Жигмунд
разбити
.
А
да
јесам
Турчин
у
град
,
бити
бити
Мађар
,
па
какав
јесам
користити
и
од
тај
Србија
.
војска
јесам
деспотов
читав
,
и
без
окршај
не
бити
се
дати
из
добар
положај
истиснути
,
а
деспот
побринути
се
за
тај
да
се
моћи
здраво
и
читаво
куд
хтети
повући
.
и
Турчин
јесам
познавати
деспот
,
знати
јесам
да
у
прилика
и
с
мали
велик
јесам
кадар
бити
израдити
,
јер
јесам
умести
погрешка
противник
користити
се
.
Деспот
јесам
сад
непомичан
,
пазити
куд
ћеду
се
Турчин
мицати
.
док
јесам
се
Турчин
код
Голубац
борити
,
један
део
мађарски
’
хусар
,
пресећи
од
свој
војска
,
странпутица
продрети
до
манастир
богородица
,
и
наићи
на
мали
турски
посада
.
ту
имати
и
благо
и
заира
.
коњаник
рупа
,
заподенути
се
крвавити
бојити
,
видити
тај
Јеремија
,
не
знати
ил
’
да
ускочити
Мађар
,
ил
’
да
остати
скривен
,
не
знати
јесам
л
’
Мађар
победити
ил
’
Турчин
,
не
знати
куда
хтети
,
савест
он
јесам
са
свити
страна
оптерећен
.
Турчин
спашавати
пртљаг
и
заира
,
ал
’
она
хусар
тискати
ван
,
у
сам
манастир
се
већ
крв
проливати
,
Турчин
који
потући
,
који
избачен
,
калуђер
мол
,
преклињати
,
код
уздивљаног
коњаник
нем
милост
,
сићи
с
коњ
,
обијати
црква
и
ћелија
,
отимати
,
који
се
противити
рана
,
убијати
она
.
Наишли
бити
и
на
благо
,
на
што
Јеремија
чекати
,
ал
’
она
Харалампије
заваравати
,
он
она
молити
,
преклињати
,
показивати
она
прст
ћелија
,
тороњ
на
црква
,
канда
јесам
онде
скрити
благо
.
Побожни
калуђер
клечећи
мол
.
хусар
јесам
наћи
Јеремијин
благо
,
ал
’
наћи
јесам
у
црква
крст
,
путир
,
окован
златан
еванћелија
и
разнети
скупоцен
утвара
што
јесам
побожан
српски
краљи
,
краљица
,
велможа
подарити
.
кад
јесам
већ
бисага
претоварити
,
и
што
јесам
моћи
понети
понети
,
спрема
се
за
бегство
,
без
да
јесам
на
Јеремија
,
Јаблановић
и
кнежевић
наићи
,
који
јесам
у
подземан
стаја
скрити
бити
.
Харалампије
да
бити
он
већма
хусар
побунити
на
искреност
,
да
исказати
’
де
јесам
сво
благо
,
добити
јесам
неколико
млаз
по
леђи
сабља
пљоштимице
.
но
тек
што
се
хусар
од
манастир
отиснути
,
ал
’
нахрљају
на
део
турски
војска
са
голубачки
бојиште
.
диваљ
победитељ
,
већ
острвити
,
крвав
очи
навала
.
тај
јесам
пешак
,
азапи
и
љут
коњаник
.
велик
тишма
.
са
свити
страна
хусар
опкољен
,
покољ
ужасан
,
остављати
и
пљачка
и
живот
,
ретко
хтети
тко
продрети
да
донети
глас
о
покољ
у
Београд
.
сад
Турчин
јурнути
на
манастир
,
да
он
заштитити
,
ал
’
острвљен
азапи
поотимати
оно
што
од
хусар
заостати
.
овај
Турчин
јесам
послати
Ферхад-паша
у
манастир
,
из
бојазан
да
Мађар
не
начути
да
јесам
код
богородица
слаб
посада
,
и
да
онамо
душман
не
грунути
,
јер
бити
велик
штета
починити
.
и
Ферхад-паша
јесам
се
у
рачун
преварити
.
јесам
дуго
трајати
,
доћи
и
Ферхад-паша
са
велик
свита
,
и
јесам
се
мало
зачудити
кад
видити
мртав
лешина
,
рањеник
,
сав
похарати
,
батал-манастир
само
што
јесам
запалити
изгорети
.
Ферхад-паша
сићи
с
коњ
и
уљез
у
велик
трапезарија
,
’
де
јесам
већ
крст
од
Турчин
отклонити
,
и
сав
икона
побацати
,
јер
турски
дин
не
трпити
Иса
пејгамбер
и
његов
угодник
.
војска
који
јесам
Мађар
толики
погибија
нанети
предводити
јесам
Ферхад-паша
глава
.
Мађар
јесам
се
повући
натраг
и
како
се
моћи
,
који
Дунаво
који
сув
бродити
,
пртити
јесам
горе
,
надесно
налево
.
увидити
јесам
да
са
такови
сила
Турчин
наудити
не
моћи
.
но
ни
Турчин
овај
прилика
јесам
јошт
тако
снажан
да
моћи
нога
на
Мађарска
пребацити
,
и
Београд
који
јесам
у
мађарски
рука
олако
освојити
.
ту
јесам
још
и
деспот
Ђурађ
,
ако
и
с
мали
,
ал
’
језгровит
војска
,
који
јесам
већ
с
Турчин
мејдан
дјелила
,
и
као
што
деспот
благо
имати
,
моћи
сакупити
опет
нов
војска
и
с
Мађар
се
снова
везати
.
Мађар
,
опет
,
овај
поход
ако
јесам
и
страдати
,
опет
јесам
имати
добар
накнада
са
Београд
,
који
јесам
сад
њихов
.
Жигмунд
се
кајати
сад
што
јесам
дати
Јеремија
што
искати
,
сад
бити
његов
бити
Голубац
,
и
ту
јесам
Розгоњи
бити
крив
,
који
он
јесам
од
откуп
Голубац
одвраћати
,
деспот
пак
јесам
хтети
за
откуп
да
знати
кад
прелазити
Голубац
у
мађарски
рука
.
Деспот
,
познавати
турски
шеретлук
,
бити
јесам
у
свој
положај
безбрижан
,
јер
знати
да
јесам
Турчин
брига
стати
да
се
с
Мађар
јаче
не
спојити
,
и
знати
јесам
и
тај
да
хтети
с
она
лакше
мир
склопити
,
јер
како
се
деспот
у
битак
јесам
упустити
,
знак
јесам
да
јесам
свој
судба
шака
Жигмунд
сасвим
поверити
,
а
знати
се
још
и
тај
да
кад
већ
Мађар
Београд
имати
,
па
још
да
она
јесам
Голубац
,
онда
јесам
још
теже
владати
у
Србија
нег
’
покрај
Турчин
,
који
,
бар
за
овај
доба
,
у
Голубац
не
бити
дирати
,
и
добити
бити
време
да
се
опоравити
од
онај
слабост
,
који
јесам
наићи
од
онај
доба
,
откако
се
деспот
Стеван
приклонити
,
Мачва
,
Београд
и
Голубац
обвезати
,
а
са
тај
ненавист
Турчин
на
се
навући
.
Сљед
тај
јесам
пасти
Крушевац
,
једва
се
она
нов
брдо
курталисати
,
ал
’
место
тај
Голубац
заглавити
.
Деспот
,
како
јесам
чути
да
јесам
тај
Ферхад-паша
што
јесам
разбити
Мађар
,
с
прекрштен
рука
ишчекивати
јесам
што
хтети
сљедити
.
он
јесам
сљедио
Жигмундовој
војска
,
који
јесам
бити
у
бегство
.
Ферхад-паша
јесам
његов
пријатељ
.
Ферхад-паша
јесам
јесам
свој
војска
Мађар
растући
,
војска
Исак-паше
тек
се
помолити
бити
да
упасти
у
бојити
,
ако
до
нужда
доћи
;
нужда
вити
бити
.
Исак-паша
ући
у
Голубац
и
позвати
диван
.
ту
јесам
Ферхад-паша
и
остати
пасти
.
Исак-паша
,
као
везир
,
беглербег
од
Румелија
,
над
сав
заповедати
.
световати
се
,
рад
бити
Дунав
прећи
,
и
упасти
у
мађарски
земља
.
неки
пасти
тај
исто
мислити
.
Ферхад
рећи
да
ту
немати
ништа
осим
пљачка
,
и
војска
бити
се
оданде
опет
повратити
морати
,
јер
док
јесам
деспот
још
са
читав
војска
ту
,
а
не
знати
се
колик
јесам
,
и
Београд
у
мађарски
рука
,
донде
јесам
опасно
преко
Дунаво
,
јер
моћи
они
с
бок
и
с
леђи
пут
препречити
,
и
покрај
Голубац
Дунав
затворити
,
и
тако
моћи
бити
лош
срећа
.
велик
јесам
лис
деспот
,
велим
Ферхад-паша
,
сваки
парац
земља
,
сав
кланац
,
сав
горе
и
јаруга
,
река
и
поток
у
Србија
познавати
,
и
онде
ницати
,
’
де
човек
не
бити
ни
помислити
.
тако
што
јесам
и
код
Искра
изредити
,
и
Турчин
потући
.
Исак-паша
мисао
се
,
давати
он
за
права
,
па
питати
да
л
’
бити
боље
бити
одмах
напасти
на
деспот
,
па
преметнув
он
,
одмах
на
Београд
поћи
и
отети
он
.
Ферхад
он
одговарати
да
ни
тај
не
ваљати
,
деспот
бити
јесам
изабрати
добар
положај
да
се
против
трајан
сила
бранити
моћи
,
а
моћи
и
измакнути
и
до
Београд
повући
се
,
’
де
ћеду
опет
Мађар
доћи
упомоћ
,
а
деспотов
војвода
подигнути
ћеду
сав
окол
и
Шумадија
,
и
прекинућеду
свеза
са
Крушевцом
.
да
покорити
сав
Србија
с
Београд
,
требати
још
трипут
толико
војска
,
велим
Ферхад
.
Исак-паша
беснити
од
мука
,
јесам
увиђати
да
Ферхад
права
имати
,
ал
’
бити
рад
дин-душмана
и
сав
Србија
разорити
.
јесам
на
ино
,
јер
ако
започети
као
делиман
,
и
не
поћи
за
рука
,
обрукати
се
,
онда
од
султан
он
гајтан
на
врат
не
фалити
.
Исак-паша
питати
,
дакле
,
шта
бити
ваљати
чинити
.
нитко
он
не
знати
паметан
рећи
као
Ферхад-паша
.
Ферхад-паша
велим
да
бити
најбоље
бити
да
се
деспот
од
Мађар
одвући
,
и
султан
покора
,
и
од
он
милост
примити
.
Мађар
јесам
сад
огорчити
,
Београд
јесам
у
њихов
рука
,
скупићеду
јак
војска
,
па
ћеду
се
покрај
деспот
осилити
.
у
Караманија
јесам
буна
,
требати
и
онде
турски
војска
.
но
најбоље
бити
бити
да
се
деспот
на
покорност
позвати
,
а
султан
да
он
у
милост
примити
.
Исак-паша
на
тај
пристати
,
мислити
да
хтети
овај
лакше
Вукоглији
хак
доћи
.
но
тко
хтети
тај
понуда
деспот
учинити
,
и
на
тај
он
навести
?
Ферхад-паша
све
тај
на
се
примати
.
Послаће
Ферхад-паша
улак
деспот
,
и
дати
он
рок
од
три
дан
да
се
покорити
.
Послаће
свој
бимбаша
са
књига
,
’
де
деспот
Ферхад-паша
на
диван
позив
у
манастир
богородица
.
Ферхад-паша
и
усмен
деспот
испоручивати
преко
бимбаша
да
на
вера
доћи
,
и
што
јесам
покварено
,
поправити
се
.
Бимбаша
јесам
десни
рука
Ферхад-паше
.
Извршиће
,
ма
да
бити
он
глава
стати
;
и
он
јесам
бити
као
дете
христјанин
,
остати
јесам
у
он
још
српски
клица
.
Ферхад-паша
бимбаша
деспот
оправити
,
и
јавити
Исак-паши
да
ићи
да
провидити
војска
.
Исак-паша
хтети
донде
и
онако
остати
у
град
,
а
Ферхад
хтети
отићи
још
и
у
манастир
богородица
да
поделити
благо
,
откуп
Голубац
међу
издајица
.
тако
Ферхад
Исак-паши
казати
.
Исак-паша
он
наложити
да
безевенк-ђаурима
одрубити
глава
,
а
да
благо
с
он
подела
.
тај
налог
Ферхад-паша
прихватити
,
и
одмах
са
велик
свита
кренути
се
пут
манастир
богородица
.
сав
се
тај
стати
и
одлучити
одмах
после
пораз
Мађар
.
Ферхад-паша
кад
јесам
стигнути
у
манастир
,
онда
јесам
већ
Турчин
хусар
сатрти
,
и
тада
сићи
с
коњ
и
уљез
у
велик
трапезарија
.
ту
се
начинити
рахат
,
одмор
он
требати
.
старати
јесам
глава
Ферхад-паша
.
одмор
јесам
дуго
трајати
,
жагор
,
тутњава
ван
,
не
дати
дуг
одмор
.
и
у
глава
Ферхад-паше
прекрштати
се
брижан
мисао
,
пола
сан
пол
јава
.
Ферхад-паша
дозвати
игуман
Радосава
,
и
запитати
он
шта
се
тај
сав
стати
од
онај
доба
како
јесам
манастир
оставити
.
Радосав
све
испричати
,
како
јесам
хусар
напасти
,
све
злоставити
,
харати
,
како
јесам
после
азапи
доћи
,
па
и
они
јесам
харати
,
тако
да
већ
црква
и
немати
више
црквен
утвара
.
Ферхад
запитати
за
благо
,
Радосав
он
одговорити
да
јесам
у
подземље
добро
скрити
,
на
он
јесам
моћи
ни
хусар
ни
азапи
наићи
.
запитати
он
за
војвода
и
кнежевић
,
и
за
Харалампије
.
одговорити
да
јесам
сав
читав
,
здрав
,
и
од
заптија
стражарени
.
Ферхад
глава
да
знак
да
одлазити
и
дозивати
свој
бимбаша
.
Дође
бимбаша
.
Ферхад
он
наложити
да
испод
рука
куповати
сав
отет
црквен
утвара
,
што
јесам
хусар
отети
,
а
од
овај
опет
до
рука
Турчин
доћи
.
и
сав
тај
у
тајност
скрити
да
додати
игуман
Радосава
,
а
да
се
Турчин
не
сетити
.
Бимбаша
хтети
сав
тај
као
што
требати
изредити
.
Ферхад-паша
дозивати
бимбаша
и
миралај
,
издавати
она
заповест
,
да
бити
на
опрез
,
да
не
бити
опет
какав
деспотов
катана
рупити
,
и
белај
починити
.
даље
наложити
она
да
се
на
окуп
наћи
кад
телал
повикати
,
да
хтети
се
неки
заробљен
ђаур'ма
глава
рубити
.
главар
турски
од
радост
очи
засветлити
.
Ферхад-паша
она
отпустити
.
прејавити
се
бимбаша
.
Каже
да
јесам
наредити
да
се
испод
рука
сав
црквен
утвара
покуповати
,
и
сад
чекати
далек
заповест
.
Ферхад-паша
укочено
гледити
на
бимбаша
.
гледити
он
,
а
не
мислити
о
он
.
опет
очи
извртати
,
вилица
стиснути
,
мишић
он
се
на
образ
горе-доле
дизати
,
нешто
се
мислити
,
велик
смишљати
.
Бимбаша
ћутети
,
знати
да
Ферхад-паша
навелико
смишљати
.
Ферхад-паша
разабрати
се
.
заповедити
бимбаша
да
позвати
војвода
Јеремија
,
Јаблановић
и
Харалампије
.
па
онда
наложити
он
да
с
игуман
Радосава
да
пренети
амо
благо
који
се
поделити
имати
међ
Јеремија
,
Јаблановић
и
Харалампије
.
Још
имати
заказати
,
да
како
се
довести
деобеници
,
одмах
да
се
наредити
ван
пред
вратити
и
у
двор
сејмен
,
а
ван
двор
пред
капија
гаваз
.
Јошт
и
тај
додати
да
се
војвода
сабља
одузети
.
Бимбаша
хтети
сав
тај
као
што
требати
изредити
.
у
трапезарија
нем
сто
ни
столица
,
сав
сам
миндерлук
унаоколо
,
а
на
она
и
код
подножје
душек
.
и
у
среда
јесам
велик
рахат-душеци
.
сав
тај
морати
узети
на
се
турски
облик
кад
се
ђаур
судити
.
Ферхад
ходати
горе-доле
,
ишчекивати
.
војвода
јесам
допратити
,
ту
јесам
и
Харалампије
и
Радосав
.
кад
она
јесам
бимбаша
сабља
отпасати
дати
,
Јеремија
горко
узданути
,
Јаблановић
гристи
од
мука
брк
.
но
она
ништ
’
на
добро
не
слутити
.
кајати
се
што
се
јесам
Жигмунд
предати
.
падати
она
на
памет
како
бити
моћи
добит
од
Жигмунд
за
Голубац
ако
не
новчан
благо
,
а
онај
властелинство
у
Мађарска
,
као
што
јесам
добити
деспот
за
Београд
и
Мачва
.
сад
тек
видити
да
у
Турчин
јесам
вера
.
само
Харалампије
долазити
светао
весео
образ
,
он
јесам
издајица
над
издајица
,
па
се
од
Ферхад-паше
многи
нада
.
кад
у
трапезарија
ступити
,
стати
у
ред
,
и
паш
поздрављати
.
Ферхад-паша
седити
високо
на
душек
прекрштен
нога
,
на
глава
он
шарен
турбан
,
на
прекрштен
нога
почивати
он
драг
камење
посути
димишћија
.
Ферхад-паша
она
понудити
да
сести
на
миндерлук
.
војвода
затезати
се
ал
’
она
паш
бацити
оштар
миг
,
који
изглед
као
заповест
,
и
тако
поседати
.
Харалампије
јесам
се
дати
двапут
нудити
већ
сести
и
прекрсти
нога
по
турски
,
тако
истоветно
као
што
Ферхад-паша
.
на
војвода
видити
се
брижан
лице
,
како
сести
,
изгледати
канда
јесам
изложити
и
већ
на
бео
’
леб
,
а
да
она
скоро
црн
земља
покрити
.
само
Харалампије
трепавица
уздигнути
,
сасвим
јесам
задовољан
свој
стање
,
и
држати
да
он
награда
хтети
фалити
,
мада
Ферхад-паша
сад
’
ладан
се
показивати
,
јер
он
јесам
увек
бити
добар
,
и
обећати
јесам
при
деоба
у
помоћ
он
бити
.
ако
што
укинути
од
благо
,
тај
хтети
укинути
војвода
не
он
,
тако
мислити
Харалампије
.
покрај
њи
’
ући
јесам
и
бимбаша
,
и
стајати
,
паш
он
не
нудити
да
сести
,
он
морати
на
нога
бити
,
и
чекати
на
заповест
Ферхад-паше
.
Тишина
,
да
се
пролет
мува
чути
,
баш
мртав
тишина
.
Нешто
свечано
изгледати
,
канда
јесам
судница
,
’
де
јесам
Ферхад-паша
судија
,
а
остати
парничар
.
Ферхад-паша
прословити
.
—
дакле
,
сад
бити
бити
време
да
се
у
откуп
Голубац
подјелите
.
Голубац
јесам
у
турски
рука
,
мађарски
војска
распрштена
,
ђе
јесам
игуман
са
благ
.
—
ту
до
трапезарија
на
гомила
,
и
чекати
заповест
да
се
унети
.
—
нек
се
унети
благо
.
Бимбаша
изићи
,
и
заповедити
сејмен
да
унети
благо
.
ту
јесам
и
игуман
Радосав
.
сејмен
изићи
.
—
дакле
,
по
уговор
имати
бити
се
тако
подјелити
,
да
сватко
од
војвода
добити
педесет
,
а
Харалампије
тридесет
хиљада
дукат
.
на
овај
питање
разбистрити
се
лице
у
Јеремија
и
Јаблановић
.
канда
она
се
душа
поткрепити
.
сад
се
опет
не
кајати
што
јесам
Жигмунд
град
предати
.
Јеремија
одговарати
.
—
Честити
паша
,
Голубац
јесам
ја
дати
бити
у
залога
од
деспота-Стевана
,
Јаблановић
јесам
од
Турчин
прогнат
,
мој
гост
,
доста
хтети
он
бити
и
тридесет
,
а
Харалампији
десет
,
ја
јесам
главни
.
—
у
Јеремија
се
узбудити
стар
среброљубље
.
—
Честити
паша
,
ја
јесам
се
дочепати
млад
’
кнежевић
и
тек
после
због
њи
’
јесам
добити
Јеремија
Голубац
зато
што
она
јесам
ослепити
дати
,
ал
’
да
ја
не
бити
,
не
бити
ни
ослепити
бити
кнежевић
—
рећи
Јаблановић
.
—
ја
јесам
она
баш
дати
у
манастир
Високо
Дечани
ослепити
,
моћи
јесам
она
и
пропустити
,
па
ја
деспот
јесам
ни
завладичио
што
јесам
већ
одавна
заслужити
,
требати
бити
да
се
с
она
на
равно
дјелим
—
рећи
успла'ирено
јак
глас
Харалампије
,
канда
он
јесам
већ
наклон
Ферхад-паше
осигуран
.
Ферхад-паша
мисао
се
.
—
Па
како
да
поделити
,
кад
се
сам
сложити
не
моћи
.
—
судити
,
честит
паша
,
како
јесам
права
,
—
прословити
громак
глас
Јеремија
.
—
тако
хтети
и
судити
,
и
праведник
и
грјешник
,
судити
по
правда
.
но
ви
ђаур
никад
јесам
међу
себе
сложан
,
ни
у
добра
ни
у
зао
.
Кажи
ја
’
ти
,
војвода
Јеремија
,
шта
јесам
тај
бити
са
тај
кнежевић'ма
,
да
јесам
ослепити
—
запитати
Ферхад-паша
.
—
е
,
стојати
јесам
на
пут
Ђурђа
,
побојати
се
да
по
старјешинство
деспотство
он
из
шака
не
извући
,
допасти
јесам
Јаблановић
шака
,
ја
се
с
он
споразумети
,
оставити
она
на
страна
,
Харалампији
на
сохрану
у
Високо
Дечани
,
и
ту
бити
са
наш
знање
ослепити
—
одговорити
Јеремија
.
—
ја
јесам
она
дати
осљепити
—
упасти
Харалампије
.
—
да
ја
јесам
бити
,
не
бити
ни
Јеремија
доћи
до
Голубац
,
јер
јесам
кнежевић
прво
у
мој
шака
пасти
.
—
да
ја
,
опет
,
јесам
бити
,
не
бити
доћи
до
откуп
Голубац
,
—
одгонетнути
Јеремија
.
Ферхад-паша
она
гледити
и
мера
.
—
Па
јесам
л
’
тај
учинити
по
налог
деспот
Стевана
ил
’
Ђурђа
Вукоглије
.
—
јесам
по
налог
,
ал
’
знати
јесам
да
кнежевић
сметати
,
и
Ђурађ
,
кад
јесам
он
јавити
да
јесам
кнежевић
у
наш
шака
,
одговорити
ми
да
чинити
што
за
најбоље
,
најпаметније
држати
,
да
она
држати
на
сахрана
,
и
да
она
безопасан
чувати
,
ја
јесам
он
разумети
—
рећи
Јеремија
.
—
тако
јесам
,
ал
’
истоветан
јесам
ми
заслуга
—
рећи
Јаблановић
.
—
ја
јесам
она
осљепио
,
тај
јесам
велик
заслуга
—-
одговорити
жесток
Харалампије
.
—
кад
јесам
тако
,
знати
већ
како
хтети
међ
вами
извршити
.
тај
изрећи
Ферхад
па
устати
,
поћи
напред
,
отворити
врата
да
видити
јесам
л
’
тко
близу
да
се
не
бити
разговор
чути
.
сејмен
јесам
подаље
од
врата
,
а
ионако
ни
речца
српски
не
разумеду
,
сав
сам
Шамлије
и
Караманлије
.
Ферхад
,
ма
и
паш
,
морати
на
опрез
бити
,
јер
мада
јесам
паш
,
оно
што
хтети
сад
говорити
,
допринети
бити
он
гајтан
око
врата
.
Ферхад
стати
пред
деобенике
,
исправити
се
горд
,
и
прословити
.
—
ја
јесам
Ферхад
,
турски
паш
,
ал
’
у
срце
јесам
добар
Србин
нег
’
што
јесам
ви
.
са
ви
јесам
народ
страдати
и
страдати
.
грабљив
,
лаком
јесам
на
благо
,
и
сав
тај
пограбљено
благо
доћи
хтети
Турчин
у
рука
.
такав
јесам
грабљивац
ви
војвода
,
Јеремија
и
Јаблановић
.
познавати
ви
одавна
,
и
ви
хтети
ја
скоро
познат
.
и
ти
,
Харалампије
,
добро
познавати
,
и
ти
хтети
ја
познати
.
народ
јесам
се
споља
показивати
као
пријатељ
,
а
да
он
већма
леђа
одерати
.
врлина
народ
јесам
запљувати
,
а
стид
и
поштење
довека
јесам
погазити
;
ви
јесам
правити
издајица
.
и
ти
,
Харалампије
,
јесам
који
у
нужда
тешити
,
помагати
народ
,
јесам
од
онај
калуђер
,
који
на
трема
,
у
ћелија
,
у
црква
,
крв
орошен
пад
као
жртва
,
који
христијанин
на
освета
и
слобода
бити
.
тај
јесам
измет
светити
црква
,
и
јесам
достојан
живот
.
Ферхад
тај
изрећи
,
погледати
она
оштро
,
и
тамо-амо
шетати
се
.
војвода
и
Харалампије
од
чудо
обнезнањен
,
не
моћи
да
се
лако
разбрати
,
глас
Ферхад-паше
она
јесам
познати
,
ал
’
не
знати
’
де
јесам
он
чути
.
Харалампији
тај
глас
долазити
сада
не
само
познати
,
већ
некако
и
душмански
,
подсећати
се
да
тај
глас
он
негда
јесам
повољан
бити
.
Ферхад-паша
стати
пред
њи
’
оштро
она
мера
,
особито
Харалампије
,
и
опет
прословити
:
—
погледати
ја
добро
,
Харалампије
,
па
рећи
тко
јесам
.
Харалампије
гледати
он
укочен
очи
,
вилица
он
се
трести
,
јошт
не
моћи
да
погодити
,
а
лице
он
се
видити
као
одавна
он
душмански
,
не
ишчекивати
добра
.
—
ја
јесам
Петошко
,
који
јесам
као
будала
у
двор
кнез
Лазар
видити
,
слушати
.
Држасте
он
тада
за
прав
лудак
,
подсмејавати
он
се
,
што
јесам
ваш
неприлика
на
видик
изнаћи
.
познавати
ви
све
у
глава
,
бити
јесам
млад
,
као
и
ја
,
негда
јунак
а
сад
издајица
,
а
ти
Харалампије
,
тај
јесам
бити
увјек
зао
демон
у
народ
,
и
твој
причешће
тровати
јесам
народ
.
кад
јесам
моћи
у
народ
добра
да
чинити
,
јер
шта
моћи
будала
учинити
,
постадо
’
Турчин
и
паш
.
Ферхад
тај
изрећи
,
горе-доле
се
шетати
,
па
опет
сред
она
стати
,
који
као
окаменити
непомично
гледе
,
ћутети
.
Ферхад
спустити
испод
врата
,
испод
кошуља
рука
,
и
прст
доватити
,
извући
мали
златан
крстић
на
сребрн
ланчић
.
—
видити
Ферхад-пашу
,
Петошка
,
који
као
Турчин
јесам
изневерити
Христа
спаситељ
,
који
он
јесам
под
свој
име
у
овај
свет
увести
,
и
у
турство
,
хришћанство
и
сав
народ
добро
чинити
,
а
ви
народ
издавати
.
Петошко
јесам
свој
сједе
влас
поштење
покрити
,
а
ви
јесам
свој
обрукати
издајство
.
Знаш
ли
,
Јеремија
,
шта
јесам
Голубац
?
Голубац
јесам
крити
Србија
,
и
ви
јесам
тај
крило
одсећи
.
ви
јесам
издајица
.
Ферхад
те
реч
громак
глас
изрећи
,
рећи
бити
јесам
тај
тај
Петошко
,
који
јесам
жив
подсмех
негда
бити
.
глас
Петошка
се
у
љут
бој
увеџбао
.
Деобеници
издајица
видити
да
јесам
крив
,
и
као
окривљен
чекати
осуда
.
Бимбаша
гледити
,
слушати
,
без
да
речца
испустити
,
само
очи
он
неки
жар
и
светлост
обузети
,
канда
бити
и
сам
издајица
казнити
.
Ферхад
наставити
.
—
видити
овај
младић
,
бимбаша
,
и
он
јесам
као
ви
,
допасти
ропство
,
и
он
јесам
хришћански
дете
,
а
остати
у
душа
хришћанин
.
он
јесам
мој
посинак
,
и
кад
ја
не
бити
потпомагати
свој
и
у
турство
бољма
,
негли
ви
издајица
на
кућеван
огњиште
,
у
свој
отаџбина
,
који
јесам
ви
згариште
начинити
,
но
за
тај
хтети
и
глава
платити
.
Ферхад
још
већма
приближити
она
се
и
овај
закопчати
:
—
Вами
,
дјеобеницима
о
откуп
Голубац
нек
јесам
овај
осуда
.
издајица
род
,
народ
глава
имати
се
одрубити
.
ако
на
овај
ријеч
само
прословити
,
онда
хтети
ви
дати
најпре
на
мука
,
какав
само
Турчин
измислити
моћи
.
тај
изрећи
Ферхад
и
махнути
глава
,
а
бимбаша
отворити
врата
,
дозивати
сејмен
,
који
ући
и
силовито
по
налог
она
вежа
.
војвода
поглед
бацати
на
Ферхада
,
да
л
’
хтети
се
смиловати
.
Ферхад
као
окаменити
,
’
ладан
као
мрамор
.
Ужетом
она
везати
,
војвода
спокојно
трпити
,
но
Харалампије
беснити
,
бацати
се
,
не
да
се
везати
,
силом
он
у
ваздух
дизати
и
вежа
,
молити
,
викати
.
„
Петошко
,
потурчити
се
,
само
ја
живот
допустити
“
.
Ферхад
хтети
да
чути
.
извући
она
напоље
,
Харалампије
носити
,
кидати
се
,
бацакати
се
,
хтети
под
нож
.
Ферхад
хтети
да
оскврнути
српски
крв
манастир
,
већ
ван
,
мало
даље
,
опрема
наредити
.
ударити
два
колац
,
а
трећи
оба
одозго
утврдити
на
облик
вешала
.
вод
она
вешалама
,
но
нећеду
она
вешати
.
најпре
ћеду
Јеремија
погубити
.
Јеремија
погледати
на
Јаблановић
,
и
прословити
:
„
простити
,
друг
,
збогом
“
.
Јаблановић
одговорити
:
„
кривити
јесам
,
нек
ми
бог
опростити
“
.
довести
први
Јеремија
,
морати
клекнути
,
а
гаваз
он
сести
влас
ухватити
,
и
брзо
он
глава
одрубити
.
глава
бацити
,
а
труп
ђипнути
,
крв
из
врата
пиштати
,
потрчати
,
и
пасти
,
у
ужасан
трзање
живот
изгубити
се
.
тако
јесам
и
са
Јаблановић
.
Харалампије
морати
јесам
за
коц
везати
,
и
тако
он
погубити
.
тако
искајати
свој
грех
Јеремија
и
Јаблановић
,
негдашњи
јунак
од
Искра
,
после
издајица
.
А
тако
јесам
и
Харалампије
свој
грешан
душа
испустити
.
Срећа
,
нестати
војвода
подмладак
,
да
брука
преткова
не
насљедити
.
XXИX
кад
јесам
Ферхад-паша
над
издајица
суд
свршити
,
сад
јесам
опет
рахат
,
и
ишчекивати
деспот
.
брига
он
јесам
стати
,
да
се
деспот
не
побојати
какав
невера
,
јер
добро
знати
да
он
јесам
Исак-паша
душман
.
Исак-паша
доиста
на
тај
се
и
спремати
,
да
деспот
испочетка
леп
обећањ'ма
примамити
,
па
после
да
бити
смакнути
као
они
Бранковић
у
Пловдив
.
Бимбаша
кад
он
јесам
Ферхад-паша
из
Голубац
деспот
послати
,
на
брз
рука
јесам
порука
извршити
,
и
одјездити
јесам
одмах
пут
манастир
богородица
,
брже
,
нег
што
јесам
амо
Ферхад-паша
стигнути
.
у
деспот
јесам
још
она
старати
одважност
,
и
хтети
се
ништа
побојати
.
и
већ
шта
да
се
боја
,
ионако
јесам
и
он
јесам
и
Србија
на
коцка
.
Деспот
стигнути
у
манастир
са
Облачина-Радом
.
хтети
јесам
ићи
,
Рада
он
не
дати
,
хтети
свуд
да
он
јесам
десни
рука
,
па
ако
јесам
до
погибељ
,
да
он
јесам
глава
до
глава
.
деспот
катана
јесам
повести
,
да
не
бити
неприлика
,
моћи
се
катана
са
Турчин
завадити
.
Деспот
и
војвода
Рада
обући
јесам
арнаутски
,
да
она
не
познати
Турчин
,
да
не
бити
зазор
.
но
бимбаша
познати
она
јесам
,
и
водити
она
у
трапезарија
,
’
де
Ферхад-паша
ишчекивати
.
кад
она
Турчин
видити
,
стати
,
па
заблендани
гледати
и
’
силан
и
горостасан
,
ма
већ
и
не
млад
јунак
.
јунак
сићи
с
коњ
.
—
Уђу
у
трапезарија
,
Ферхад-паша
руковати
се
,
поздрављати
се
.
Ферхад-паша
не
пријавити
турски
селам
,
изгледати
као
Србин
у
турски
руво
.
поздрављати
се
као
стар
познаник
,
пријатељ
.
Бимбаша
знати
да
ћеду
се
нешто
тајно
договарати
,
допратити
она
,
и
уклонити
се
,
и
шетати
се
доле-горе
пред
вратити
,
да
не
бити
тко
близу
доћи
.
поседати
на
миндерлук
.
Ферхад-паша
прословити
.
—
одавна
се
познавати
,
деспот
,
и
твој
делија
,
што
он
именовати
,
војвода
Облачина
Рада
,
познати
ја
јесам
.
давно
бити
.
Још
се
у
пернатости
познати
некадашњи
јуначки
клица
.
Држим
да
ти
јесам
,
деспот
,
веран
слуга
,
зато
јесам
он
и
довести
.
велик
пут
,
и
велик
корак
учинити
.
ту
се
о
глава
,
о
земља
радити
.
ви
јесам
у
мој
власт
,
а
ја
у
ваш
.
Знаш
,
деспот
,
да
јесам
ти
увек
потајно
наруку
ићи
,
и
штошта
не
бити
по
турски
адет
што
учинити
’
,
моћи
за
тај
изгубити
глава
.
Облачина
јесам
делија
и
свој
душа
окаљати
хтети
.
кратко
ми
јесам
време
,
а
много
се
имати
извршивати
.
Виђе
ли
,
деспот
,
како
јесам
Мађар
поразити
,
шта
хтети
сад
од
Србија
бити
,
желити
ли
јесам
спасти
и
како
.
говорити
искрено
и
језгровит
,
како
сад
мислити
.
—
Мађар
јесам
страдати
,
јер
јесам
вичан
са
Турчин
војевати
,
као
ја
,
војска
она
јесам
који
млад
који
шарен
,
а
засад
јесам
моћи
бујност
турски
војска
на
пут
стати
.
ја
јесам
хтети
над
овај
вођство
дати
,
можда
[
бити
]
и
друкчије
бити
,
мој
војска
,
ма
и
мален
,
јесам
додирнути
,
а
са
страна
сваки
дан
нов
долазити
,
и
у
кланац
моћи
бити
’
се
сав
ваш
сила
одапријети
,
и
такав
сила
као
што
јесам
тај
ваш
јошт
Србија
сатрти
не
моћи
,
јер
познати
ја
јесам
да
јесам
у
Караманија
буна
,
као
што
и
јесам
знати
,
и
онђе
требати
султан
много
војска
.
одступити
јесам
од
опсада
нов
брдо
,
а
да
узмоћи
готов
предан
град
од
Јеремија
примити
.
да
не
бити
издајство
,
не
бити
Голубац
Турчин
добити
.
—
сав
јесам
тако
,
ја
тај
знати
,
и
баш
зато
што
јесам
тако
,
требати
да
искати
мир
,
а
да
добити
мир
,
морати
се
Жигмунд
одрећи
.
покрај
Жигмунд
јесам
изгубити
Мачва
,
Београд
и
Голубац
.
Мађар
јесам
у
стање
Турчин
јако
наудити
без
ти
и
тај
јесам
срећа
по
Турчин
,
што
ти
Мађар
не
поверовати
као
што
требати
.
Турчин
ти
држати
,
над
онај
мађарски
вођа
за
добар
.
уговор
јесам
учинити
јошт
деспот
Стеван
са
Жигмунд
,
и
ти
јесам
тај
уговор
морати
одржати
,
а
султан
се
опет
страшно
разљутити
,
кад
јесам
чути
за
тај
уговор
,
и
навалити
одмах
на
Крушевац
и
нов
брдо
,
мада
јесам
у
Караманија
започети
буна
.
и
да
знати
,
зато
јесам
султан
упасти
у
твој
земља
,
да
ти
одвући
од
савез
мађарски
.
досад
јесам
бити
у
шкрипа
,
међу
два
ватра
,
с
пријед
Турчин
с
леђи
Маџар
.
отргнути
се
од
Жигмунд
,
гледати
како
јесам
по
земља
и
по
ти
најбоље
,
што
хтети
да
бити
уз
Жигмунд
колити
велможа
,
кад
овђе
још
моћи
владар
бити
.
сад
ти
Мађар
не
сметати
.
но
и
тај
ти
морати
рећи
да
се
много
не
уздати
у
караманску
буна
.
Таков
бунити
онђе
годинама
трајати
,
па
се
и
преживити
.
Падиша
јесам
велик
калиф
сав
мухамедоваца
,
и
они
ван
падиша
не
моћи
никуд
ништ
’
,
и
ти
притискивати
више
тежак
владавина
караманских
валија
,
који
се
мијењати
,
данас
јесам
а
сутра
јесам
.
па
онда
и
тај
требати
знати
,
кад
бити
се
тко
у
Карамани
плести
,
опет
Карамани
турски
остајати
,
и
за
Турчин
изгубити
јесам
.
но
у
Европа
’
де
јесам
Турчин
нога
метати
,
не
да
се
оданђе
истиснути
.
пријести
бити
за
време
напустити
Караманија
нег
’
ли
овђе
задобивен
област
,
јер
одавђе
се
ширити
турски
дин
.
тако
мислити
султан
и
Турчин
на
диван
,
и
што
сад
изговорити
’
,
из
диван
знати
.
Јошт
нешто
да
ти
рећи
.
Јучер
јесам
добити
глас
да
се
буна
у
Караманија
стишавати
,
и
ако
требати
онданђе
хтети
се
велик
војска
кренути
,
и
тај
права
на
тај
.
бирати
мир
,
доста
јесам
народ
страдати
.
ја
хтети
твој
ствар
на
диван
поткријепити
.
тај
изрећи
Ферхад-паша
и
настати
тишина
.
Ферхад
гледити
на
деспот
,
чекати
шта
хтети
чути
.
Деспот
неколико
тренутак
замислити
,
прословити
.
—
о
твој
пријатељство
јесам
увјерити
,
о
тај
хтети
ништ
’
ни
спомињати
.
и
ријеч
јесам
ти
паметан
.
но
још
не
рјече
ја
какав
мир
да
просити
.
—
да
се
султан
покорити
.
—
ха
,
дакле
ја
живити
доћи
у
турски
шака
да
се
покорити
,
да
предати
и
овај
мало
Србија
,
као
издајник
,
бит
’
не
мера
—
упасти
громко
Облачина
,
ухватити
се
за
балчак
сабља
,
крвав
,
обилићке
очи
бацати
на
Ферхад-пашу
.
—
Облачино
,
умирити
јесам
душа
,
пријатељ
ми
говорити
,
пустити
да
јесам
мој
стар
,
ја
хтети
да
запитати
.
—
како
мислити
да
се
покорити
,
да
се
султан
напросто
предати
?
—
рећи
деспот
.
—
не
тако
.
Ишти
овај
Србија
,
што
јесам
сад
имати
,
да
у
мир
у
она
владати
а
да
се
Жигмунд
одрећи
.
тај
јесам
жеља
султан
,
а
ја
хтети
тај
на
диван
подупрјети
.
Плаћаћеш
данак
султан
,
ал
’
и
тај
јесам
боље
нег
’
с
Турчин
рат
водити
.
Маџар
ти
не
моћи
наудити
,
јер
хтети
тај
султан
подупирати
.
—
дакле
сад
с
Маџар
против
Турчин
,
сад
с
Турчин
против
Маџар
,
јадан
Србија
,
што
јесам
дочекати
,
да
се
твој
син
с
ти
тако
коцкати
.
боље
мријет
,
нег
’
тако
живјет
—
рећи
огорчити
Облачина
.
—
такав
јесам
живот
Србија
—
рећи
Ферхад-паша
.
—
То
јесам
животарење
,
не
живот
.
—
Тома
јесам
бити
кривити
српски
велможа
,
који
јесам
домовина
и
народ
цијепати
и
међу
себе
као
роб
и
стока
дијелити
.
сад
се
на
невин
ђецама
кајати
гријех
отац
.
Ишти
,
деспот
,
да
задржати
онај
што
имати
.
Деспот
промишљати
.
—
јесам
л
’
кадар
сав
тај
израдити
без
да
ићи
на
нога
,
ни
султан
ни
везир
.
—
јесам
.
ја
јесам
о
тај
говорити
султан
и
сем
диван
,
за
леђи
Исак-паше
,
твој
душман
.
кад
јесам
поћи
да
узети
Голубац
,
што
ја
јесам
бити
у
памет
силно
јесам
хитити
да
Голубац
пријести
задобити
нег
’
што
бити
он
Маџар
на
јуриш
узети
.
да
јесам
Маџар
Голубац
на
јуриш
узети
бити
,
по
Србија
не
бити
ништ
’
добро
бити
.
Маџарска
војска
јесам
бити
слаб
да
бити
моћи
напредовати
,
а
ваш
кад
нејмате
Београд
и
Голубац
не
моћи
напредовати
,
јер
не
знати
рашта
и
који
.
да
јесам
Жигмунд
довести
бити
велик
војска
од
крстоносац
,
ал
’
такови
да
и
Једрене
затрести
се
и
сурвати
,
моћи
бити
што
бити
,
овако
не
.
примити
мир
,
спасти
хиљадама
невин
душа
,
на
згариштама
подигнути
многи
кров
,
дати
очајалој
сиротиња
да
у
зној
лице
залогај
хљеб
мирно
потрошити
.
многи
јесам
великашах
гријех
,
са
који
народ
патити
се
морати
.
сав
јесам
гријешни
,
ни
ти
,
деспот
,
јесам
без
гријех
,
и
сад
јесам
доћи
вријеме
искушење
за
тај
,
да
прегорјеваш
,
а
што
моћи
да
спасти
.
тај
ти
казати
Петошко
,
у
ви
негда
лудак
,
а
сада
Ферхад-паша
.
А
тко
моћи
рјећи
да
јесам
и
сад
сасвим
мудар
?
мој
ријеч
јесам
бити
за
подсмијех
,
смет
;
но
у
смет
наћи
се
чисто
зрно
,
који
и
слијеп
кокош
привлачити
.
тај
зрно
јесам
ја
јошт
сачувати
,
и
ако
не
моћи
он
нахранити
,
моћи
јадан
сироче
од
самртан
глад
спасти
.
Остарјео
јесам
,
а
ни
ви
јесам
више
млад
.
Облачина
Рада
кад
тај
чути
,
устати
и
стати
пред
деспот
.
—
дакле
,
тај
јесам
Петошко
,
мудар
лудак
међу
луд
мудрац
.
Ђетић
бити
кад
он
виђо
’
,
и
баба
ја
рећи
,
слушати
,
дијета
,
што
тај
зборити
,
његов
ријеч
јесам
мудар
,
бич
за
покварен
великаш
.
Петошко
,
чути
’
много
о
тај
од
деспот
,
мој
господар
,
и
ево
тај
десница
побратимски
,
кад
поштен
чинити
,
као
сад
Турчин
,
нег
’
Јеремија
,
издајица
вјера
и
народ
.
Ферхад-паша
устати
и
руковати
се
са
Облачином
,
устати
и
деспот
,
и
руковати
се
.
Ферхад
стати
,
обојица
у
зеница
гледити
,
извадити
испод
проја
крст
,
пољубити
он
и
показати
.
—
Ева
частан
крста
,
у
тај
знамење
јесам
крстити
,
и
крст
пратити
ја
до
гроб
.
од
јад
,
невоља
пост'о
јесам
Турчин
,
ал
’
крсни
мој
вјера
и
крв
јесам
изневјерити
.
турски
вјера
стајати
ја
толико
као
и
турски
руво
,
што
се
цијепати
,
а
вјера
’
ришћански
остајати
ја
у
срце
ужљебити
.
Ферхад
заћутати
,
прекрсти
се
и
крст
пољубити
,
па
он
у
недра
сакрити
.
—
да
тко
сад
видити
и
чути
од
Турчин
,
на
комад
бити
ми
исјећи
.
примити
,
деспот
,
мој
ријеч
,
ослонити
се
на
ја
,
начинити
јошт
данас
писмен
,
потписати
тај
и
ударити
твој
печат
,
а
ти
ићи
мирно
куд
хтети
,
ја
хтети
султан
и
на
диван
поднијети
,
дати
за
турски
војска
заира
,
и
све
што
јесам
потребно
.
А
султан
,
како
видити
уговор
,
издати
берат
да
се
деспот
Вукогли
признавати
за
владар
Србија
.
—
То
још
не
бити
тако
зло
бити
.
но
кад
се
потписати
да
се
цијепати
од
савез
угарски
,
погазити
задан
ријеч
,
који
јесам
потврдити
уговор
Стефана
деспот
,
да
предати
град
и
Мачва
Угар
,
да
постајати
и
остајати
њихов
савезник
против
Турчин
.
—
Прошао
јесам
много
свијет
,
и
јошт
јесам
све
искусити
.
ти
више
уговор
не
везати
,
јер
јесам
испунити
он
што
јесам
град
предати
.
далек
савез
,
тај
јесам
бити
на
срећа
ил
’
несрећа
зидати
.
на
срећа
,
ако
Маџар
побиједити
,
па
покрај
она
истерати
Турчин
.
ако
на
несрећа
,
онда
несрећа
и
сам
савез
рушити
.
српски
народ
нитко
не
моћи
на
несрећа
обвезати
.
А
ионако
Жигмунд
јесам
јефтин
доћи
у
шака
Београд
и
Мачва
.
и
какав
јесам
ти
ту
користити
имати
деспот
,
завадити
ти
Жигмунд
са
султан
,
ко
одољети
не
бити
моћи
.
—
дакле
,
изгубљен
да
се
више
не
повратити
?
—
упасти
Облачина
.
—-
тако
јесам
,
потомак
,
позан
нараштај
ћеду
тај
учинити
,
сад
само
нек
се
спасти
језгра
који
се
већ
подгризује
.
—
Хоћу
л
’
добити
од
султан
Голубац
натраг
?
—
запитати
деспот
.
—
никако
.
Султан
требовати
Голубац
као
погранични
заштита
против
Жигмунд
—
одговорити
Ферхад
.
—
Голубац
јесам
у
Србија
.
—
и
Београд
јесам
у
Србија
,
ал
’
зато
јесам
у
угарски
рука
.
—
исто
мислити
што
зборити
,
јесам
на
ино
,
морати
се
судбина
подвргнути
.
но
кад
султан
и
Жигмунд
у
Србија
имати
погранични
град
,
како
да
ја
немати
,
земља
господар
.
—
Начини
јесам
јесам
,
имати
јошт
земља
,
обала
.
—
То
и
хтети
,
о
тај
се
дању-ноћу
мислити
.
код
Смедерево
да
градити
да
ја
Угар
из
Београд
не
пркосити
.
да
сазидати
јак
велик
град
,
да
се
у
свијет
о
он
причати
као
о
нов
брдо
.
јесам
још
усанути
деспотов
благо
.
моћи
јесам
и
Голубац
од
Јеремија
откупити
,
но
рашта
кад
бити
опет
доћи
у
рука
Жигмунд
.
да
знати
како
ја
јесам
бити
кад
јесам
морати
Београд
предати
.
Још
и
сад
легати
ја
на
срце
терет
као
камен
.
Рјеци
султан
да
јесам
због
тај
тако
лахко
доћи
до
Голубац
.
кад
опет
Смедерево
сазидати
,
чувати
мој
прса
леђа
султанов
.
Смедерево
требати
да
јесам
стража
прам
Београд
.
—
нек
бити
по
твој
жеља
,
Радосав
нек
написати
уговор
,
тај
хтети
потписати
и
печат
ударити
,
а
ја
опет
мој
шаку
приљепити
.
сав
јесам
уговорити
.
дозвати
Радосава
,
протумачити
он
шта
и
како
требати
да
написати
.
Радосав
проучив
задати
,
отићи
на
посао
.
сад
претати
на
други
што
.
Деспот
испричати
како
јесам
проћи
са
Јеремија
,
како
он
јесам
пустити
у
град
,
а
ни
Жигмунд
јесам
хтети
да
он
предати
,
како
се
побојати
Розгоњи
да
се
деспот
не
накитити
победа
венцом
,
и
оставити
он
јесам
[
с
]
војска
на
страна
,
како
опет
деспот
доцније
јесам
се
хтети
уплећати
у
бојити
.
после
тај
запитати
Ферхада
за
Јеремија
,
куд
јесам
и
како
јесам
с
он
.
Ферхад
,
опет
,
испричати
свој
од
почетак
до
крај
,
како
јесам
доћи
Харалампије
под
бео
брдо
,
како
јесам
понудити
у
име
Јеремија
предавати
Голубац
,
како
јесам
Јеремија
предати
град
.
само
о
кончини
његов
живот
не
спомињати
,
и
тек
на
деспотов
питање
о
тај
одговарати
.
—
А
шта
бити
после
са
Јеремија
,
Јаблановић
и
Харалампије
—
запитати
деспот
.
—
јесам
л
’
добити
награда
за
откуп
издајство
?
—
јесам
л
’
,
сад
хтети
видити
,
хајд'те
са
ја
ван
у
шетња
.
Изиђу
из
трапезарија
,
бимбаша
она
дочекати
,
и
сад
се
шетати
.
Деспот
питати
откуд
крвав
траг
,
ранити
повезан
глава
калуђер
,
сав
поваљати
,
покидати
.
Ферхад
он
испричати
како
јесам
хусар
на
манастир
навалити
,
Турчин
истиснути
,
манастир
похарати
,
како
јесам
она
опет
други
Турчин
сузбити
,
и
манастир
опет
посести
.
Шећеду
се
ван
манастир
,
кад
ал
’
видити
се
вешала
,
а
до
она
три
забоден
копље
,
а
на
она
натакнути
глава
.
Деспот
гледити
канда
познавати
тај
глава
,
ускорити
корак
,
видити
три
крвав
лешина
.
познати
она
.
—
То
јесам
Јеремија
,
Јаблановић
и
Харалампије
—-
рећи
удивљен
деспот
.
тај
јесам
издајица
,
посвјетила
ти
се
српски
рука
,
Петошко
.
—
сад
она
виђосте
,
муч'те
!
после
хтети
ви
у
трапезарија
о
тај
причати
.
Враћају
се
.
нитко
ништ
’
не
говорити
,
само
размишљати
.
Дођу
у
трапезарија
,
онде
јесам
сав
за
добар
вече
припремити
.
Бимбаша
,
сејмен
,
па
сам
тамо-амо
шетати
се
,
да
ни
наблизу
не
доћи
какав
Турчин
,
а
да
он
нос
не
додирнути
мирис
од
ђаурски
печеница
,
што
бити
он
узрујати
,
а
Ферхад-паши
због
повреда
турски
дин
и
адет
моћи
бити
хак
доћи
.
Калуђери
доносу
јела
,
ђаконија
,
вино
,
па
се
удати
.
Ферхад-паша
јесам
сад
Петошко
,
Србин
,
и
каиљ
јесам
са
свој
својски
да
провести
.
Залажу
се
ваљан
,
па
се
већ
и
пе'ари
хватати
.
Ферхад
узити
први
чаша
,
и
напити
по
старински
српски
обичај
.
он
јесам
сад
домаћин
.
—
Чуј
,
деспот
,
и
тај
војвода
,
унапријед
пити
наздравица
,
који
нек
јесам
овај
приказ
.
Ферхад
испити
,
тако
исто
и
остати
.
Ферхад
к
наздравица
прича
.
—
јадно
јесам
бити
мој
ђетинство
и
младост
.
онда
јесам
Турчин
у
Душанов
земља
проваљивати
.
и
ви
бити
онда
ђеца
и
младић
.
Чусте
за
Петошка
лудак
у
двор
цар-Лазара
.
јесам
,
држати
јесам
он
за
лудак
ал
он
не
бити
лудак
какав
у
Дубровник
као
глумац
купити
моћи
,
а
да
војвода
и
велможа
увесељавати
.
Петошко
јесам
бити
са
тржиште
у
звекетуши
шаренкапи
доведен
лудак
,
већ
син
војвода
Мирка
Огризовић
који
јесам
у
бој
код
Скадар
пасти
.
Мата
остати
уд
,
остати
она
баштинити
,
ал
’
цар
Лазар
узеде
ја
к
себе
,
послати
ја
као
дијета
у
Хилендар
да
књига
научити
,
доћи
натраг
,
бити
’
још
слаб
дечак
,
за
војни
нејак
,
ал
’
јак
на
књига
,
и
од
цар
дозволити
ја
бити
мјешати
се
у
говор
стар
,
ал
’
да
покрити
смјелост
и
стар
истина
у
брк
казати
,
узити
’
на
себе
лудачки
руво
,
говорити
јесам
што
ја
јесам
на
срце
,
а
будала
и
слијеп
гуслар
сав
јесам
слободно
.
но
кад
пасти
царство
на
Косово
,
умјешати
се
у
двор
царица
Турчин
,
виђе
’
да
јесам
зло
на
сав
страна
,
властелин
,
турски
подлога
,
отети
мати
башчине
,
који
затим
од
рад
умрети
,
жигосати
као
лудак
,
будала
,
не
моћи
код
нашијех
у
свијет
живљет
,
сем
да
јесам
продати
и
духати
и
тјело
.
и
доиста
хтјети
ја
један
властелин
однијети
у
Херцеговина
да
он
са
мрк
чела
брига
разабирати
.
овај
ја
не
хтјети
,
избјегнути
,
и
отићи
правац
у
Прилип
,
Краљевић
Марка
,
мој
баба
пријан
.
Марка
ја
јесам
лијепо
примити
,
неки
вријеме
бити
као
посинак
он
код
он
.
ту
научити
’
од
Марка
да
Србија
немати
изглед
ни
спас
од
властела
и
велможа
,
да
нитко
од
владарски
лоз
не
попуштати
,
ни
Гребљановић
,
ни
Бранковић
ни
Балшић
,
па
ни
јесам
Марка
.
сватко
једно
друго
кварити
.
Марка
не
дати
крило
да
раширити
,
његов
стар
баштина
под
турски
власт
потпасти
,
бескућник
нејма
педаљ
земља
у
област
Гребљановић
,
и
не
мој
јесам
имати
,
јер
он
само
на
краљевски
стати
моћи
,
а
тај
он
не
допуштати
.
Марка
ићи
као
незнан
делија
,
од
село
до
село
,
од
варош
до
варош
,
међу
Срба
,
међ
’
Турчин
,
међ
’
Арнаут
.
и
незнан
делија
убијати
Мус
Кесеџију
због
харање
,
спашавати
ђевојка
од
црн
Арап
,
доћи
у
Приштина
,
на
огњиште
бабин
,
и
утрти
суза
уд
и
сирочад
,
дијелити
с
она
што
год
имати
.
но
Марка
виђе
како
хиљадама
робље
српски
вод
у
Скопље
,
продавати
она
као
стока
.
Ражали
се
срце
у
Марка
,
и
купити
благо
да
искупити
робље
.
Дјели
диваљ
мејдан
,
узимати
са
побијен
’
делија
благо
,
сабља
димишћија
,
сав
украс
,
но
сав
јесам
мало
,
много
јесам
робље
.
Размишља
Марка
што
хтети
.
код
кућа
у
Србија
не
имати
станка
,
робље
не
моћи
откупљивати
,
а
рашта
он
бог
дати
памет
и
миш'цу
,
већ
да
народ
свјетовати
и
штитити
.
Турчин
он
обрицати
обилат
благо
и
бабин
баштина
,
јер
такав
делија
не
имати
.
Марка
прећи
Турчин
и
дјели
мејдан
,
и
силно
стећи
благо
,
па
искупљивати
силно
робље
.
ја
пођо
’
за
Марка
,
и
почети
’
с
он
левентовати
против
турски
Арбанас
,
који
упадати
у
Марков
баштина
,
одјачам
,
увежбати
се
у
борба
,
и
потурчити
се
.
борити
јесам
се
против
арапски
племе
у
Арабистан
,
срећа
ја
послужити
,
те
ево
ја
пасти
,
и
на
царски
диван
јесам
од
првијех
.
српски
хришћански
робље
јесам
искупљивати
,
и
испод
рука
сав
завичај
шиљати
.
Што
јесам
други
погријешити
,
тај
јесам
ја
поправљати
.
Већ
јесам
,
као
што
видити
,
јако
остарити
,
ал
снажан
јесам
нег
’
кад
јесам
у
царски
двор
лудак
бити
.
Душа
ја
јесам
остати
исти
,
који
род
сав
љубити
,
а
тај
ја
и
тијело
кријепити
,
и
кријепити
јесам
у
борба
међу
смрт
и
живот
.
Јошт
ја
јесам
један
жеља
,
и
тај
јесам
,
да
се
ти
,
деспот
,
поткријепити
,
а
ја
да
добити
један
чета
српски
јаничар
,
па
кад
доћи
земан
да
се
,
ако
бог
да
,
опет
покрвити
са
Турчин
,
па
макар
у
друштво
Маџар
,
да
ти
ја
у
крвав
бој
притицати
да
отпасти
од
Турчин
и
да
успоставити
опет
Душанов
царство
,
који
хтети
бити
пријатељ
пријатељ
,
душман
душман
.
тај
јошт
да
дочекати
,
па
да
ја
се
душа
смирити
,
а
тело
земља
у
вечитост
предати
.
но
,
велик
тај
борба
јошт
предстојати
,
деспот
,
и
велик
жртва
положити
морати
,
зато
моћи
се
радовати
,
и
не
убојати
се
од
страхота
који
моћи
доћи
.
Имаш
силан
душман
,
ал
’
имати
и
пријатељ
.
и
овај
што
ви
сад
при
наздравица
испричати
’
,
тај
јесам
сушти
истина
,
искрено
јесам
се
исповједити
,
и
искрено
хтети
испит
рујан
винце
из
други
пе'ара
,
тако
кано
посље
исповједити
пријечешће
који
чист
душа
свијетим
чинити
.
у
здравље
ти
,
деспот
,
и
диван
јуначина
војвода
Облачину-Ради
,
и
сав
јунак
,
који
за
сав
род
гинути
.
тако
наздрављати
Ферхад
.
Деспот
и
Облачина
гледати
на
Ферхада
непомичан
,
као
окаменити
.
.
—
тај
јесам
анђео
хранитељ
Србија
—
рећи
загушљив
од
тута
глас
деспот
.
—
не
помишљати
’
да
у
паша
српски
срце
куцати
,
да
се
опобратимимо
—
подигнути
пе'ар
Облачина
.
у
занос
дух
свој
причати
јесам
што
јесам
преживити
борба
,
опасност
,
више
зло
него
добра
.
вратити
се
опет
на
Јеремија
.
—
како
јесам
изгубити
глава
,
кад
јесам
град
предати
—
запитати
деспот
.
—
ев
’
овако
.
Зипита
’
она
како
да
она
подјелим
благо
,
ил
’
на
раван
ил
’
који
што
више
припадати
.
сватко
се
правдати
да
јесам
издајство
његов
заслуга
,
и
јесам
се
моћи
подијелити
.
Харалампије
хтети
да
бити
с
мањити
украћен
,
а
војвода
нећеду
да
се
дијелити
са
калуђер
.
Ферхад
испричати
она
све
подробно
.
Већ
јесам
ноћ
,
и
једнако
се
причати
.
—
А
чији
хтети
бити
намијенити
благо
,
—
запитати
деспот
.
на
тај
реч
устати
Ферхад
и
позвати
она
у
доглавну
ћелија
,
хтети
јесам
у
сахрана
благо
.
Ферхад
стати
,
и
прст
показивати
на
благо
.
—
Ева
откуп
Голубац
,
ал
не
за
издајица
.
[
С
]
Исак-пашом
свршити
јесам
да
издајица
погубити
,
а
да
с
он
благо
подјелим
.
Што
бранити
султан
за
такав
ђаур
,
рећи
хтети
ја
Исак-паша
,
кешмет
она
јесам
бити
тај
,
да
кад
јесам
добити
благо
,
потући
се
међу
себе
,
јак
јесам
однијео
све
,
а
тај
јесам
опет
ђаурски
разбојник
убити
.
о
она
хтети
се
у
арапски
бајка
преповиједати
.
половина
јесам
овај
благо
мој
,
а
половина
Исак-паше
,
зато
хтети
већил'ма
,
деспот
,
никакав
поклон
давати
,
а
султан
јесам
богат
,
задовољити
се
ако
он
дати
краснијех
увеџбаних
соко
,
султан
јесам
ловац
,
тај
волији
.
А
мој
половина
поклањати
ти
,
деспот
,
да
градити
Смедерево
,
да
накнадити
овај
манастир
штета
што
јесам
хусар
и
азапи
починити
.
манастир
јесам
сокровиште
туга
и
надње
народ
.
јесам
сваки
калуђер
Харалампије
.
ето
за
Радосава
чути
се
свуд
добар
глас
,
и
кад
јесам
се
хусар
са
азапима
крвити
,
јесам
избегнути
,
штавише
,
бити
јесам
у
црква
на
браник
,
и
добити
јесам
бој
.
Ферхад
изрећи
и
враћати
се
са
гост
у
трапезарија
и
опет
засести
.
тако
јесам
јошт
дуго
преповедати
о
прошли
време
,
и
време
јесам
растанак
.
зор
јесам
.
бити
Радосава
да
донети
на
листина
уговор
.
док
јесам
Радосава
будити
,
и
пробудити
,
донде
јошт
моћи
који
прозборити
.
Ферхад-паша
отпасивати
сабља
димишћија
,
и
пружати
јесам
Облачини
.
—
Ева
ти
,
Рада
,
у
знак
побратимство
овај
сабља
.
тај
јесам
поштено
свуд
махати
,
и
не
један
хришћански
дијета
спасти
.
примити
јесам
и
бранити
с
она
род
.
—
примати
јесам
,
а
ево
ти
мој
сабља
,
ал
’
аманет
ти
,
да
исти
у
српски
крв
не
умочити
.
—
аманет
,
аманет
.
—
аманет
благо
,
аманет
сабља
,
једногласно
громкну
.
—
Деспот
,
ја
одмах
сједати
на
коњ
и
носити
уговор
на
увид
Исак-паши
,
јер
јесам
он
везир
и
беглербег
,
а
ти
уређивати
свој
,
преправити
за
турски
војска
заира
,
и
доћи
прексутра
да
ти
хабер
по
воља
донети
,
тад
хтети
ту
бити
.
Радосав
донети
уговор
.
Деспот
потписати
одмах
и
запечатити
,
тако
исти
и
Ферхад-паша
,
и
сав
шакопљес
на
он
дати
.
—
Дођи
прексутра
,
благо
јесам
ту
,
да
он
носити
.
тако
се
растати
.
најпре
деспот
и
Облачина
одјездити
свој
,
а
наскоро
и
Ферхад-паша
пут
Голубац
.
XXX
Ферхад-паша
стигнути
јесам
у
Голубац
,
и
сав
испричав
Исак-паши
,
извадити
уговор
и
предати
.
Исак-паша
јесам
задовољан
,
само
заискати
да
се
његов
половина
од
ћар
он
што
пријести
предати
.
Исак-паша
споменути
јесам
,
бити
л
’
деспот
к
он
доћи
на
кољено
,
на
тај
одговорити
он
Ферхад
да
тај
од
деспот
не
искати
,
јер
бити
пријести
Жигмунд
одбјегао
.
знати
деспот
да
он
јесам
Исак-паша
о
глава
радио
.
Исак-пашу
јесам
благо
заслепити
,
па
сад
за
овај
пар
мржња
на
страна
метати
.
Ферхад-паша
враћати
се
у
манастир
да
послати
благо
Исак-паши
.
Међутим
деспот
расположити
јесам
војска
по
крепак
место
.
на
жалост
,
Београд
он
више
немати
.
купити
,
шиљити
заира
турски
војска
.
Ферхад-паша
,
међутим
,
вратити
се
у
манастир
,
и
све
као
што
требати
приређивати
.
дозвати
кнежевић
и
стар
Варнава
,
и
сав
испитати
како
јесам
ослепљење
њихов
тећи
.
Ферхадове
очи
сузне
,
жао
он
јесам
несретан
невин
кнежевић
.
у
тај
ствар
јесам
ни
о
сам
деспот
начисто
.
јако
јесам
сплести
ствар
.
Час
он
долазити
да
јесам
сасвим
невин
,
час
опет
канда
јесам
нешто
уплести
.
ако
јесам
деспот
уплетен
,
онда
кнежевић
не
моћи
оставити
у
рука
деспот
.
сумњати
јесам
ту
.
кад
деспот
доћи
,
и
ако
знати
ил
’
сазнати
да
јесам
кнежевић
у
манастир
,
моћи
она
изискати
од
Ферхада
да
он
она
издати
,
а
тешко
он
јесам
тај
укратити
,
а
да
се
деспот
не
замерити
.
смислити
на
један
.
Кнежевић
пош'ље
са
Варнава
покрај
јак
свита
далеко
у
Хилендар
,
са
препорука
да
она
као
очи
у
глава
чувати
,
и
да
она
не
бити
квар
.
Ферхад-паша
познавати
Хилендар
и
поглавар
он
,
не
једаред
спашавати
јесам
манастир
од
беда
и
напасти
.
сав
јесам
извршити
по
воља
Ферхада
,
кнежевић
бити
одвести
у
Хилендар
,
и
онде
ћеду
она
смирити
калуђер
примити
поштено
,
онако
како
божији
закон
налагати
.
Ферхад-паша
дозивати
отац
Радосава
и
ословити
он
да
он
испричати
свој
житије
.
Радосав
јесам
први
угодник
божији
.
јесам
више
млад
,
четрдесет
лет
јесам
проћи
како
јесам
пострићи
,
ал
’
здрав
тело
,
здрав
дух
.
много
јесам
преко
глава
преметнути
.
видити
јесам
и
добар
и
зао
дан
,
више
зао
већ
добар
.
Род
из
Косовља
,
видити
јесам
навала
турски
,
српски
робље
,
који
од
стадо
Христа
откидати
.
видити
јесам
и
боље
дан
под
Високо
Стефана
,
видити
јесам
Београд
сјај
,
и
пад
,
и
дочекати
јесам
предавати
Голубац
,
заштита
манастир
богородица
.
Преживио
јесам
ударац
и
турски
и
мађарски
.
Ферхад-паша
чути
јесам
о
Радосава
,
јер
он
јесам
тиштати
све
што
Србија
тиштити
,
и
водити
јесам
брига
и
рачун
о
сав
што
се
у
Србија
радити
.
смотра
јесам
бацити
особито
на
манастир
,
јер
оданде
јесам
моћи
добро
и
зло
произићи
,
а
о
Радосава
се
увек
добро
говорити
.
Ферхад-паша
,
пак
,
преко
други
трећи
рука
јесам
дознавати
,
и
дознати
јесам
,
да
јесам
Радосав
за
вера
и
род
кадар
и
живот
жртвовати
.
и
његов
понашање
при
нападање
задњи
на
манастир
,
доћи
јесам
Ферхад
до
уверење
да
се
Радосава
доста
поверити
моћи
.
и
сад
он
испитивати
,
да
се
у
тај
јошт
бољма
поткрепити
.
отац
Радосав
испричати
,
изјадиковати
се
,
и
што
зборити
,
Ферхад-паши
тако
долазити
,
канда
јесам
са
свој
срце
скинути
па
на
његов
метнути
.
обојица
долазити
да
не
говорити
два
човек
,
паш
и
калуђер
,
већ
канда
говорити
гол
два
срце
.
Ферхад-паша
прича
чудноват
ствар
,
говорити
канда
јесам
турски
паш
,
канда
сневати
,
канда
јесам
хришћанин
,
па
исповедати
терет
дух
свој
.
исповест
јесам
тако
свршити
,
и
хтети
да
се
пречестити
,
и
исказати
воља
пред
Радосава
,
да
се
рад
баш
у
божији
храм
причестити
.
Радосав
јесам
зачуђен
.
Радосав
он
опомињати
да
бити
моћи
тај
бити
и
у
трапезарија
,
да
он
не
бити
видити
Турчин
.
но
Ферхад-паша
јесам
старати
мудар
глава
.
од
Ферхад-паше
за
овај
мах
бити
опет
Петошко
,
хришћанин
.
Ферхад
заискати
од
Радосава
калуђерски
хаљина
,
па
он
казати
да
хтети
на
јутрење
рано
доћи
да
он
причестити
.
Радосав
отићи
и
вратити
се
са
хаљина
.
тај
јесам
и
камилавка
и
сав
што
требати
.
Радосав
опет
отићи
и
у
црква
сав
у
тајност
преправити
.
Бимбаша
сав
тако
наредити
да
куд
пут
у
црква
водити
,
Турчин
отклонити
бити
,
да
не
бити
Ферхада
међ
она
тко
познати
.
А
тај
јесам
лако
,
имати
потајан
’
ход
,
од
куд
неколико
корак
учинити
,
па
јесам
у
црква
.
Ферхад
се
обући
и
по
напутак
наћи
онај
врата
,
кроз
који
хтети
ући
у
црква
.
ту
он
чекати
Радосав
,
који
пре
сав
како
Ферхад
ући
,
затворити
и
закључати
врата
.
осветљење
јесам
у
црква
бити
слабо
,
тек
један
кандило
пред
распетије
горе
,
ал
’
видити
се
опет
све
од
одбизрака
,
и
тај
у
неки
тајинственом
,
величанствен
изглед
.
Ферхад
ходати
тамо-амо
,
сав
икона
он
се
видити
друкчије
нег
’
иначе
,
светитељ
он
изгледати
канда
баш
гледити
,
канда
ћеду
прословити
и
запитати
;
„
Петошко
,
што
се
ти
потурчити
?
“
Нарочито
Аранђео
,
његов
патрон
,
оштро
он
гледити
,
изгледати
као
Реља
крилат
,
који
хтети
о'ма
мач
севнути
.
Ферхад
прићи
распетије
,
стати
,
узданути
,
причестити
се
и
пољубити
он
.
Радосав
чекати
он
с
причешће
у
рука
,
не
исповедити
он
,
исповест
јесам
примити
у
трапезарија
.
Ферхад
примити
причешће
,
ту
свет
тајна
,
чист
срце
и
душа
,
и
канда
он
се
камен
од
срце
обалити
.
како
се
свршити
,
ићи
ван
,
и
Ферхад
позвати
отац
Радосава
у
трапезарија
,
имати
да
још
нешто
казати
.
најпре
отићи
Ферхад
,
а
после
он
и
сам
Радосав
.
Ферхаду
јесам
сад
нешто
лакше
.
Радосав
донети
ракија
,
мученица
,
и
поскурица
,
тај
понуђати
Ферхада
.
Ферхад
се
прихваћати
,
а
отац
Радосав
он
помагати
.
Ферхад
прословити
.
—
сад
јесам
тако
што
учинити
ја
и
ви
да
бити
ми
Турчин
на
комад
исећи
да
јесам
видити
.
—
и
сав
манастир
бити
попалити
и
порушити
до
дно
и
темељ
—
рећи
Радосав
.
—
и
сав
калуђер
бити
бити
поклан
.
тај
јесам
говорити
из
опрезност
,
да
јесам
представити
могућан
међусобан
опасност
,
а
тако
само
из
поверење
она
провиривати
сигурност
.
сад
јесам
начисто
,
моћи
сасвим
искрен
бити
.
Ферхад
опет
прословити
.
—
седити
,
Радосава
,
да
ти
нешто
казати
.
сутра
хтети
већ
ту
бити
деспот
.
овај
благо
што
јесам
ту
,
половина
однети
се
Исак-паши
,
половина
бити
имати
ја
припадати
,
ал
’
тај
остављати
деспот
да
употребити
за
народ
како
најбоље
знати
.
Деспот
хтети
да
сазидати
град
,
код
Смедерево
,
јак
велик
град
.
за
тај
требати
силно
благо
.
кад
се
бити
град
зидати
,
а
ти
посветовати
народ
да
давати
,
да
аргатовати
,
јер
хтети
тај
бити
последњи
бедем
Србија
,
и
кад
тај
нестати
,
хтети
ни
Србија
бити
.
зидати
Смедерево
,
ту
се
моћи
јошт
нешто
спасити
.
Што
јесам
ви
азапи
и
хусар
отети
,
тај
јесам
већином
бимбаша
откупити
,
и
ваљда
ти
јесам
и
предати
.
од
ја
,
пак
,
добити
хаљаду
дукат
на
манастир
,
да
се
молити
бог
за
народ
,
за
мој
баба
и
мајка
,
и
ђедов
и
прађедове
.
Читуљу
хтети
ти
већ
предати
.
кад
јесам
ружичало
,
очитати
молитва
за
Јеремија
,
Јаблановић
и
Харалампије
.
они
јесам
искајати
на
овај
земља
свој
гријех
,
нек
она
на
други
свијет
бог
дух
простити
.
сад
ићи
,
оставити
ја
мало
на
мир
,
да
промишљати
у
овај
обитељ
шта
јесам
досад
чинити
,
шта
хтети
одсад
чинити
,
јер
и
око
ја
се
змија
заплетати
,
имати
и
ја
душман
,
морати
пазити
,
не
смијем
ријечца
испустити
,
из
који
бити
Турчин
виђети
да
јесам
штоватељ
Христа
,
љубитељ
род
.
Радосав
дигнути
се
и
отићи
.
и
он
имати
доста
послати
у
манастир
,
да
докнадити
што
јесам
хусар
и
азапи
покварити
.
тај
дан
у
почивка
проћи
.
сутрадан
доћи
деспот
и
Облачина
Рада
.
Уђу
у
трапезарија
код
Ферхад-паше
,
поздравити
се
и
поседати
.
Ферхад
она
јесам
већ
ишчекивати
.
одмарати
се
,
па
онда
прећи
на
ствар
.
Ферхад
започети
.
—
дакле
,
сав
јесам
тако
свршен
као
што
јесам
међу
нами
уговорити
.
Исак-паша
јесам
задовољан
,
и
сад
јесам
тек
посати
на
диван
.
Донијео
јесам
ти
све
у
ред
,
уговор
потврђен
,
шакописом
Исак-паше
као
везир
и
беглербег
.
сад
друго
не
остајати
већ
новац
да
се
избројити
,
подијелити
,
полак
ти
полак
Исак-паши
.
како
примити
тај
новац
,
деспот
,
окупити
јошт
и
друго
што
имати
и
зидати
Смедерево
.
ја
од
откуп
Голубац
,
од
крвав
хаљина
хтети
ништа
,
а
мој
половина
нек
бити
аманет
за
народ
.
на
диван
,
као
што
река
’
,
бити
све
у
ред
,
добити
берат
да
јесам
господар
над
овај
Србија
.
сад
прекинути
одмах
савез
са
Жигмунд
,
и
повући
он
одмах
на
мир
са
Турчин
,
што
бити
ионако
моћи
јесам
против
султан
учинити
,
кад
он
јесам
разбити
војска
,
и
док
се
Жигмунд
опоравити
,
донде
султан
моћи
имати
трипут
толико
војска
код
Дунаво
и
на
друм
.
Дође
ли
вријеме
да
се
обојити
опоравити
,
онда
јесам
што
друго
,
ал
’
морати
се
добро
опоравити
,
јер
јесам
војска
турски
силан
.
Ферхад-паша
тај
изрећи
,
па
устати
,
и
дозивати
бимбаша
.
Бимбаша
ући
.
—
Дај
избројати
тај
благо
тамо
у
ћелија
,
све
у
кеса
,
и
преполовити
,
јер
ићи
на
два
страна
.
Бимбаша
отићи
да
благ
мера
.
—
немати
ви
ништ
’
више
ријећи
,
како
се
благо
подијелити
,
ја
морати
у
Голубац
,
а
ви
на
сав
посао
.
—
евала
ти
,
Ферхаде
.
бити
ти
милостив
бог
на
страшан
суд
—
рећи
деспот
,
тронути
од
великодушија
Ферхада
.
—
Воли
један
таки
Турчин
нег
’
сав
народни
издајица
као
што
бити
Јеремија
,
бог
тај
душа
и
срце
кријепити
,
да
хранити
род
—
упасти
Облачина
.
сад
Ферхад
извадити
из
појас
на
листина
,
и
преда
деспот
.
тај
јесам
потписан
уговор
.
Деспот
примити
листина
,
отворити
,
прочитати
,
и
опет
савити
.
—
аферим
,
сав
јесам
у
ред
.
—
сад
јесам
све
свршити
,
сад
да
се
поткријепити
.
Ферхад-паша
већ
јесам
начинити
наредба
за
објед
,
и
све
спремно
донети
се
.
провести
јесам
обед
у
озбиљан
говор
,
у
ободравању
,
у
нада
.
—
Јошт
Србија
хтети
пропасти
ако
јесам
људи
—
рећи
одушевљено
Ферхад
.
—
сав
што
имати
,
што
ми
јесам
мио
,
најсвијетије
жртвовати
за
народ
—
рећи
деспот
.
—
Само
грабљивац
,
грамзивац
издајица
мораду
се
искоријенити
.
тако
јошт
неки
доба
разговарати
се
,
кад
бимбаша
ући
,
и
јавити
да
јесам
сав
у
ред
.
сав
поустајати
.
Деспотов
људи
примати
благо
.
Деспот
јесам
дарежљив
и
побожан
.
Деспот
обдарити
манастир
,
давати
поклон
,
красно
оружје
,
међу
Турчин
бакшиш
раздавати
.
тако
кад
јесам
готов
бити
,
опростити
се
и
отићи
,
и
благо
однети
.
остати
Ферхад
,
спремати
се
сутра
зарана
у
Голубац
.
и
бимбаша
се
спремати
.
после
поноћ
он
хтети
отац
Радосав
исповедити
и
причестити
.
зором
телалити
,
чауш
викати
,
чути
се
и
звук
таламбасати
,
Турчин
јесам
веселити
.
Ферхад-паша
јесам
спреман
.
Бимбаша
возити
благо
Исак-паши
,
напријед
војска
,
а
с
она
јесам
Ферхад-паша
.
нестати
Ферхад-паше
,
нестати
Турчин
у
манастир
.
сад
јесам
тишина
у
манастир
,
калуђер
се
смирити
,
па
гледати
сав
посао
око
манастир
.
и
Јеремија
,
и
Јаблановић
и
Харалампије
мирно
почивати
,
ван
манастир
,
код
један
хумак
,
један
покрај
други
закопан
,
а
урезан
плоча
ћеду
доћи
над
глава
,
низак
црн
крста
.
отац
Радосав
јесам
милостив
,
па
хтети
она
и
молитва
о
ружичалу
очитати
.
у
манастир
,
у
црква
не
моћи
она
пренети
,
јер
ту
немати
место
онај
који
јесам
издати
род
и
частан
крст
.
XXXИ
Исак-паша
Ферхад-пашу
ишчекивати
.
лак
на
благо
,
ал
’
још
лаком
на
пропаст
деспот
,
јесам
л
’
добро
учинити
,
што
јесам
одмах
и
на
деспот
напасти
.
Чује
се
топот
коњски
,
ето
Ферхад-паше
са
свита
.
Ферхад-паша
сићи
с
коњ
,
и
поћи
у
конак
,
баш
у
онај
дворана
’
де
се
Јеремија
негда
световати
са
Јаблановић
и
Харалампије
о
предаја
Голубац
.
тек
што
се
опрашити
,
и
на
рахат
се
дати
,
дозивати
он
Исак-паша
на
диван
.
Ферхад-паша
добро
знати
,
шта
Исак-паши
на
срце
легати
,
чекати
на
благо
.
да
он
зајазити
,
и
јесам
се
одмах
дигнути
,
а
бимбаша
наложити
да
носити
благо
Исак-паши
.
Ферхад-паша
ићи
у
конак
Исак-паше
,
у
велик
дворана
,
’
де
он
овај
дочекати
.
истом
стигнути
и
бимбаша
са
благ
.
Учине
селам
и
започети
.
уљез
и
бимбаша
,
а
за
он
носити
пун
врећа
,
и
положити
пред
нога
Исак-паши
,
па
изићи
.
—
Ева
тај
половина
од
откуп
Голубац
,
половина
јесам
за
себе
по
налог
задржати
,
добро
јесам
избројати
.
Ферхад
тај
изрећи
па
погладити
јесам
брада
,
у
знак
да
истина
говорити
,
и
да
он
јесам
нужно
бројати
.
Исак-паша
поглед
бацити
на
врећа
,
уверити
јесам
да
јесам
сав
у
ред
.
у
деоба
ћар
јесам
турски
пасти
савестан
,
ту
се
нећеду
варати
.
—
е
сад
да
диванити
о
тај
,
како
јесам
проћи
са
Вукоглијом
,
и
шта
хтети
даље
.
сести
,
диванити
.
—
сав
јесам
по
ред
тећи
,
тако
као
што
јесам
ти
унапред
рећи
.
Вукогли
јесам
задовољан
,
он
се
хватати
за
скут
султан
,
покоран
јесам
,
хтети
да
знати
за
Мађар
,
жао
он
јесам
што
јесам
предати
Мачва
и
Београд
Жигмунд
,
и
зато
хтети
он
леђа
окренути
,
а
падиша
хтети
плаћати
данак
,
и
сад
хтети
дати
за
наш
војска
’
ран
и
све
што
требати
.
—
Велика
јесам
лис
тај
Вукогли
,
морати
на
он
добро
пазити
.
—
немати
куде
,
штавише
,
он
хтети
навести
и
Жигмунд
да
у
падиша
мир
просити
,
ил
’
ако
не
усхтети
,
а
наш
војска
навалити
и
сам
деспот
хтети
с
нами
против
Жигмунд
.
—
тако
јесам
сад
,
кад
морати
,
но
Вукогли
хтети
никад
добар
бити
Турчин
.
—
сад
јесам
деспот
врло
нуждан
падиша
а
да
на
Мађар
пазити
.
сад
требати
деспот
поткрепити
,
а
да
се
тај
ослабити
Жигмунд
,
деспот
морати
чувати
Дунав
против
Мађар
за
ми
,
и
повлађивати
он
требати
,
и
завађати
он
са
Жигмунд
,
и
зато
бити
он
требати
нешто
наруку
ићи
.
—
А
шта
бити
тај
бити
.
—
да
сазидати
на
Дунаво
један
град
,
који
хтети
препречити
пут
Маџар
да
ми
не
упадати
у
Србија
,
и
да
не
продирати
у
Поморавље
,
јер
бити
ми
ту
моћи
ударац
нанети
.
—
неки
он
,
опет
хтети
једаред
Вукогли
у
клопка
доћи
,
и
тај
град
хтети
доћи
нами
шака
као
ево
Голубац
.
Што
год
ђаур
зидати
,
нами
зидати
.
тако
хтети
ја
говорити
на
диван
,
тако
и
ти
.
но
сад
ићи
ти
у
Крушевац
,
а
ја
хтети
остати
о'ђе
,
да
пазити
на
Вукоглију
;
нападати
он
хтети
,
ал
’
ипак
он
не
веровати
.
—
не
бити
л
’
боље
бити
да
ићи
у
Једрене
,
да
падиша
о
цијел
извијестити
како
јесам
сав
тећи
,
и
како
деспот
мисао
.
Исак-паша
размишљати
.
—
рад
бити
’
и
јесам
ићи
у
Једрене
пред
лице
падиша
,
да
он
и
ја
извешћам
,
ал
’
требати
и
о'ђе
да
јесам
док
се
сасвим
са
Вукоглијом
уредити
.
—
ја
јесам
чела
чела
,
лице
лице
бити
са
деспот
,
знати
рећи
султан
не
само
што
јесам
говорити
,
већ
и
што
јесам
говорити
,
оно
што
јесам
он
из
очи
,
из
лице
читати
,
ја
требати
све
да
испричати
—
рећи
озбиљно
Ферхад-паша
.
—
Ал
’
бити
’
и
ја
рад
да
јесам
на
диван
.
—
А
тај
оставити
Реџеп-пашу
о'ђе
,
па
поћи
и
ти
у
Једрене
.
—
Док
падиша
мир
не
утврдити
,
донде
не
моћи
Вукоглију
тако
оставити
,
па
да
опет
са
Жигмунд
шуровати
.
—
једно
се
морати
чинити
.
Још
се
световати
,
и
Ферхад-паша
тај
израда
да
Исак-паша
остати
у
Голубац
,
а
он
управо
у
Једрене
.
сав
јесам
у
ред
.
Ферхад-паша
спремати
се
,
сутра
хтети
отпутовати
.
један
део
војска
вратити
се
у
Крушевац
.
Деспот
давати
турски
војска
сав
што
требати
.
Ферхад-паша
сутрадан
потражити
пута
с
свој
свита
,
хтети
Дунаво
,
већ
сув
,
бацити
се
на
друм
са
свој
свита
,
пут
хтети
он
бити
до
Једрене
дугачак
,
ал
’
хтети
сретно
тамо
стигнути
.
Падиша
већ
знати
за
победа
и
предавати
Голубац
,
татарин
јесам
дању
ноћу
јездити
,
и
донети
у
Једрене
тај
радостан
хабер
султан
.
Исак-паша
разгледати
предел
,
унаокруг
,
и
надаље
,
дивити
се
плодан
предео
,
’
де
свашта
имати
,
мисао
управити
на
Алах
,
што
Турчин
подела
срећа
,
да
леп
ђаурски
земља
уживати
.
видити
красан
нева
,
тај
ћеду
пашин
харем
дичити
.
док
тако
Исак-паша
размишљати
,
како
хтети
ту
Турчин
живити
,
донде
деспот
брига
водити
како
хтети
себе
и
народ
опоравити
.
Тешко
јесам
деспот
без
Мачва
,
Београд
,
и
Голубац
.
скупљати
свој
војвода
,
мудар
саветник
,
световати
се
шта
бити
сад
чинити
ваљати
да
се
народ
поткрепити
.
Турчин
се
замерити
не
моћи
.
војвода
јесам
жао
што
немати
тај
град
,
ал
’
јесам
на
ино
,
морати
сносити
.
дати
јесам
реч
,
дати
јесам
потпис
.
после
пораз
код
Голубац
распрштан
[
мађарски
]
војска
вратити
се
кућа
,
и
тек
нешто
војска
у
Београд
остати
.
Облачина
Рада
приметити
деспот
да
јесам
војска
деспотов
доста
јак
,
а
да
бити
моћи
Београд
подсести
и
освојити
,
пре
нег
’
што
бити
Жигмунд
помоћ
послати
моћи
.
Облачина
представљати
деспот
да
јесам
тај
права
,
јер
јесам
Београд
и
Голубац
дати
да
Жигмунд
штитити
Србија
,
а
овамо
јесам
избегнути
и
Србија
на
милост
и
немилост
султан
предати
.
Држи
да
кад
Жигмунд
јесам
реч
свој
одржати
моћи
,
не
морати
држати
ни
деспот
,
јер
јесам
право
да
се
покрај
оштећен
као
очерупан
Србија
Жигмунд
користити
.
Деспот
изрицати
,
да
свој
реч
погазити
не
моћи
,
и
покрај
Турчин
да
он
још
други
душман
навући
.
Биће
време
кад
хтети
се
сав
тај
накнадити
,
ако
бог
да
.
Деспот
се
уздати
у
Ферхад-пашу
,
да
хтети
израдити
код
султан
како
само
најбољма
моћи
,
а
код
кућа
мотрити
на
Исак-пашу
,
да
не
напустити
свој
Турчин
да
околина
харати
.
овај
јесам
тек
примирје
,
а
не
прав
мир
,
па
се
Турчин
кроз
паш
много
кроз
прст
гледати
,
и
кад
који
део
куд
задерати
,
морати
се
дочекати
тако
,
да
се
Турчин
с
крвав
глава
вратити
.
и
деспотов
војска
једнако
јак
,
Исак-паша
да
јесам
баш
сав
снага
напасти
,
покрај
мудар
вођ
,
који
свој
људи
и
предел
познавати
,
тешко
да
бити
Исак-паша
успети
.
зато
деспот
јесам
морати
бити
на
опрез
,
ал
’
покрај
тај
ништ
’
јесам
пренебрегнути
што
се
унапређивање
тицати
.
Деспот
јесам
у
Смедерево
,
на
онај
место
,
’
де
хтети
град
да
зидати
.
његов
бистар
око
увидити
јесам
одавно
онај
место
,
тачка
,
’
де
бити
требати
град
градити
.
туд
пролетити
орао
,
застава
римски
легијона
,
тај
јесам
остатак
некадашњи
јак
грађевина
.
ту
јесам
прелазити
Римљанин
преко
,
да
одбити
,
раштркати
номадичне
народ
,
који
јесам
час
овде
час
онде
домовина
тражу
,
одавде
се
разносити
сила
и
слава
римски
оружје
.
тај
хтети
деспот
зидати
град
,
о
који
хтети
се
у
свет
причати
,
и
кад
тај
град
пасти
,
ужасно
хтети
одјекнути
у
сав
хришћански
свет
.
тај
град
хтети
бити
јошт
једина
котва
који
држати
спас
народ
.
Деспот
јесам
бити
у
Београд
господар
,
сад
јесам
гост
.
Стефанов
двор
јесам
он
остати
,
ал
’
на
градски
кула
вити
се
мађарски
застава
.
Деспотовица
Јерина
у
двор
гледити
на
плав
Дунаво
,
срце
она
се
стегнути
,
њен
господство
ту
више
немати
,
изгледати
код
свој
кућа
затворен
,
ту
више
за
она
станка
немати
.
Јерина
из
Смедерево
деспот
дозивати
.
XXXИИ
у
Београд
тишина
влада
.
тај
јесам
посада
мађарски
,
на
кула
вити
се
мађарски
застава
.
мада
јесам
јак
посада
,
и
немати
се
ништа
бојати
,
ипак
јесам
предострожан
.
Чули
јесам
Мађар
да
деспот
опет
с
Турчин
шуровати
,
и
мораду
на
опрез
бити
,
да
не
бити
деспот
с
Турчин
на
Београд
наићи
.
Мађар
деспот
јесам
веровати
.
Деспот
јесам
данас
још
савезник
мађарски
,
сутра
моћи
бити
турски
,
тако
мислити
Мађар
.
Мађар
пазити
и
на
деспотовицу
Јерина
.
Деспотовица
седити
у
двор
деспот-Стевана
,
тај
јесам
још
Мађар
деспот
оставити
,
да
он
жеља
мина
,
кад
јесам
рад
Београд
видити
.
зато
моћи
деспот
кад
хтети
у
Београд
доћи
,
само
не
са
јак
оружан
рука
.
Јерина
јесам
тужан
.
тек
што
се
у
Београд
после
смрт
деспот-Стевана
настанити
,
а
Мађар
доћи
да
узети
град
.
А
без
Београд
Србија
јесам
сакат
.
сво
господство
Јерина
сабити
јесам
међ
зидина
Стеванов
дворана
.
сав
јесам
ту
туђ
.
док
се
деспот
око
Голубац
бавити
,
Јерина
са
породица
у
Београд
јесам
чамити
.
кадикад
послати
она
деспот
потајан
улак
да
јесам
извести
како
ствар
стајати
.
Деспот
откако
се
кренути
с
Мађар
на
Голубац
,
јошт
јесам
бити
у
Београд
.
како
хтети
он
бити
кад
се
видити
у
Београд
,
у
Србија
стран
.
Јерина
јесам
дуго
време
.
ићи
у
црква
,
читати
зборник
,
молити
се
бог
,
тај
она
јесам
једина
утеха
.
крик
војник
,
глас
труба
,
сав
јесам
тај
за
она
туђ
глас
.
Чује
се
топот
,
тутњава
,
звекет
оружје
.
Деспот
Ђурађ
долазити
.
ево
деспот
,
чути
се
глас
.
Јерина
из
дворана
изићи
деспот
насусрет
,
ту
јесам
и
сав
чељад
.
Мара
кнегињица
,
слуга
.
деспот
и
деспотовица
широк
рука
,
у
лице
се
љубити
,
питати
се
за
здравље
.
опет
стати
,
па
се
гледати
.
ту
јесам
Облачина
Рада
и
свитати
.
приснити
и
пријатељ
поздрављати
се
.
Јерина
водити
деспот
у
дворана
као
какав
гост
.
јесам
,
и
деспот
јесам
у
Београд
гост
.
Облачина
Рада
и
свита
смести
се
,
да
отпочинути
.
с
тежак
пут
јесам
доћи
.
и
деспот
после
кратак
питање
и
одговор
отпочинути
,
па
тек
онда
хтети
се
са
Јерина
свјетовати
.
велик
брига
теретити
глава
деспотов
,
велик
добар
срце
он
притискати
.
Јерина
,
радознао
,
мир
немати
,
рад
бити
све
одмах
дознати
,
ал
видити
наборан
чела
у
деспот
,
проникнути
он
у
срце
,
знати
да
он
почивка
требати
.
Деспот
мало
јесам
сан
боравити
за
задњи
време
,
и
кад
јесам
уснути
,
страшан
он
снити
долазити
,
врана
,
како
стрвина
ждерати
,
аждаја
прождирати
деца
,
како
он
се
змија
око
он
заплетати
.
Јерина
сести
до
почивајућег
деспот
,
гледити
он
лице
,
из
црта
он
читати
ужасан
борба
у
душа
,
зајекнути
,
нешто
он
у
сан
морити
.
Јерина
шака
глад
чела
деспотов
,
и
уздисај
он
одла'не
,
канда
осећати
добар
утвор
рука
,
који
он
душа
терет
олакшавати
.
гледити
он
Јерина
,
какав
диван
делија
,
какав
глава
,
какав
чела
,
какав
састав
,
да
јесам
сретан
родити
,
па
да
јесам
у
Цариград
владар
,
с
такав
мудрост
,
искуство
,
јунаштво
,
не
бити
Турчин
дуго
боравити
у
Једрени
.
тако
мисао
деспотовица
Јерина
.
и
деспот
јесам
окалити
војник
,
и
у
сан
себе
господар
,
сан
он
јесам
пола
на
јава
,
зато
уздисати
,
стењати
,
живот
он
се
отимати
од
санован
’
страшило
.
кратак
сан
,
пробудити
се
деспот
,
отворити
очи
,
видити
Јерина
,
мушки
понос
он
не
допуштати
да
лежати
говорити
,
устати
и
прословити
.
—
Тешке
јесам
дан
провести
,
Јерино
.
Јеремија
издати
Голубац
Турчин
,
Мађар
потући
,
но
брига
она
јесам
,
добити
јесам
Мачва
и
Београд
,
а
ја
остадо
’
странац
у
мој
земља
.
како
јесам
Голубац
пасти
,
тај
јесам
ти
испоручити
,
тај
већ
знати
,
но
сад
даље
да
ти
испричати
,
сјести
.
Деспот
сјести
до
сто
,
а
до
он
Јерина
.
Деспот
хтети
продужити
,
а
деспотовица
укочено
гледити
он
у
зеница
,
усна
мало
отворити
,
ишчекивати
говор
,
канда
бити
реч
из
деспот
извадити
.
Деспот
причати
.
—
покрај
зло
имати
и
нешто
добар
.
ти
знати
какав
ја
јесам
душман
Исак-паша
.
но
знати
и
за
Ферхад-пашу
одавна
,
да
ја
јесам
пријатељ
.
Штогод
Ферхад-паша
урадити
,
сав
се
тај
код
Исак-паше
примати
,
тако
јесам
тај
удесити
.
кад
јесам
Јеремија
Голубац
предати
,
послати
јесам
бити
у
манастир
богородица
,
скуп
са
Јаблановић
и
Харалампије
.
јесам
се
сложити
о
откуп
Голубац
,
па
она
јесам
Ферхад-паша
погубити
,
а
новац
на
пол
подијелити
,
један
половина
себе
,
један
Исак-паши
,
а
свој
половина
јесам
ја
уступити
,
да
зидати
нов
град
мјесто
Голубац
.
мир
јесам
склопљен
и
потписан
,
и
поднијети
се
султан
на
потврда
.
Србија
што
јесам
у
мој
рука
,
остајати
и
одсад
при
ја
,
само
морати
се
Жигмунд
одрећи
.
Друкчије
бити
не
моћи
.
—
Деспот
мало
починити
.
—
у
зао
и
тај
јесам
добро
.
но
шта
јесам
са
кнежевић
—
запитати
Јерина
.
—
дознати
јесам
да
јесам
она
у
свијет
гора
одвести
,
да
ники
не
смијетају
.
—
и
боље
,
само
нек
јесам
даље
.
па
хтети
хтети
се
град
зидати
,
а
град
морати
се
зидати
.
да
знати
,
деспот
,
како
јесам
за
овај
вријеме
кукати
,
тако
ја
јесам
доћи
канда
јесам
ја
овај
дворана
тамница
.
овај
двор
звати
се
наш
,
а
јесам
наш
.
Чији
јесам
град
,
тај
јесам
и
двор
,
а
ја
о'ђе
не
моћи
бити
ни
као
гостити
,
камоли
у
тамница
.
како
јесам
тешко
кад
који
кућа
освојити
,
па
он
нов
госа
у
гост
позив
.
па
кад
се
од
Жигмунд
отпадити
,
онда
се
не
моћи
одавде
макнути
кад
хтети
,
моћи
ти
један
јутро
пренети
пријеко
Сава
па
у
Будим
,
но
гледати
зидати
град
.
—
О'ђе
немати
више
станка
,
и
град
хтети
се
градити
.
Знаш
Смедерево
,
онај
диван
развалина
,
ту
се
морати
зидати
град
,
који
хтети
бити
стражар
,
који
отворен
очи
гледити
на
Мађарска
,
Сибињ
,
и
оданђе
амо
продријети
се
не
моћи
,
тај
град
морати
Србија
чувати
.
—
знати
Смедерево
,
и
тај
красан
приједељ
,
и
зидати
што
пријести
град
,
јер
ми
о'ђе
Мађар
пријеко
гледе
.
Држе
да
јесам
Београд
њихов
дом
,
а
ја
само
гостити
;
но
гост
само
за
три
дан
,
посље
јесам
несносан
,
а
ја
не
смијемо
ники
бити
гостити
покрај
толико
наш
баштина
.
—
права
зборити
,
Јерино
,
мудрост
Кантакузина
ради
ти
у
глава
,
тако
и
ја
мишљати
’
и
одлучити
’
—
рећи
задовољан
деспот
.
—
тко
хтети
зидати
град
?
—
Неимарац
;
а
ја
хтети
јесам
надзирати
.
—
Послушај
твој
вјеран
друга
.
ти
народ
потребовати
,
а
тај
народ
.
народ
јесам
збунити
,
држати
да
јесам
ти
продати
Мачва
и
Београд
,
јако
ти
јесам
киван
,
шта
знати
пук
за
деспот-Стевана
уговор
са
Жигмунд
,
и
да
казати
,
не
вјеровати
.
сад
народ
држати
да
имати
два
душман
који
он
прождирати
,
Турчин
и
Маџар
,
а
додуше
њешто
и
право
имати
,
јер
први
јесам
силеџија
,
а
други
,
опет
,
гост
,
који
код
домаћин
што
видити
,
узети
.
кад
рећи
да
зидати
град
у
заштита
против
обојица
,
попустити
,
охрабрити
се
;
но
ти
ићи
у
народ
,
храбрити
он
,
уређивати
ђе
риједа
не
имати
,
не
дати
он
клонути
.
—
Говориш
ја
из
срце
,
и
како
ја
већ
смислити
’
,
но
ако
ја
не
бити
на
очиглед
Смедерево
градити
,
тко
хтети
мјесто
ја
.
—
за
тај
се
не
бринути
.
Зидаће
град
мој
брат
,
твој
имењак
Ђурађ
Кантакузин
.
Знаш
он
да
јесам
по
свијет
проћи
.
бити
јесам
у
Цариград
,
бити
јесам
у
Млетак
,
свуд
се
учити
.
бити
јесам
у
Багдад
,
у
талац
,
тај
јесам
проучити
од
Арап
небо
и
звијезда
,
градити
кула
,
и
град
отварати
,
извор
у
корито
мраморан
стиснут
.
тај
јесам
тек
неимар
.
—
знати
Ђурђа
,
тај
мудар
глава
,
ал
’
јесам
далеко
,
шта
мислити
хтети
јесам
Трапезунт
.
—
Нужда
не
знати
за
далечину
.
Пошљи
слуга
Нићифор
тамо
,
он
јесам
код
Ђурђа
пријести
служити
,
знати
пут
,
земски
и
морски
.
Пиши
лист
и
подавати
он
,
он
хтети
сав
вјерно
извршити
.
Деспот
мислити
се
.
—
Слажем
се
.
никад
боље
већ
кад
човјек
у
свој
жена
имати
вјеран
друга
.
Нићифор
нек
ићи
у
Трапезунт
,
нек
јесам
сав
спремно
,
сутра
нек
одлазити
,
а
ја
ићи
у
народ
.
Блага
имати
да
моћи
сазидати
јак
град
нег
’
што
јесам
Београд
,
најбоље
неимар
хтети
погодити
.
и
док
Нићифор
отићи
и
вратити
се
приправити
свје
што
требати
,
наметнути
народ
порез
,
кулук
,
аргатовати
морати
за
сав
спас
.
—
Деспот
овај
озбиљно
изустити
,
и
што
једаред
изрећи
,
тај
хтети
се
чврсто
држати
.
—
јесам
до
оклевање
,
ићи
да
дати
јавити
да
се
Нићифор
спремити
,
па
онда
хтети
говор
продужити
.
Јерина
изићи
,
а
деспот
по
дворана
шетати
се
горе-доле
,
промишљати
,
како
хтети
сав
тај
извршити
што
јесам
намеран
чинити
,
и
збиљски
промер
сав
прилика
и
неприлика
.
XXXИИИ
Деспот
требати
мир
,
од
страна
Мађар
као
и
Турчин
.
Мађар
моћи
бити
зазоран
што
се
Смедерево
зидати
.
Жигмунд
требати
убавестити
,
да
хтети
Смедерево
град
наперити
бити
против
Турчин
,
да
ослабити
Голубац
,
а
султан
опет
да
јесам
Смедерево
против
Мађар
.
тако
сад
нужда
налагати
.
требати
се
сад
откинути
од
Мађар
,
ал
’
требати
она
мир
код
Турчин
израдити
.
тако
кривудајућа
се
стаза
народ
од
пропаст
спасти
водити
.
Јерина
све
свршити
са
Нићифор
,
и
вратити
се
деспот
.
—
ја
свршити
’
све
по
ред
—
рећи
при
улазак
Јерина
.
—
како
ја
јесам
чудно
сада
у
Београд
.
тако
ја
јесам
дуго
вријеме
.
радо
бити
’
гледати
ван
,
и
кад
поглед
бацити
тамо
,
морати
се
дјелати
постиђети
,
ал
’
на
ино
јесам
моћи
бити
.
ја
одлазити
морати
,
јесам
ја
до
оклевање
,
морати
се
спријемати
за
Смедерево
,
и
оставит
’
Београд
,
ионако
ја
о'ђе
земља
под
нога
горје
.
—
А
ја
зар
с
ти
вођет
хтети
,
—
запитати
Јерина
.
—
остајати
о'ђе
за
вријеме
док
ти
у
Смедерево
дворац
саградити
.
и
тај
хтети
дуго
трајати
,
имати
благо
,
имати
људи
,
који
ћеду
аргатовати
.
А
зато
требати
да
о'ђе
остати
,
да
чути
и
видити
шта
Мађар
о'ђе
радити
,
како
мислити
о
Ђурђа
деспот
,
и
о
Смедерево
.
у
двор
јесам
свој
госпођа
,
и
нитко
ти
уближити
не
смести
,
тај
не
да
Жигмунд
.
тај
јесам
о'ђе
мјесто
ја
,
па
мада
јесам
Београд
и
у
мађарски
рука
,
опет
јесам
ја
о'ђе
ма
шта
и
ма
тко
.
Јошт
и
сад
прса
деспотов
Угарска
бранити
.
Разумијеш
ли
ја
,
Јерино
.
—
разумјети
,
и
ма
како
ја
тешко
падати
,
остати
за
ти
и
за
народ
о'ђе
.
—
Мојо
воља
твој
воља
.
—
С
тај
деспот
завршити
главни
разговор
.
Што
хтети
се
сад
разговарати
,
тај
јесам
подробан
опис
,
шта
се
који
десити
,
и
како
јесам
породица
живити
.
после
главног
одмах
јесам
деспот
за
деца
распитивати
.
Деспот
јесам
главно
пре
сав
,
и
дечин
судба
тај
подвргавати
.
Деспот
јесам
у
Београд
боравити
три
дан
,
световати
се
[
с
]
Облачином
Рада
,
примати
градски
часник
,
који
јесам
он
на
поклоњење
доћи
,
питати
јесам
за
здравље
краљ
Жигмунд
,
и
обдарив'о
она
богат
дарима
.
отпустити
она
,
ал
’
уједно
препоручити
она
да
чувати
Јерина
,
и
ђеца
она
као
очни
зеница
.
Деспот
одлазити
морати
.
Тешко
он
јесам
.
Прашта
се
са
Јерина
и
деца
.
у
јунак
срце
се
стегнути
,
а
сузне
очи
показивати
он
добар
дух
.
Деспот
са
Облачином
отпутовати
,
а
Јерина
остати
да
чамити
,
док
се
у
Смедерево
ред
учинити
.
у
Једрени
цар
Амурат
пасти
и
везир
на
диван
позив
.
у
Једрени
,
стародреван
град
,
Турчин
јесам
господар
.
тај
јесам
посејати
семе
,
из
који
јесам
грана
турство
у
Европа
прорасти
,
који
јесам
свој
листима
сјенка
начинити
,
да
христијанство
зрак
сунце
не
продрети
.
Једрене
јесам
корен
турство
,
силан
диваљ
корен
,
који
домаћи
питом
биљка
исисавати
,
а
да
осушити
мати
земља
глава
приклонити
.
ту
се
ковати
копље
и
мач
,
који
ћеду
покосити
све
што
јесам
народни
,
а
тек
дубоко
у
земља
јошт
да
остати
семе
,
који
тек
јак
сунчан
зрак
у
клица
претворити
моћи
.
’
де
јесам
дворити
римски
’
,
грчки
’
царев
стајати
,
ту
јесам
сад
сераиљ
турски
,
’
де
јесам
бити
светити
црква
,
тај
јесам
сад
џамија
.
Султан
Амурат
под
чадор
седити
,
и
долазити
он
пасти
и
везир
на
диван
.
Амурат
у
чела
на
узвишен
душек
,
уз
кољено
и
наокол
пасти
и
везир
.
велик
,
страшан
јесам
тај
диван
Амурата
,
’
де
се
судба
многи
народ
закључивати
.
ту
јесам
Ферхад-паша
,
Реџеп-паша
,
Јевренос-паша
,
и
још
други
паш
,
сав
сам
диндушманин
Срба
и
сав
хришћанин
сем
јединог
Ферхад-паше
.
сав
поседати
.
диван
започети
.
—
ви
,
мој
слуга
,
пасти
и
везир
,
знати
да
ја
добар
хабер
стигнути
од
голубији
.
код
ја
јесам
кључи
од
Голубац
,
мађарски
војска
распрштена
.
Жигмунд
побјегао
,
Вукогли
повук'о
се
као
миш
у
рупа
.
имати
капија
против
Мађарска
,
само
требати
јесам
чувати
.
зборити
,
шта
бити
ваљати
сад
чинити
,
—
прословити
ти
,
Ферхад-пашо
.
—
бацити
јесам
у
Дунав
Маџар
,
укротити
јесам
Лазоглија
.
сад
од
ти
,
свијетао
падиша
,
зависити
што
се
чинити
имати
,
ја
јесам
на
твој
миг
готов
кудгод
заповиједати
—
одговорити
Ферхад-паша
.
—
прозборити
ти
,
вјеран
слуга
Реџеп-пашо
—
прословити
падиша
.
—
ја
бити
’
прећи
из
Голубац
у
Мађарска
,
свје
бити
’
разорити
,
да
ђаур
ни
сјеме
посјејати
не
моћи
—
одговорити
Реџеп-паша
.
—
А
што
ти
Јевренос-пашо
?
—
ја
бити
’
понајприје
Вукоглија
утаманити
,
који
сад
немати
куде
већ
у
Београд
,
под
скут
Жигмунд
.
А
да
се
Вукоглија
дочепати
,
требати
бити
одмах
кренути
се
под
Београд
.
нек
се
послати
нов
војска
Исак-паши
,
а
ја
с
она
,
па
са
сув
и
Дунаво
да
опасати
Београд
,
паста
морати
,
па
јесам
лис
у
замка
тако
и
остати
пасти
одговарати
,
који
бити
на
Мађар
,
који
,
пак
,
на
деспот
,
ил
’
против
обојица
.
—
Ал
’
мир
просити
и
Вукогли
и
Жигмунд
.
Вукогли
обрицати
и
харач
,
само
да
он
оставити
тамо
ђе
јесам
—
рећи
султан
.
—
Харач
Вукоглије
Турчин
пресиједа
.
колико
јесам
већ
харач
платити
,
и
опет
јесам
Турчин
ујести
—
рећи
Јевренос-паша
.
Паша
сав
тај
глава
одобравати
.
—
рећи
на
тај
,
Ферхад-пашо
,
тај
јесам
тамо
са
Исак-пашом
мир
склапљао
’
ал
’
јошт
не
склопити
.
—
свијетао
падиша
!
Кључи
Голубац
јесам
у
ти
,
и
моћи
што
год
хтети
чинити
,
ал
’
стар
јесам
јутро
од
вече
,
боље
сад
и
с
мањити
задовољити
се
,
нег
’
после
рука
у
који
јесам
залогај
пружати
за
други
залогај
,
па
да
први
из
рука
испасти
.
јесам
ђеца
.
ја
сав
знати
да
јесам
Вукогли
лис
,
велик
лис
нег
’
Жигмунд
.
да
моћи
,
да
требати
,
сам
бити
он
утаманити
.
ал
’
један
лис
од
други
пиљеж
грабити
,
па
јесам
душман
,
па
један
за
други
у
замак
,
у
клопка
доћи
.
ја
знати
како
у
Караманија
стајати
,
буна
јошт
се
јесам
стишати
.
ја
набрзо
не
моћи
толики
војска
скупити
да
она
моћи
обојица
један
ударац
оборити
.
А
и
рањен
лис
љутито
уједати
.
боље
јесам
мир
са
ђаур
,
него
рат
са
губитак
.
да
сад
деспот
напасти
,
узрујати
бити
се
и
Маџар
,
и
да
деспот
пасти
,
срушити
бити
се
и
Београд
,
сада
капија
Маџарска
.
требати
ђаур
завадити
,
требати
мир
с
обојица
,
са
деспот
и
Жигмунд
,
начинити
,
а
бацити
она
какав
кост
да
се
о
она
гложити
.
Маџар
,
како
бити
мир
имати
од
Турчин
,
задираћеду
у
Србија
мало-помало
све
дубље
,
сад
имати
Мачва
и
Београд
,
Србија
она
јесам
отворити
,
само
Голубац
за
Турчин
на
ограшје
стајати
.
Маџар
деспот
,
не
вјеровати
,
јер
јесам
много
пута
с
Турчин
за
Турчин
војевати
,
па
увијек
од
он
зазирати
.
и
зазирати
моћи
,
јер
јесам
и
приликом
битка
код
Голубац
рука
прекрстио
,
и
јесам
се
с
мјесто
макнути
Жигмунд
да
помоћи
.
јесам
он
до
тај
стати
,
да
Маџар
корјен
у
Србија
запатити
,
већ
да
себе
сахранити
,
и
вољан
јесам
пријести
под
скут
падиша
доћи
нег'ли
да
он
Жигмунд
опасти
;
а
Вукогли
добро
знати
да
јесам
у
падиша
милост
велик
,
и
да
он
шара
свој
обасјати
моћи
.
Деспот
једва
чекати
да
он
падиша
помоћи
.
па
зато
он
и
требати
помоћ
.
Иште
да
сазидати
град
код
Смедерево
,
да
он
Мађар
не
пркосити
,
нек
сазидати
град
,
тај
град
хтети
бити
и
наш
град
,
кад
завојиштимо
Мађар
,
јер
Вукогли
не
моћи
ништ
’
против
Мађар
без
помоћ
падиша
,
а
велик
ми
јесам
помоћ
кад
Вукогли
с
нами
држати
.
па
Вукогли
хтети
да
плаћати
харач
,
годишње
педесет
хиљада
дукат
,
и
кад
што
још
за
војска
устребати
,
па
покрај
тај
још
шест
хиљада
коњаник
.
ударити
јесам
још
коц
код
Голубац
,
да
он
нитко
више
не
извадити
,
тај
јесам
засад
доста
.
—
аферим
,
Ферхад-пашо
,
нек
се
подарити
мир
деспот
и
Жигмунд
,
деспот
нек
задржати
што
сад
имати
,
нек
плаћати
харач
,
нек
да
коњаник
,
нек
зидати
Смедерево
—
рећи
задовољан
падиша
.
—
сав
јесам
тај
мало
,
сад
бити
требати
сатрти
Вукоглија
и
Мађар
—
рећи
Јевренос-паша
.
—
Ферхад
имати
права
,
тако
морати
бити
,
нек
се
начинити
берат
за
Вукоглија
,
а
Мађар
нек
се
под
мир
.
тако
се
диван
свршити
.
XXXИВ
Ферхад-паша
јесам
сав
тако
удесити
да
по
деспот
сав
добро
испасти
.
Ферхад-паша
како
јесам
из
Голубац
у
Једрене
стигнути
,
одмах
се
султан
пријавити
,
и
о
подробност
он
известити
.
Султан
јесам
са
нацртајем
задовољан
бити
,
и
ствар
јесам
готов
,
тек
форма
радити
кроз
диван
да
проћи
.
тако
јесам
тај
лако
преко
диван
прећи
,
нарочито
што
Исак-паша
јесам
бити
ту
,
дин-душман
деспот
,
и
он
јесам
Ферхад
у
Голубац
обрлатити
.
сад
хтети
Ферхад
са
први
ефендија
и
ћата
берат
и
листина
саставити
,
написати
,
деспот
и
Жигмунд
,
Србија
и
Мађарска
имати
мир
.
Журно
јесам
се
спремати
тај
ствар
,
и
хитно
се
распослале
да
не
бити
тко
у
ствар
забадати
.
кад
јесам
сав
тако
уредити
,
листина
потписан
и
распослате
,
султан
шиљити
војска
у
Карамани
да
угушити
буна
,
а
други
опет
око
себе
купити
,
да
јесам
на
ограшје
на
сав
страна
.
Ферхад-паша
остајати
у
Једрени
уз
кољено
султан
,
да
он
јесам
увек
у
свјетовање
и
на
диван
.
Ферхад-паша
покрај
тај
из
потаја
увек
се
договарати
са
деспот
,
ма
овај
’
де
бити
.
ту
јесам
бити
веран
’
улак
,
побожан
’
калуђер
,
и
гуслар
.
Што
се
у
околу
султан
радити
,
сав
тај
знати
деспот
,
Ферхад
опет
знати
сав
што
деспот
радити
.
пролазити
дан
и
недеља
.
Деспот
ићи
у
народ
,
тесати
он
,
уливати
он
поуздање
у
себе
и
у
бог
.
Деспот
послати
велик
војвода
Облачину-Раде
да
купити
људи
за
војска
,
да
она
увеџбава
.
Настаћеду
крут
време
,
Србија
хтети
требати
војник
;
а
са
војвода
Радић
,
велик
челник
,
путовати
и
чинити
наредба
да
се
народ
пожурити
за
зидање
Смедерево
,
да
кулуковати
морати
ако
хтети
да
подвргнути
шија
Турчин
.
и
народ
хтети
да
он
Турчин
стати
за
врат
,
дати
све
,
рука
,
напослетку
и
душа
.
у
пол
Србија
велик
врева
,
један
сека
,
кидати
из
стеновит
’
брег
камење
,
други
опет
у
горостасан
предео
сећи
грдан
столетан
’
раст
за
грађевина
.
опет
други
вадити
креч
,
учињавају
гвожђе
,
сав
за
Смедерево
.
по
река
,
вода
лађа
,
и
чун
носити
спрема
,
пут
загушити
од
силан
марва
,
коњ
и
во
,
натоварен
кола
,
једва
моћи
путник
проћи
.
ал
’
путник
слабо
пролазити
,
сватко
морати
на
кулук
.
и
кад
се
сав
тај
донети
у
Смедерево
,
у
његов
станиште
,
сав
јесам
унаоколо
тако
нагомилати
,
да
се
кућа
у
место
од
заклон
не
видити
.
и
тек
што
се
једно
стоварити
,
друго
се
опет
са
Дунаво
и
Морава
доносити
.
игуман
Радосав
побуђивати
народ
у
Ресавини
,
Браничево
да
давати
,
да
радити
,
да
не
клонити
.
он
се
молити
бог
,
и
свет
обитељ
,
у
храм
богородица
у
срећа
и
здравље
радениках
,
за
мир
и
спасеније
дух
онај
који
у
тај
рад
живот
жртвовати
,
и
за
покој
дух
сав
претковах
,
а
за
спас
сав
потомаках
у
сав
коленама
.
тај
исто
чинити
и
други
добар
калуђер
.
који
што
приносити
Смедерево
,
држати
да
за
душа
свој
радити
,
јер
радити
за
душа
Србија
.
Дође
и
Ђурађ
Кантакузен
,
са
далек
пут
;
из
Трапезунт
,
морјем
и
сув
.
у
глава
носити
велик
мисао
како
хтети
Смедерево
градити
,
а
донети
јесам
и
нешто
благ
,
као
уздарје
сестра
Јерина
,
ионако
хтети
она
овде
имати
деспотски
двор
.
и
деспот
јесам
већ
у
Смедерево
.
састати
се
,
и
духати
она
у
искрен
загрљај'ма
пријатељство
уливати
,
што
показивати
више
нег
’
сам
реч
.
и
јесам
диван
јунак
Ђурађ
Кантакузен
.
у
други
доба
,
кад
јесам
још
Грк
бити
орао
а
не
голуб
,
бити
бити
какав
Деметријо
Полијокертес
,
стваратељ
и
рушитељ
град
,
нит
’
бити
султан
Једрене
засести
.
но
кратак
јесам
поздрављаји
,
време
јесам
кратак
,
требати
одмах
посао
прионути
.
Још
јесам
кнежев
пртљаг
на
земља
,
и
он
не
тражити
стан
,
већ
звати
деспот
да
он
показати
сав
околина
Смедерево
,
и
унутарност
.
Деспот
дозивати
слуга
,
да
коњ
довести
.
довести
коњ
,
поседати
,
најпре
разглеђају
Смедерево
унутарњи
површје
земни
,
па
онда
одјездити
ван
,
преглеђују
,
кнежевић
стати
код
сваки
брежуљак
,
вис
,
јаруга
,
и
у
мисао
јесам
бележити
.
Већ
јесам
прорачунати
одока
какав
хтети
тај
град
бити
,
за
колико
војска
,
против
колико
војска
хтети
се
држати
.
вратити
се
.
ал
’
’
де
хтети
кнежевић
одсести
?
немати
ту
деспотов
двор
,
ту
немати
дом
за
госпоштина
.
тај
јесам
ведар
небо
и
деспотов
чадор
.
тај
јесам
за
делија
стан
.
и
кнежевић
отпочинути
,
и
после
одмор
бити
дворити
,
па
онда
на
посао
.
у
кнежев
својта
имати
земљомер
и
неимар
.
Кнежевић
она
сав
задавати
посао
.
један
мера
земљиште
,
други
учињавају
дрво
за
грађа
.
диван
призор
.
какав
јесам
тај
творница
’
де
се
такав
град
градити
.
’
растовина
сав
јечати
под
ударац
силан
секира
.
вод
посут
креч
и
запаљен
све
цврчати
;
усијан
гвожђе
,
на
наковњом
гвожђе
ударати
,
варница
хиљадама
као
ситан
звездица
расипати
.
бруј
,
зујање
,
вика
раденик
,
топот
коњ
,
и
шкрип
колати
,
слух
загушивати
.
Кантакузен
свуд
’
де
требати
показивати
се
,
показивати
,
поучавати
.
деспот
на
брежуљак
под
чадор
седити
,
пред
очи
он
јесам
свеколик
поглед
.
задовољан
јесам
,
сав
он
по
воља
ићи
.
Биће
красан
град
у
трокут
,
јак
да
се
на
јуриш
узети
не
моћи
.
тај
ћеду
бити
јак
бедем
,
споредан
и
подбочне
кула
,
опкоп
,
јарак
,
корито
за
вод
примити
и
пустити
.
на
красан
узвишен
место
зидаћеду
се
двор
деспотов
,
леп
нег
’
што
она
у
Будимграду
имати
.
и
тај
двор
морати
скоро
готов
бити
,
јер
Јерина
деспотовици
јесам
у
Београд
дуго
време
и
мучан
живот
.
Часи
јесам
она
дан
,
а
дан
недеља
.
и
деспот
једва
чекати
да
се
саградити
двор
,
тешко
јесам
глава
почивати
ван
свој
дом
.
Дана
пролазити
ал
’
и
темељ
град
јесам
готов
.
сваки
дан
видити
се
како
Смедерево
сав
већма
глава
подигнути
.
Већ
се
подизати
и
зидина
дворити
,
тај
ћеду
бити
палата
деспотов
,
да
се
хтети
цариградски
постидети
.
и
за
кратак
време
тај
двор
јесам
готов
,
а
у
она
и
око
она
ћеду
се
створити
диван
врт
.
кад
доћи
гост
са
исток
ил
’
запад
,
деспот
постидети
се
хтети
.
народ
аргатовати
,
ал
’
деспот
’
рана
за
народ
прибављати
,
и
не
аргатовати
као
робље
,
већ
за
свој
домовина
,
свој
земља
,
благ
мати
,
који
он
хранити
.
и
не
само
људи
,
већ
и
женскиња
и
деца
радити
.
кад
остарити
,
суза
ћеду
ронити
,
да
л
’
од
радост
ил
’
жалост
,
тко
хтети
тај
сад
од
она
знати
.
но
док
тај
њихов
рад
окаменити
у
Смедерево
град
трајати
,
трајати
и
Србија
.
двор
јесам
већ
готов
,
а
деспот
шиља
поздрав
Јерина
,
да
јесам
двор
готов
,
и
да
бити
спреман
за
долазак
.
Деспот
шиљити
људи
да
Јерина
допратити
.
тко
хтети
Јерина
и
њен
диван
деца
,
красан
девојчица
допратити
?
ту
јесам
и
војвода
Кајица
,
доћи
да
честитати
деспот
на
Смедерево
што
он
саградити
,
и
доносити
он
глас
,
да
јесам
он
катана
жељан
бој
,
код
Голубац
бојак
бити
Турчин
и
Мађар
,
а
коњ
његов
катана
бити
копита
о
камен
да
варница
скакати
,
копати
земља
,
па
растршен
земља
сав
прштити
,
грива
она
се
растресати
,
глава
горе
бацати
,
из
ноздрва
она
модар
пламен
издисати
,
и
ржећ
загризују
долама
јунак
,
а
бој
немати
.
тај
велим
Кајица
војвода
.
Кајица
хтети
допратити
Јерина
.
и
као
вијор
јурити
Кајица
са
катана
до
Београд
.
Кајица
се
отварати
градски
врата
,
дивити
се
диван
слика
,
пернат
створ
.
кад
видети
Кајица
војвода
,
ники
поникнути
,
и
тек
шаптају
јесам
„
такав
хусар
у
ми
немати
“
.
и
Јерина
примати
веран
војвода
,
и
већ
јесам
спреман
.
силан
пртљаг
пуштати
Дунаво
доле
,
а
сув
опет
коњ
и
мазга
сав
вући
.
Јерина
да
опроштај
градоначелник
,
и
сав
госпоштина
,
стати
насред
град
,
обазрети
се
,
срце
она
се
стиснути
,
спустити
она
се
сузити
на
лице
,
но
душа
она
срце
задрмати
;
чинити
она
се
канда
глас
чути
—
Јерино
,
охрабрити
се
.
Изиђу
из
град
по
спуштен
мост
,
град
јесам
већ
за
леђи
,
мост
се
опет
спуштати
,
и
страховит
звека
ланац
пасти
да
одјекнути
у
срце
Јерина
.
но
Јерина
срце
јесам
већ
окалити
,
ни
не
освртати
се
на
ужасан
јек
.
Јерина
јесам
жена
Лотова
,
она
немати
се
за
шта
натраг
освртати
.
срце
Србија
из
Београд
пренети
се
у
Смедерево
.
Јерина
путовати
и
стигнути
у
Смедерево
.
XXXВ
кад
јесам
Јерина
у
Смедерево
доћи
,
зарадовати
се
сав
брата
.
она
јесам
бити
девојка
,
кнез
Ђурађ
тек
момчић
кад
јесам
се
последњи
пут
видити
и
растати
,
буран
јесам
тај
година
,
који
она
у
време
скопчавати
.
Јерина
јесам
дочекати
у
двор
што
јесам
кнежевић
сазидати
.
ту
се
поздравити
и
изгрлити
,
брат
и
сестра
.
суза
кан
из
очи
Јерина
,
на
лице
брата
.
од
детић
видити
делија
пред
себе
.
откинути
се
од
брата
и
прећи
деспот
,
који
она
њежан
глава
прислонити
,
и
к'о
у
неки
сањарија
неколико
тренутак
тако
онемити
стајати
.
богзна
какав
она
се
прилика
у
глава
врсти
,
прошли
и
садањи
.
разабрати
се
.
деца
облетати
деспот
,
рука
он
љубити
,
он
њи
’
у
чела
.
Веља
јесам
радост
Јерина
,
кад
видити
красан
дворана
.
она
хтети
у
сав
дом
глава
на
одмор
приклонити
,
на
сав
земљиште
хтети
корачити
.
пртљаг
јесам
велик
,
покућство
испунити
двор
,
и
јошт
хтети
она
већма
украсити
.
украсити
донећеду
из
Цариград
,
Солун
и
Дубровник
.
ту
кад
доћи
какав
стран
владар
и
војвода
и
кнез
,
нек
видити
да
Србија
још
јесам
пропасти
,
да
Србин
јошт
јесам
сироче
,
да
имати
отац
и
мајка
.
тај
ћеду
се
створити
бајан
перивој
,
зелен
китњаст
гај
,
дубрава
,
гладак
језеро
,
на
он
ћеду
попливати
бео
лабуд
,
она
хтети
диван
цура
кнегиња
Мара
из
свој
рука
’
ранити
,
соко
хтети
се
лов
ловити
,
утва
шестокрил
,
златан
пераја
птица
ћеду
ту
лепршати
.
нек
се
знати
да
Србија
јошт
јесам
пропасти
.
Јерина
се
станити
,
она
јесам
опет
гостољубан
домаћица
,
дарежљив
деспотица
,
из
њен
рука
сиромах
милостиња
хтети
примати
,
путник
гладан
хтети
наранити
,
жедан
напојити
.
код
двор
хтети
бити
урављено
,
набијен
земљиште
,
наокруг
шарампов
,
тај
ћеду
се
левента
утркиват
,
копље
хитат
,
буздован
увис
бацати
.
тај
ћеду
се
јуначки
мејдан
у
игра
дјелити
.
’
ви
хтети
јуначан
детић
Бановић
Секула
,
Сибињанин
Јанка
,
грчки
и
латински
господа
долазити
да
се
огледати
.
Облачина
Рада
показати
ненадмашан
српски
јунаштво
,
показати
да
у
Срба
још
јесам
угинути
лоз
Краљевић
Марка
.
тај
хтети
показати
Кајица
војвода
тко
јесам
први
катана
на
свет
.
’
ви
ћеду
долазити
турски
поклисар
,
који
доносити
дар
деспот
и
уверавати
да
хтети
он
султан
сав
силом
потпомагати
,
само
да
прекинути
с
Мађар
.
Долазићеду
господа
од
Мљетака
и
Дубровник
да
учинити
поклон
деспот
,
јер
јесам
деспот
мудар
глава
,
његов
глас
чути
од
ангора
и
Багдад
преко
три
морја
,
седам
краљевина
,
па
чак
до
римпапе
.
свако
тражити
његов
пријатељство
.
Римпапа
бити
дати
краљевина
деспот
само
да
прећи
у
лацманство
.
град
Смедерево
још
се
градити
и
градити
се
,
јошт
јесам
готов
,
ал
’
већ
се
вити
застава
Србија
,
цар-Душана
крсташ
орао
.
долазити
војвода
и
господа
,
дивити
се
Смедерево
;
кад
на
Смедерево
гледати
одланути
она
срце
,
и
Београд
слика
блед
она
постати
.
код
тај
стена
,
код
тај
кула
решавати
се
судба
Србија
.
Смедерево
јесам
мајка
Србија
мезимац
.
у
дворана
деспот
световати
се
деспот
и
војвода
,
велик
војвода
Облачина
Рада
,
велик
челник
Радић
,
и
Кајица
војвода
,
и
Ђурађ
Кантакузен
.
Деспот
у
зачеље
седити
,
с
десни
и
леви
кнез
Кантакузен
и
Радић
,
до
она
Облачина
и
Кајица
.
Деспот
започети
.
—
Чујте
,
војвода
,
чути
и
тај
кнез
.
ето
подизати
град
Смедерево
.
зато
народ
аргатовати
морати
,
и
данак
плаћати
.
не
зидати
се
Смедерево
само
за
ја
,
већ
за
народ
.
и
ја
хтети
од
мој
благо
ту
утрошити
.
пасти
Крушевац
у
турски
рука
,
а
на
нов
брдо
Турчин
једнако
зијати
.
Смедерево
морати
бити
столица
мој
,
ал
’
се
тако
морати
зидати
да
он
нитко
узети
не
моћи
.
морати
се
брзо
зидати
,
јер
ники
не
требати
вјеровати
,
Амурат
се
сад
прав
пријатељ
,
ал
’
једнако
ковати
оков
за
Србија
.
кратко
јесам
вријеме
а
нужда
велик
.
за
кратак
вријеме
креч
,
пијесак
и
вод
сам
не
моћи
дати
јак
салијеп
,
да
зидина
очврснути
.
мој
шурак
,
кнежевић
Кантакузен
јаје
тући
у
салијеп
,
да
тако
камен
с
камен
стегнути
и
да
се
јесам
окаменити
.
ти
,
вјеран
војвода
Радић
,
дати
налог
надаље
од
сав
страна
амо
јаје
да
доносити
,
нек
сваки
ратар
од
свој
уста
откинути
,
он
јаје
,
ја
на
сваки
јаје
динар
,
у
зидање
Смедерево
.
пасти
ли
ја
,
пасти
и
народ
,
пасти
ли
народ
,
пасти
и
ја
.
ја
имати
благо
да
моћи
живљет
’
де
хтети
,
у
Млетак
,
у
Дубровник
,
у
Будим
,
ал
’
хтети
да
живити
и
падати
с
народ
.
војвода
Радић
наборан
чела
сав
тај
слушати
и
рећи
:
—
твој
воља
нужда
народ
,
тако
нек
бити
.
—
А
тај
,
Облачино
,
купити
још
дјетић
за
војска
.
Требаће
ми
.
Турчин
како
се
у
Караманија
опоравити
,
одмах
хтети
на
Србија
чељуст
отворити
.
Амурат
сада
ја
ласкати
,
да
ја
од
Жигмунд
откинути
зато
да
ми
после
завада
и
појединац
утаманити
.
засад
јесам
обојити
смирити
,
ал
’
кад
земан
доћи
,
опет
хтети
на
Турчин
.
само
да
јесам
Мађар
спреман
,
сав
бити
друкчије
ићи
,
овако
морати
с
један
страна
да
она
штитити
,
јер
само
преко
наш
пропаст
моћи
Турчин
к
она
,
а
овамо
морати
да
се
бранити
и
мађарски
’
чаркаџија
,
који
упадати
и
харати
.
Кајицо
,
преметнути
,
стрмоглавити
све
што
у
наш
земљиште
упасти
,
нек
од
ти
учити
Мађар
какав
требати
да
јесам
катана
.
—
јесам
тај
брига
,
господар
,
челенка
Кајица
хтети
се
увјек
напријед
вити
,
боље
славно
мријети
нег
’
кукавички
живљет
.
—
А
тај
,
Ђурђа
Кантакузен
,
који
јесам
доћи
сестра
и
ја
,
и
овај
сиромашан
народ
да
помоћи
,
зидати
даље
град
у
твој
вечит
спомен
и
слава
.
ја
морати
одлазити
,
и
ти
повјеравати
Смедерево
,
да
саградити
онако
да
ми
на
дика
служити
,
а
за
спас
Србија
.
одлазити
у
Жича
са
Јерина
да
се
поклонити
олтар
спаситељев
,
да
ми
сахранити
од
сваки
зло
,
да
спасти
Србија
.
оданде
хтети
ударити
на
Солун
,
да
се
састати
са
грчки
кнез
и
војвода
,
да
позвати
војвода
да
ми
бити
у
помоћ
против
пексијанске
вјера
,
да
задобити
мој
шурак
Тома
Кантакузен
,
и
јошт
који
војвода
,
јер
хтети
умножити
војска
,
а
војска
требати
вођ
,
силан
наш
јунак
изгинути
а
без
вођ
не
моћи
се
никуд
.
Тома
познавати
из
љут
’
бојевати
,
у
велик
покољ
и
нужда
знати
се
наћи
.
он
хтети
ми
бити
челенка
до
челенка
.
па
ако
бог
да
,
посјетити
јошт
и
моћи
бити
мој
добар
Дубровчанин
.
Испричаћу
она
како
се
њихов
син
,
браћа
јуначки
владати
у
нов
брдо
.
Преповиједаћу
она
како
ћеду
се
и
задњи
потомак
она
опомињати
.
А
ја
хтети
се
она
вечит
пријатељство
одазвати
,
а
да
ја
јошт
бити
на
рука
против
Црнојевић
,
који
се
већ
у
Зета
готово
отети
.
тај
јесам
код
ми
зло
,
што
сватко
хтети
да
кнезовати
,
тко
јесам
год
имати
баба
ил
’
прађеда
какав
великан
.
Алтомановић
,
Краљевић
,
сав
босански
краљић
,
и
сам
Балшић
и
сада
Црнојевић
више
јесам
шкодити
српски
народ
нег
’
сам
Турчин
.
док
год
бити
српски
народ
међ
краљић'ма
и
кнезић'ма
поцијепати
,
донде
никад
опоравити
се
хтети
.
остати
ли
овако
,
српски
народ
никад
у
јединство
осилити
се
хтети
.
Јошт
хтети
сав
мој
сила
скупити
,
јошт
се
морати
,
ма
у
свеза
с
Мађар
,
с
Турчин
мјерити
.
испасти
ли
ја
за
рука
да
Турчин
поразити
,
онда
хтети
поразити
и
тај
ситан
кнежевић
,
да
са
она
народ
не
страдати
.
у
отсутност
мој
предавати
ви
сав
влада
,
радити
по
мој
савјет
а
како
ви
бог
учити
.
храбрити
народ
да
не
очајавати
,
бог
праведан
и
патник
помагати
.
Деспот
тај
изрећи
,
и
тај
се
све
завршити
.
војвода
ићи
на
сав
посао
.
поуздан
људи
,
деспот
моћи
мирно
путовати
.
неколик
дан
побави
се
деспот
у
Смедерево
да
у
двор
ред
начин
за
пријем
и
дочек
улаках
и
поклисарах
,
па
се
спремити
на
пут
,
и
отпутовати
.
ТРЕЋА
књига
XXXВИ
Ђорђе
Кантакузен
саградити
јесам
Смедерево
тако
,
да
се
ласно
узети
не
моћи
.
Смедерево
требати
да
служити
Србија
за
обрана
против
Турчин
и
Мађар
.
против
Турчин
,
јер
Турчин
још
само
ту
запети
моћи
,
а
да
не
бити
сав
Дунав
,
дика
српски
бродовље
,
у
турски
рука
.
против
Мађар
,
јер
који
јесам
зажелити
Београд
и
Голубац
,
зажелети
и
Србија
.
Тешко
бити
Србија
,
тешко
њен
владар
Ђурђа
Бранковић
.
Турчин
претити
се
Мађар
,
Мађар
се
са
Србија
бранити
,
и
док
јесам
Србија
,
Турчин
не
моћи
у
Мађарска
продерати
.
но
тешко
онај
,
преко
чији
’
леђа
се
други
тука
.
А
какав
јесам
турски
силесија
,
а
како
јесам
слаб
Мађарска
.
један
мали
ударац
,
па
потући
Жигмундову
војска
код
Голубац
.
Смедерево
хтети
бити
последњи
јак
ступ
Србија
.
но
Смедерево
хтети
бити
трн
у
ока
,
и
код
Мађар
и
код
Турчин
.
ако
јесам
Срба
с
Мађар
,
Турчин
док
јесам
Смедерево
не
моћи
упадати
у
равница
Банат
,
пљачкати
и
робље
одвлачити
.
ако
јесам
Срба
са
Турчин
,
покрај
Смедерево
не
моћи
се
ни
Београд
у
мађарски
рука
одржати
.
А
Србија
по
нужда
морати
сад
с
један
сад
с
други
држати
.
Србија
јесам
нужан
Турчин
за
мост
у
Мађарска
,
Мађар
,
пак
,
за
обрана
,
а
точак
око
који
се
све
окретати
бити
Смедерево
.
Чују
Турчин
,
чути
Мађар
какав
град
[
јесам
]
сазидати
Ђурађ
Кантакузен
,
ни
један
о
тај
добра
не
мислити
.
Шта
хтети
Србин
да
пркосити
;
шта
ми
хаснити
Београд
,
кад
Срба
Смедерево
имати
још
јак
град
нег
’
што
јесам
Голубац
.
њихов
Будимград
и
Тамишвар
не
моћи
се
сравнити
са
јак
Смедерево
.
Мађар
шиља
уводити
,
да
проучити
снага
Смедерево
.
Турчин
шиља
преобући
Помак
,
да
видити
град
,
да
испитати
да
л
’
јесам
сав
тај
истина
што
се
о
Смедерево
причати
.
Кантакузен
доважати
Дунаво
и
сув
убојни
топ
,
Кантакузен
она
понамештати
по
бедем
.
тко
видити
Смедерево
,
сватко
се
дивити
његов
крепкоћи
.
који
јесам
годинама
радити
и
аргатовати
у
зној
лице
свој
и
проклињати
Јерина
што
она
и
последњи
јајце
из
кућа
уза
,
а
да
зидати
Смедерево
,
српски
Јерихон
,
који
јесам
и
он
помоћи
градити
.
Јошт
јесам
Србин
нада
у
Смедерево
,
да
још
Србија
јесам
пропасти
,
и
пропасти
хтети
,
ако
сав
њен
синак
прионути
да
јесам
спасти
,
свој
јунаштво
и
поштење
.
но
Србија
јесам
већ
покидати
.
тек
се
у
бајка
приповедати
,
у
песма
тужан
певати
се
слава
Неманића
,
блеск
Душанов
двор
у
Призрен
,
’
де
јесам
се
у
јуначки
игра
огледати
Грк
и
Латина
,
Срба
и
Мађар
,
ал
’
Србин
не
бити
пар
.
тај
леп
време
прохујати
,
вијор
однети
увенути
листић
лаворика
са
круна
српски
.
Србија
јесам
покидати
,
њен
синов
један
од
други
одлучити
,
одродити
се
од
стар
мајка
,
заборавити
јесам
сав
стар
бабин
дом
,
пун
свашта
,
богатство
,
чест
и
поштење
.
потомак
онај
јунак
,
који
јесам
стрела
на
Солун
бацати
,
прославити
преко
морја
,
саградити
јесам
јесам
мали
дом
,
мало
огњиште
,
да
огрејати
,
да
захранити
свој
ситан
сирочад
.
и
у
тај
мален
дом
јесам
она
домазлук
одбранити
од
гладан
горски
вук
.
Душанов
царство
распасти
се
баш
онда
,
кад
он
се
круна
сјајан
заблистати
.
један
комад
Србија
откинути
Турчин
,
Мађар
угњездити
се
у
Београд
,
Балшић
,
Црнојевић
и
Његуши
отети
се
од
српски
круна
који
јесам
сав
српски
земља
штитити
,
и
сад
тај
земља
сам
себе
оставити
мораду
се
појединац
бранити
против
силесија
турски
и
лукавство
млетачки
.
у
Босној
се
лацманство
ширити
,
некадањи
Србија
син
препречити
јесам
пут
а
да
јесам
моћи
рука
пружити
.
тко
хтети
сав
тај
сабрати
а
да
будан
један
тело
један
душа
.
Ђурађ
деспот
путовати
са
Јерина
по
Србија
путем
манастир
Жича
.
свој
чељад
мио
ћерка
,
оставити
јесам
у
Смедерево
,
а
за
она
брига
водити
Кантакузен
.
јак
својта
пратити
деспот
и
Јерина
,
да
јесам
велик
углед
,
и
да
не
допасти
неприлика
.
деспот
и
деспотица
јахати
на
тих
бељац
.
за
она
пртљаг
,
товарити
благо
.
Деспот
и
Јерина
поднећеду
Жича
бог
угодан
дар
.
у
својта
јесам
и
дечак
ловачки
,
један
носити
стрела
,
други
увежбан
соко
,
нуз
пут
ако
се
наћи
звериње
,
да
јесам
деспот
при
рука
,
и
кад
се
прохтети
Јерина
да
каков
птица
уловити
.
један
соко
она
на
раме
стајати
,
па
гледати
у
небо
не
бити
л
’
доћи
до
шићар
.
Вешти
соко
,
прав
Босанац
,
за
он
јесам
дати
Јерина
једном
босански
властелин
ланац
,
десет
хиљада
динар
јесам
вредан
.
кад
спазити
птица
,
лепрши
се
,
да
знак
,
а
Јерина
пружити
он
рука
,
соко
доскочити
,
раширити
крило
,
одупрети
се
лагано
,
одлетити
као
муња
и
донети
Јерина
грабеж
.
Деспот
Ђурађ
путовати
,
а
у
глава
он
замршавају
се
велик
мисао
,
тежак
брига
.
пролазити
планина
,
преко
жуборећи
поток
,
обилат
виноград
,
и
свуд
природа
показивати
сав
весео
облик
.
какав
хтети
облик
добити
тај
природа
кад
опасти
лишће
,
кад
вијор
грана
поломити
,
опет
плодан
земља
мртав
покров
застрети
,
кад
Турчин
јадан
народ
растргнути
?
тако
путовати
,
деспот
озире
се
,
лакше
он
јесам
душа
кад
видити
богат
неопустошене
предео
,
какав
имати
у
стар
Србија
.
падати
он
на
памет
кад
јесам
у
младост
војевати
с
Турчин
против
ујак
он
Високо
Стевана
,
’
де
се
српски
проливен
крв
пушити
на
гариште
Душанов
земља
.
па
како
јесам
тај
тежак
успомена
,
’
де
сваки
деспотов
победа
донети
јесам
српски
робље
у
Скопље
,
некадањи
слава
Неманића
,
а
да
на
трг
продавати
диван
синак
и
ћерка
Србија
,
у
сласт
и
корист
необуздан
Турчин
.
Деспот
промишљати
,
моћи
јесам
штошта
боље
бити
,
а
да
не
пролити
толики
невин
крв
.
тако
путовати
,
доћи
ћеду
близу
манастир
Манасија
.
Већ
се
видити
горњи
,
красан
кубе
манастирски
црква
.
долазити
ближе
,
диван
околина
украшавати
манастир
,
задужбина
Високо
Стевана
,
свој
ујак
.
Предвече
јесам
бити
,
црква
велик
сребрн
кандилама
осветљен
,
видити
се
диван
икона
,
одбијати
од
себе
светлост
блеск
,
слика
чинити
се
као
да
у
живот
трептети
,
обасути
сав
рајски
мирис
,
кад
се
чути
реч
,
милина
,
цветајући
виноград
широк
мирисан
ваздух
,
љубак
цвеће
и
сав
живући
природа
пресељавати
човек
у
земни
рај
,
’
де
он
се
дух
у
небесан
васиона
уздигнути
,
а
ломан
тело
миран
одмор
наћи
.
Манасијо
,
диван
богат
манастир
,
тај
јесам
видити
заходеће
сунце
српски
народ
,
у
који
јесам
и
зачети
,
видити
јесам
сјај
Високо
Стевана
,
твој
’
титора
,
који
јесам
у
ти
сав
аманет
положити
,
да
блистати
,
да
светлити
тамо
удаљен
српски
син
,
на
који
се
азијатски
тама
спустити
.
ти
,
свет
обитељ
,
јошт
досад
јесам
скрвнила
турски
рука
,
јошт
јесам
Турчин
стати
на
твој
тле
.
деспот
и
деспотовица
уљез
у
манастир
,
и
сићи
с
коњ
,
дочекати
од
игуман
Рувим
и
сав
калуђер
,
ући
у
отворен
црква
,
да
се
пре
сав
свет
обитељ
поклон
.
Деспот
напред
с
Јерина
деспотовицом
,
за
она
доглавна
свита
,
деспот
при
улазак
озре
се
налево
,
на
гробница
Високо
Стевана
,
ал
’
хтети
ту
да
стати
,
већ
ићи
управо
пред
велик
распетије
,
прекрстивши
се
,
помолити
се
бог
,
моћи
он
он
с
лице
читати
да
се
искрено
молити
,
видити
на
он
изражен
покајање
и
надњу
.
Јерина
скрушен
срце
гледати
мраморан
тле
,
помолити
се
за
добар
дан
,
и
срећа
породица
.
Деспот
сад
свратити
се
гробница
Високо
Стевана
,
Рувим
читати
молитва
,
сваки
реч
давати
неки
одјек
,
тајинствен
,
који
на
побожност
и
уфање
у
добар
живот
,
вечан
слава
побуђивати
.
Деспот
и
деспотовица
стати
пред
гробница
.
тај
јесам
гробница
од
мрк
мрамор
,
на
површ
избијен
грб
Неманића
,
двоглаван
орао
,
над
он
висити
велик
златан
кандило
,
украсити
драг
камен
,
унаоколо
опет
сребрн
кандило
,
и
њихов
светлост
хтети
се
гасити
до
год
јесам
Србија
и
Манасија
.
по
три
калуђер
наизменце
дању-ноћу
чувати
да
се
кандило
не
угасити
,
и
молитва
се
једнако
читати
за
блаженство
дух
деспот-Стевана
.
Калуђери
дигнути
горњи
поклопац
па
опет
јошт
један
сребрн
,
јер
јесам
деспотов
тело
у
сребрн
завој
.
тело
деспотов
остати
јесам
нетљено
,
рука
он
целокупан
на
крст
распетије
прекрштен
,
лице
јошт
и
сад
показивати
он
благост
,
канда
се
благост
смешити
,
а
какав
буран
мисао
јесам
он
бити
у
глава
кад
јесам
с
коњ
спасти
,
пре
нег
’
што
хтети
изда'нути
,
брижан
за
опстанак
Србија
.
Можда
он
јесам
у
самртан
час
доброта
и
побожност
надњу
улити
за
спас
Србија
,
и
у
последњи
тренутак
жиће
,
кад
ропац
завршивати
,
а
гром
самрт
духати
он
озарити
.
руво
јесам
на
он
китити
златан
тока
,
у
он
се
висок
Стеван
не
једаред
с
диваљ
Татар
и
бесан
Турчин
огледати
у
жртва
српство
и
христијанство
.
из
и
око
он
распростирати
се
ароматичан
етер
,
рећи
бити
да
тај
ваздух
само
светац
диша
.
када
деспот
видити
тело
деспот
Стевана
,
свој
ујак
и
поочим
,
који
јесам
он
у
живот
толико
вређати
и
који
он
јесам
опет
место
освета
у
рука
деспотски
скиптар
предати
,
канути
јунак
суза
на
прса
,
жалост
он
стегнути
душа
и
срце
,
ширити
рука
и
нежно
додирнути
тело
деспот-Стевана
и
рука
он
целивати
.
суза
он
оросити
рука
диван
деспот
.
Ђурађ
нешто
промрмљати
,
—
прав
светац
,
простити
...
за
он
целивати
Јерина
и
доглавник
присутан
свита
.
сад
калуђер
започети
жалосну
песма
,
посмртни
пјеније
,
одјек
жалостан
у
срце
удар
,
рећи
бити
канда
се
читав
народ
опело
певати
.
Деспот
и
Јерина
излазити
,
за
она
остати
.
игуман
Рувим
и
остати
калуђер
чинити
припрема
за
гост
.
велик
јесам
свитати
,
мада
јесам
манастир
велик
,
ал
’
ипак
сав
с
коњ'ма
,
пртљага
и
товар
лако
сместити
се
не
моћи
.
но
ту
јесам
наблизу
Двориште
,
тај
јесам
војник
.
у
Дворишту
јесам
бити
дворски
конак
Високо
Стевана
кад
јесам
са
угарски
и
грчки
господа
лов
ловити
,
и
Манасија
посећивати
.
у
војник
вежбати
јесам
се
Стеванов
војник
,
а
левента
и
јунак
играти
јесам
се
јуначки
игра
.
не
једаред
јесам
се
овде
копље
ломити
,
буздован
се
хитати
Облачина
Рада
,
Сибињанин
Јанка
и
Бановић
Секула
.
тај
јесам
сав
сместити
сем
деспот
и
Јерина
.
Деспот
и
Јерина
засестићеду
у
манастир
где
хтети
се
сместити
и
драгоцен
товар
.
Деспот
и
Јерина
сместити
јесам
у
онај
дворана
,
’
де
јесам
кадикад
одседати
Стеван
висок
кад
се
хтети
пред
светски
жагор
уклонити
,
и
душа
свој
у
свет
обитељ
олакшати
.
тај
Манасија
јесам
његов
задужбина
.
ту
јесам
он
рад
да
кости
свој
сложити
и
да
почивати
до
општи
ускрс
.
игуман
Рувим
бити
јесам
стар
тако
око
седамдесет
лет
,
бистар
поглед
,
на
лице
он
читати
да
јесам
добар
и
зао
дан
преживити
.
ведар
чела
,
а
образ
наборати
.
Пострижен
јесам
за
калуђер
у
диван
Студеница
,
доцније
под
деспот-Стеваном
постати
игуман
,
и
он
сад
чувати
тело
свој
добротвор
и
молити
се
бог
за
спомен
дух
.
Што
јесам
деспот
Ђурађ
нуз
пут
баш
у
Манасија
засести
,
тај
јесам
што
јесам
рад
да
чути
,
пропитати
,
како
народ
у
овај
крај
живити
,
да
л
’
он
јесам
додијати
аргатовање
и
намет
за
зидање
Смедерево
,
и
какав
јошт
имати
снага
.
Рувим
он
све
испричати
,
да
јесам
намет
доста
тежак
,
ал
’
да
хтети
народ
сав
тај
и
даље
сносити
,
да
не
допасти
јад
и
мука
као
онај
у
Немањин
Србија
.
Деспот
јесам
задовољан
,
и
рећи
игуман
да
боље
и
последњи
јајце
да
народ
на
жртва
,
нег
’
да
она
турски
копита
погазити
,
и
као
робље
у
Скопље
продавати
.
и
он
хтети
јесам
,
велим
,
први
и
последњи
свој
дете
на
жртва
принети
.
нек
не
бити
нитко
ни
добар
нит
’
горети
од
он
.
Деспот
се
од
игуман
штошта
научити
,
наиме
да
л
’
јесам
народ
вољан
у
случај
рат
овај
снага
на
нога
стати
,
и
дурашан
издржати
,
јер
у
овај
неосвојен
,
од
Турчин
нетакнут
крај
налазити
се
јошт
језгра
,
да
што
будан
ако
од
Србија
јошт
шта
бити
моћи
,
као
негда
Призрен
,
Приштина
,
нов
пазар
,
Београд
,
сада
Смедерево
морати
народ
светлети
,
да
из
варварски
мрак
изићи
.
Већ
два
дан
проћи
,
а
деспот
још
не
показивати
намера
куд
јесам
даље
рад
одлазити
.
Рувим
јесам
упалити
у
очи
товар
и
велик
свита
,
мишљати
канда
јесам
деспот
на
далек
пут
накан
,
ал
’
не
смети
он
запитати
.
Можда
ко
овде
ишчекивати
,
јер
јесам
овде
јошт
од
време
деспот-Стевана
долазити
Мађар
и
Грк
на
тајни
договор
.
кад
трећи
дан
,
пријавити
игуман
Рувим
нов
гост
,
владика
Леонтије
.
како
тај
чути
Бранковић
подигнути
се
да
он
дочекати
,
очи
он
запламту
,
лице
он
ванредан
озбиљност
тумачити
.
у
пратња
Рувим
улазити
владика
Леонтије
.
Човек
преко
седамдесет
лет
,
сув
,
висок
,
жут
лице
и
на
он
изражен
божанствен
питомост
,
чела
повеће
и
бора
пресецан
.
сед
влас
спустити
он
се
на
раме
,
а
брада
бео
,
велик
,
покрити
он
на
прси
крст
,
мученички
знак
распетије
Христов
,
који
већ
он
од
много
година
носити
.
тај
јесам
онај
отац
Леонтије
,
који
јесам
провести
младост
под
цар-Лазаром
,
у
блесак
негда
сјајан
Душанов
царство
.
бити
јесам
он
један
од
онај
редак
калуђер
,
који
се
душа
и
срце
тај
позив
предати
,
и
који
се
истинито
посветити
,
из
чист
уверење
прам
вера
који
хтети
служити
.
бити
јесам
веран
помоћник
патријарх
пећка
.
после
косовски
битка
кад
јесам
унутарњи
раздор
мах
преотети
,
кад
јесам
Лазаревић
и
Бранковић
у
грађански
рат
себе
и
земља
упропашћавати
,
признати
јесам
законитост
Лазарев
племе
на
српски
трон
,
и
висок
Стеван
не
једаред
он
себе
на
световање
призивати
;
Ђурђа
Бранковић
понашање
јесам
опорочавати
,
што
тражити
бабин
баштина
предати
се
Турчин
у
наручје
,
а
затим
јесам
српски
народ
турски
нож
привући
.
он
јесам
свој
црква
,
сав
род
љубити
,
па
он
болети
што
јесам
земља
Душанов
од
кнежевски
пустолов
тако
покидати
,
да
се
већ
против
Турчин
бранити
не
моћи
.
кад
јесам
се
крвавити
рат
водити
,
што
јесам
год
од
добротворан
душа
измолити
моћи
,
шиљати
јесам
у
Скопље
да
српски
робље
из
вечит
сужанства
искупљивати
.
Ђурађ
Бранковић
знати
јесам
да
јесам
Леонтије
бити
одати
Стевана
деспот
,
ал
’
он
доцније
,
кад
јесам
на
кормило
доћи
,
јесам
замерати
,
поштовати
јесам
у
он
сопствен
уверење
ино
,
јер
[
јесам
]
држати
да
и
такав
непријатељ
поштовање
већма
заслуживати
него
хрђав
пријатељ
,
какав
јесам
Ђурађ
доста
имати
.
но
и
Леонтије
,
кад
јесам
већ
нестати
Стевана
,
приљубити
се
Бранковић
,
јер
покрај
сав
његов
некадањи
мана
,
који
јесам
Србија
шкодити
,
уважавати
јесам
његов
разум
,
храброст
,
досетљивост
,
а
и
покајање
за
зло
дело
,
и
он
јесам
држати
за
јединог
који
хтети
Србија
спасти
,
ако
се
само
икако
моћи
.
како
Леонтије
деспот
приступити
,
деспот
ширити
-руке
и
у
образ
он
пољубити
,
што
он
Леонтије
узвратити
.
питати
се
за
здравље
.
Бурн
јесам
време
,
јесам
губити
време
,
требати
световати
се
,
на
народ
јесам
силан
намет
,
а
опасност
са
сав
страна
грозити
.
Леонтије
баш
јесам
доћи
на
договор
.
да
овде
јесам
наћи
деспот
,
ићи
бити
даље
у
Смедерево
на
састанак
.
Деспот
понудити
Леонтије
да
сести
и
прословити
.
—
Добра
што
јесам
доћи
,
свет
отац
,
требати
ја
за
вијеће
,
јер
јесам
увијек
земља
и
свој
стадо
љубити
,
и
што
рећи
,
тај
јесам
у
твој
частан
глава
промудрено
,
ваљан
.
сад
нећеду
Турчин
нападати
,
а
ни
Жигмунд
лакат
ми
не
притискивати
.
но
ни
овај
хтети
дуго
трајати
.
Турчин
кад
се
сав
у
Караманија
умирити
,
наћи
ћеду
прилика
и
повод
да
у
Србија
дубље
задерати
.
ја
с
Мађар
као
суседа
требати
да
живити
,
ал
’
Турчин
јесам
стати
до
наш
пријатељство
са
Мађар
,
већ
хтети
хтети
да
се
на
њи
’
,
на
Турчин
,
наслањати
.
Покажемо
ли
да
се
на
Турчин
наслањати
,
онда
се
опет
замерати
Мађар
.
Мађар
се
бој
ако
с
Турчин
стајати
на
добар
нога
,
и
у
надњи
какав
добитак
да
хтети
с
Турчин
у
свеза
ступити
и
на
Мађарска
нападати
,
’
де
бити
овај
морал
подлегнути
.
Маџар
,
опет
,
од
ми
изискивати
да
јесам
увек
против
Турчин
,
кад
се
год
она
допадати
.
и
како
се
опоравити
од
задњи
ударац
код
Голубац
,
ван
сумња
јесам
да
ћеду
се
опет
заратити
с
Турчин
,
а
сваки
такав
морати
се
преко
наш
хрбат
витлати
.
ако
држати
с
Маџар
,
зло
,
ако
држати
са
Турчин
,
зло
.
А
један
од
тај
двоје
морати
се
бирати
.
брод
Србија
метати
стена
пловити
.
Смедерево
хтети
бити
трн
у
ока
и
Мађар
и
Турчин
.
ја
ипак
морати
крмити
наш
брод
у
рука
држати
чврсто
,
и
ако
бура
запљуска
а
и
брод
потонути
,
нек
и
ја
с
он
пропасти
.
но
гледати
да
не
пропасти
.
Деспот
изрећи
,
на
Леонтије
озбиљан
поглед
,
чекати
одговор
.
—
тако
јесам
.
но
јошт
христијанство
моћи
бити
над
Агарјанин
победа
одржати
,
само
да
сав
живити
у
онаков
слога
и
љубав
,
каков
ми
спаситељ
Исус
Христос
прописивати
.
ал
’
на
жалост
јесам
тако
.
Грк
јесам
искрен
пријатељ
Срба
.
’
де
јесам
Грк
на
Косово
?
бити
она
јесам
из
даљни
крај
који
јесам
крв
Ситница
бојадисати
,
а
Грк
прекрштен
рука
гледати
како
српски
царство
пад
.
цариградски
великаш
шуровати
са
лацман
у
Рим
,
трговати
са
вјера
код
римпапе
,
погађати
се
како
да
бити
отпадник
.
патријарх
цариградски
нем
снага
,
а
ни
ја
јесам
немати
;
па
гле
Босна
,
колико
јесам
већ
из
наш
стадо
однијети
.
Римпапа
помагати
новац
Маџар
,
а
овај
јесам
он
обрећи
да
наш
стадо
лацманству
примамљивати
.
ако
с
Маџар
против
,
Турчин
успети
,
она
помагати
лацмански
запад
,
па
хтети
ми
папа
грозити
;
рећи
,
у
неслога
христијанство
сакрити
јесам
турски
снага
.
Леонтије
достојанствен
изрека
овај
реч
,
а
бројаница
пребрајати
,
и
замислити
поглед
на
деспот
бацити
’
.
—
јесам
,
отац
,
сав
тај
незгода
постојати
,
ал
’
морати
и
кроз
незгода
напред
.
ја
се
засад
већма
морати
на
Турчин
наслањати
;
доћи
ли
орати
да
се
Мађар
опоравити
,
морати
с
она
,
јер
иначе
ћеду
онај
против
ја
.
испасти
ли
ми
за
рука
клет
Турчин
из
Немањић
Србија
истиснути
,
онда
се
не
бојити
ни
Маџар
ни
лацманства
.
богат
јесам
старати
Србија
,
тај
јесам
морје
,
тај
јесам
ријека
,
Србија
јесам
руда
обилат
,
занатлија
,
трговина
више
нег
’
у
Маџар
,
а
Дубровчанин
живац
српски
трговина
.
па
ни
Грк
у
Цариград
не
бити
моћи
даље
прекрштен
рука
гледати
.
Цариград
јесам
већ
од
Турчин
опасан
,
чекати
се
само
коначан
пропаст
Србија
,
па
јесам
онда
и
Цариград
куцнути
час
.
после
Косово
Душанов
властела
отети
се
.
од
снажан
српски
царство
видити
се
тек
покидан
уд
.
Балшић
,
Црнојевић
на
пут
јесам
да
се
Зета
са
Поморјем
Србија
не
привезати
.
сав
јесам
тај
охолост
властела
покидати
.
па
Млечић
подбадати
властела
један
против
други
;
не
моћи
да
склопити
уједно
онај
што
српски
име
носити
.
тај
Балшић
и
Црнојевић
не
гледати
Србија
за
чела
српски
народ
.
зато
морати
и
с
Грк
добро
да
живити
,
бар
с
морја
моћи
кадшто
добро
учинити
.
и
Дубровчанин
јесам
ја
пријатељ
,
морати
она
штитити
,
а
да
ја
наруку
ићи
против
отпадништво
зетски
,
херцеговачки
властела
.
мој
јесам
жеља
да
сабрати
српски
народ
,
да
не
бити
поцепати
као
што
јесам
бити
пријести
Немања
,
већ
да
јесам
у
скуп
.
на
тај
ићи
,
и
тај
радити
ма
с
ко
хтети
савез
правити
против
ма
ко
,
са
Мађар
против
Турчин
,
са
Турчин
против
Мађар
.
тко
бити
кадар
тај
изредити
,
да
српски
народ
уједно
сабити
,
тај
бити
се
и
јесам
поклонити
,
ал
’
тај
у
толики
властела
немати
,
сватко
хтети
да
јесам
добар
од
други
,
ал
’
најмање
бар
да
јесам
раван
,
а
за
тај
нејма
снага
,
па
тек
бити
туђ
подлуга
.
код
ја
јесам
права
Немањић
,
велик
део
Душанов
земља
,
код
ја
јесам
богатство
који
у
сав
властела
немати
,
мој
јесам
свести
са
владар
јак
,
јесам
л
’
права
да
ја
се
сав
тај
властела
подвргнути
.
тај
ионако
што
имати
,
добити
јесам
од
мој
претковах
,
који
јесам
власт
и
права
у
рука
имати
.
ја
јесам
први
међ
сав
,
ја
имати
у
рука
скиптар
Србија
над
васцео
српски
народ
.
овако
ако
остати
,
да
над
српски
народ
троје
четворо
владати
,
Србија
морати
пропаст
,
јер
ту
процвасти
се
не
да
.
кад
јесам
она
више
владар
,
да
се
одржати
,
ићи
ћеду
под
скут
силан
туђинац
,
па
се
после
метати
себе
отимати
док
не
ишчезнути
.
један
народ
требати
да
јесам
један
владар
,
Душанов
царство
,
кнез
Лазар
баштинити
не
требати
да
јесам
међ
више
она
поделити
.
исповедати
ти
,
отац
,
да
јесам
мој
намера
српски
народ
под
мој
скиптар
спојити
.
Деспот
јесам
тај
из
чист
уверење
изговорити
,
и
радознал
јесам
шта
хтети
на
тај
Леонтије
рећи
.
Леонтије
с'ватио
јесам
значајност
деспотов
говор
,
па
хтети
он
на
тај
разборито
одговорити
.
—
твој
ријеч
,
деспот
,
мудрост
показивати
.
и
ја
држати
да
један
стадо
један
пастир
требати
да
имати
,
и
сав
српски
земља
и
њихов
народ
да
се
заклињати
у
име
један
владар
.
но
свијет
јесам
јако
искварен
,
у
властела
један
други
преко
неверан
слуга
отров
давати
,
један
други
најмљен
рука
мучки
срце
пар
,
а
да
туђ
баштина
задобити
.
у
савет
властела
нечастив
место
имати
,
у
земља
Душанов
закон
не
поштовати
се
,
Дубровчанин
трговац
разбојнички
нападај
,
судија
и
злочинац
један
други
наруку
ићи
,
вечит
раскошлук
,
обрт
и
трговина
,
’
де
један
други
вар
,
народ
од
силан
огуљен
,
морати
велик
намет
да
сносити
,
а
правда
за
се
у
ники
не
налазити
.
свет
црква
постати
јесам
тржиште
.
нем
поштовање
прам
свој
вјера
.
у
виноград
господњи
влада
раскош
,
злоба
,
пакост
и
освета
.
властела
готов
јесам
турчити
се
,
да
одржати
бабин
баштина
,
и
да
продавати
дичан
дијецу
за
јањичар
.
кад
јесам
тако
,
како
да
се
спасти
народ
.
морати
се
најпре
унутарњи
непријатељ
сатрти
,
а
тај
јесам
тај
страст
,
грабљивост
,
непоштовање
част
и
имовина
свој
сабрат
.
бити
увјерити
,
чесити
деспот
,
да
хтети
тај
у
твој
племенит
предузећ'ма
потпомагати
снага
богодан
ја
црква
,
који
и
слаб
снага
давати
,
а
док
јесам
црква
,
душман
хтети
искоренит
’
Душанов
потомак
.
овај
реч
јако
јесам
се
срце
деспот
коснути
.
Речи
Леонтијев
канда
јесам
из
срце
деспот
протекао
.
Деспот
прословити
.
—
бити
јесам
,
отац
,
веран
слуга
цар-Лазара
и
деспот-Стевана
,
а
сад
мој
саветник
и
пријатељ
.
Што
рећи
,
свјето
јесам
.
властела
јесам
искварити
,
и
народ
са
тај
страдати
.
Што
јесам
искварити
хтети
да
искоренити
.
па
не
само
од
властела
,
већ
бити
ма
тко
,
за
спас
Србија
жртвовати
,
утаманити
он
.
ето
виђе
шта
бити
са
Харалампијом
.
бити
јесам
мој
човјек
,
ошљепио
јесам
кнез
,
бог
,
опростити
ја
гријех
,
много
јесам
и
ја
крив
,
напустити
јесам
Јеремија
и
Јаблановић
да
по
свој
глава
чинити
—
па
видити
како
јесам
проћи
.
какав
јесам
тај
његда
јунак
бити
,
па
јесам
сав
род
,
рођену
земља
издати
Турчин
.
Ферхад-паша
она
погубити
,
ал
’
у
турски
руво
српски
рука
’
она
погубити
.
—
Ферхад-паша
јесам
више
нег
’
Турчин
,
он
јесам
човјек
.
Ферхад-паша
ђе
јесам
гођ
војска
налегнути
,
ђе
јесам
гођ
манастир
,
тај
свјетиња
јесам
оскврнити
.
Што
спомен
,
честит
деспот
,
да
Харалампије
и
војвода
од
српски
рука
погинути
,
како
тај
мож
’
бити
?
Свјета
јесам
твој
ријеч
,
поштен
,
богоугодан
тајна
знати
издати
хтети
.
Знаш
тко
јесам
тај
Петошко
?
Деспот
погледати
на
Леонтије
,
а
Леонтије
прихватити
.
—
Помишља
’
да
јесам
Ферхад-паша
’
ришћанин
.
—
јесам
,
’
ришћанин
јесам
,
и
тај
знати
ли
тко
?
тај
јесам
Петошко
,
у
свој
први
младост
будала
у
двор
цар
Лазар
.
—
знати
,
познавати
он
,
ја
он
виђати
’
у
Крушевац
у
царски
двор
.
па
кад
ја
он
ти
знати
,
честит
деспот
,
исповједам
ти
се
на
спас
мој
дух
,
да
он
исто
тако
познавати
као
ти
.
он
јесам
ревнатељ
народ
,
он
и
у
турски
руво
Србин
служити
.
камо
срећа
да
јесам
сав
такав
,
који
турски
руво
носити
.
да
ја
не
исказати
тко
јесам
Ферхад-паша
неб
’
тај
мог'о
казат
,
е
бити
се
побојати
да
бити
моћи
Турчин
дознати
,
па
човек
на
правда
пропасти
.
ал
’
кад
већ
и
ти
знати
за
он
,
онда
моћи
ти
рећи
да
тајни
улак
ја
усмено
шиљити
и
да
ја
на
знање
како
куд
Турчин
се
кретати
,
и
да
се
пред
она
спасти
што
се
моћи
.
да
,
Ферхад-паша
јесам
Петошко
,
који
јесам
у
турски
руво
сачувати
српски
срце
,
а
у
душа
вјера
Христов
.
Леонтије
застати
,
а
деспот
рећи
:
—
А
зашт
’
бити
се
,
отац
,
побојати
тајна
ја
исказати
,
кад
јесам
Петошко
сав
род
добротвор
?
—
е
да
ти
казати
зашто
.
ти
јесам
више
пута
Турчин
прелазити
,
и
опет
она
остављати
.
данас
јесам
на
добар
нога
са
Турчин
,
а
Мађар
од
ти
зазирати
;
сутра
опет
моћи
ил
’
морати
с
Мађар
,
па
како
јесам
Петошко
на
диван
султан
уз
кољено
,
не
знав
да
јесам
с
ти
пријатељство
склопити
,
мого
бити
помишљати
,
да
бити
он
у
свој
корист
тај
,
деспот
,
моћи
на
жртва
прињети
,
јер
ви
владар
,
који
народ
владати
,
каткад
свој
корист
радити
ни
свој
крв
не
штедити
.
задњи
реч
јесам
Леонтије
нешто
оштрије
изрећи
,
канда
се
хтети
такнути
,
што
се
држати
да
јесам
он
дати
кнежевић
осљепити
.
и
такав
посвећеник
,
као
што
јесам
Леонтије
бити
,
моћи
јесам
без
обзир
и
сам
деспот
у
очи
тај
рећи
.
и
деспот
јесам
се
на
тај
узбудити
,
а
да
мало
оштрије
Леонтији
на
тај
одговорити
.
богзна
какав
јесам
тајни
у
деспот
скрити
,
а
јесам
рад
због
тај
са
Леонтије
у
споречку
доћи
.
—
Чуј
,
свијети
отац
:
Петошко
се
одавна
са
ја
побратимити
,
и
много
шта
имати
он
захвалити
,
што
ја
јесам
за
рука
поћи
.
он
јесам
код
Голубац
Мађар
отиснути
,
спасти
манастир
Св
.
богородица
,
издајица
Јеремија
,
Јаблановић
и
Харалампије
посећи
.
ма
ја
’
де
бити
,
Петошко
хтети
ја
на
страна
бити
.
код
Голубац
јесам
бити
с
Мађар
,
па
ја
опет
ићи
наруку
без
да
јесам
се
Турчин
и
најмање
подсетити
.
и
на
диван
он
јесам
султан
привољео
да
пристати
на
мир
,
који
сад
уживати
,
и
зато
јесам
моћи
Смедерево
назидати
.
такав
човјек
не
моћи
бити
жртва
владарски
замишљај
.
одавна
ја
с
Петошком
радити
,
па
кад
доћи
земан
да
Турчин
помоћу
божији
и
добар
пријатељ
истиснути
,
Петошко
хтети
бити
мој
доглавник
—
рећи
поуздан
глас
деспот
.
—
Па
зашто
он
сад
не
позвати
?
—
запитати
Леонтије
.
—
сад
ту
он
јесам
од
потреба
,
имати
ја
и
добар
саветник
,
и
добар
јунак
,
ал
’
он
онде
више
моћи
за
ми
радити
,
убавешћује
ми
на
што
се
онде
смишљати
,
и
кад
куд
се
турски
војска
мицати
.
па
ни
он
јесам
не
жети
се
натраг
,
познавати
он
неслога
у
властела
,
па
бити
он
се
јошт
моћи
подругивати
да
јесам
потурченик
,
а
овамо
добар
јесам
хришћанин
од
самопусне
властела
,
јесам
он
јесам
добар
,
на
његов
прса
јесам
крст
Христов
,
и
тако
чинити
како
Исус
заповедати
,
сав
јесам
у
невоља
друг
,
искупљивати
потајан
робље
из
сужанства
,
доклен
бијесан
властела
од
народ
робље
прав
.
док
јесам
Турчин
,
онђе
јесам
он
за
род
мјесто
.
но
сад
већ
знати
да
и
ти
Петошко
поручивати
да
знати
шта
јесам
и
како
јесам
тамо
.
јесам
л
’
добити
какав
глас
?
—
јесам
.
зато
јесам
јесам
и
дати
труд
да
ти
потражити
,
јер
време
јесам
окрутан
,
јесам
за
оклевање
,
и
кад
чути
’
да
јесам
овђе
зарадовати
’
се
да
хтети
у
овај
свјетој
обитељ
пријести
навора
и
залогај
хљеб
узети
,
док
ти
нужан
не
исказати
.
Поручио
ја
јесам
Ферхад-паша
,
Петошко
,
да
се
велик
диван
спрема
у
Једренима
,
твој
самртан
непријатељ
Исак-паша
једнако
тај
о
глава
радити
.
Паша
наговарати
да
Србија
покрај
Турска
постајати
не
моћи
,
а
да
јесам
тај
трн
у
ока
,
јер
с
мали
властела
Турчин
бити
лакше
на
крај
изићи
.
А
да
ти
сатрти
,
овако
јесам
ствар
удесити
.
као
што
знати
,
у
Чешка
земља
јесам
раскол
,
тако
као
што
јесам
у
Бугарски
патаренски
,
и
с
она
Жигмунд
имати
много
послати
.
Турчин
ћеду
Жигмунд
,
који
јесам
уједно
и
мађарски
краљ
и
њемачки
цар
,
понудити
мир
,
и
тај
зато
да
он
од
ти
одвући
,
да
ти
моћи
тако
усамљен
напасти
,
и
осталу
Србија
један
ударац
сасвим
утући
.
Држе
да
хтети
Жигмунд
тај
једва
дочекати
,
а
да
смогнути
у
Њемачка
с
Чешка
,
који
јесам
круновина
Њемачка
.
па
јошт
друго
,
Турчин
ћеду
опсјести
Солун
и
тај
такав
снага
,
да
се
одржати
не
моћи
,
и
да
ти
пресјек
све
што
ти
оданђе
долазити
.
А
трећи
јесам
што
тај
текар
срце
забољети
морати
.
Чули
јесам
Турчин
да
јесам
у
договор
са
Цељским
комита
,
да
за
Улрик
дати
твој
Катарина
,
ту
јошт
врло
млад
кнегињица
,
најпре
,
молити
ти
,
рјеци
ја
јесам
л
’
што
у
ствар
?
Деспот
мало
промислив
одговарати
.
—
јесам
,
ал
’
тај
јошт
јесам
баш
свршен
ствар
,
цура
јесам
јошт
врло
млад
ал
’
заручница
већ
моћи
бити
.
комита
Циљски
јесам
силан
бити
,
произлазити
од
крв
краљевски
кнегиња
,
а
Улрикова
сестра
јесам
супруга
Жигмунд
,
и
такови
пријатељство
не
шкодити
.
—
и
ти
бити
дати
православан
ћерка
за
лацман
?
—
запитати
зачуђен
Леонтије
.
—
за
њен
прађедовску
вјера
да
јесам
одржати
,
побринути
бити
’
се
.
—
Замјерићеш
се
тај
арбанашки
и
зетски
властелама
,
који
бити
за
срећа
држати
да
добити
твој
ћерка
.
—
Јошт
бити
се
баш
зато
јошт
већма
завадити
,
они
који
јесам
празан
шака
остати
,
бацити
бити
на
ја
и
на
зет
мржња
.
Вис
јесам
изгледати
и
користити
крвни
свеза
са
Циљским
комита
.
—
е
онда
чути
шта
хтети
на
тај
сљедити
.
кад
дати
кћер
за
Циљског
,
онда
хтети
заискати
султан
од
ти
твој
десетолетну
кћер
Мара
.
кад
деспот
чути
Леонтијев
реч
да
бити
султан
захтевати
његов
кћер
,
као
поразити
стати
се
мислити
.
Укочио
очи
на
Леонтије
који
чекати
одговор
.
—
дакле
,
султан
Амурат
бити
шћети
мој
ћер
—
рећи
деспот
и
узда'не
.
—
јесам
,
такав
јесам
глас
оданде
.
Можеш
лахко
вјеровати
.
твој
клет
душман
Исак-паша
попети
ти
се
на
душа
,
једнако
ти
облагива
да
с
Мађар'ма
шуровати
,
и
твој
новац
буна
у
Караманија
потпиривати
.
и
Турахан-паша
једнако
диван
подбадати
да
ти
сатрти
,
а
с
ти
и
Србија
.
Србија
требати
да
она
бити
мост
за
Мађарска
.
и
тај
наваљивати
што
пријести
да
се
на
тај
напасти
,
јер
јесам
христјани
у
Босна
,
Зета
и
Арбанија
несложан
и
један
од
други
власт
отимати
,
и
тај
прилика
требати
употребити
.
ако
се
свезати
са
Циљским
комита
,
тај
јесам
и
Жигмунд
,
а
тај
Турчин
не
ићи
у
рачун
.
Леонтије
отпочинути
.
—
Жалосна
ствар
,
шта
о
тај
Ферхад
мислити
?
—
рећи
деспот
.
—
Ферхад
јесам
твој
пријатељ
,
и
Сириџа-паша
.
Ферхад
већ
по
себе
,
а
Сириџа
за
мито
,
што
од
ти
добивати
.
Држао
се
у
Једренима
велик
диван
,
о
ти
и
Србија
јесам
бити
ријеч
,
помаман
паш
грактати
над
Србија
као
врана
.
само
Ферхад-паша
и
Сириџа
држати
ти
и
Србија
страна
.
А
тешко
јесам
бити
тај
чинити
против
силовит
паш
и
везир
.
кад
јесам
Исак-паша
на
диван
,
највећма
се
зборити
да
се
војска
одмах
на
Србија
дигнути
,
и
све
до
Београд
покорити
,
онда
подигнути
ријеч
Ферхад-паша
,
да
јесам
боље
Србија
Ђурђа
деспот
оставити
,
јер
он
плаћати
порта
годишњи
данак
за
Србија
педесет
тисућа
дукат
,
а
кад
бити
јесам
покорити
,
дати
бити
јесам
какав
беглербег
који
не
бити
ништа
дати
.
за
овај
пар
Ферхад
и
Сириџа-паша
победа
на
диван
одржати
.
Султан
се
овај
приклонити
и
од
рат
одустати
.
Деспот
упасти
:
—
како
бити
сад
на
ја
дигнути
војска
,
кад
јесам
са
ја
склопити
писан
мир
на
пергамент
?
—
рећи
деспот
зачуђен
.
—
ти
знати
,
деспот
,
добро
како
Турчин
уговор
држати
.
ако
хтети
Турчин
да
нарушити
,
ту
он
јесам
при
рука
Шеик-ул-Ислам
,
дати
за
тај
фетву
,
и
решити
он
од
обвеза
.
Деспот
мислити
се
.
—
Па
онда
и
сад
што
не
дизати
на
ја
војска
,
мир
јесам
са
одлука
на
диван
ујамчити
,
само
јесам
одгодити
нападај
.
——Тако
јесам
,
узрујаност
паш
и
везир
велик
јесам
,
моћи
султан
опет
на
рат
навести
,
јер
јесам
тај
жеља
сав
Турчин
.
само
ти
јесам
ту
од
помоћ
бити
Сириџа-паша
,
на
чији
ријеч
султан
много
давати
.
после
диван
Сириџа
отићи
султан
и
споменути
он
султан
Бајазит
,
који
јесам
цар-Лазара
ћер
Милева
за
жена
узети
,
и
са
тај
и
Србија
к
себе
привући
тако
да
јесам
он
постати
вјеран
слутити
савезник
,
и
пролијевати
крв
код
ангора
против
Татар
.
како
бити
бити
,
запитати
он
Сириџа
,
да
султан
Амурат
узети
ћер
деспотов
.
онда
нек
узети
комит
Циљски
стар
ћер
,
кад
се
султан
са
деспот
наједнако
сродити
,
тај
хтети
сав
запушити
уста
.
Султан
се
на
тај
узбудити
,
запитати
какав
и
колик
јесам
тај
деспотов
мезимица
.
Сириџа
он
рећи
,
да
јесам
од
дванајст
лијетати
,
красан
као
ружични
пупољак
,
тако
казати
људи
који
јесам
јесам
у
двор
деспотов
виђети
.
Амурату
јесам
тај
мило
,
знати
да
јесам
племе
Бранковић
красно
у
мушко
и
женскиња
,
прохтети
се
похотљив
агарјански
срце
,
да
однети
као
вук
невин
јање
из
стадо
Христов
у
гадан
пештера
.
даље
не
требати
да
ти
зборити
.
овај
реч
јесам
Леонтије
узбуђен
душа
изговорити
,
па
умукнути
.
настати
почивка
.
бурно
јесам
срце
у
деспот
.
—
доиста
,
бог
ја
покарати
што
постати
’
деспот
.
’
Оћете
ја
,
Турчин
,
отјети
дијета
,
мило
дијета
,
као
Милев
царица
Милица
?
кад
Турчин
навалити
,
е
да
јесам
не
дати
,
тек
хтети
он
се
похот
увјећати
,
и
сав
сила
хтети
на
ја
дигнути
,
султан
држати
да
јесам
његов
жеља
ја
заповијест
,
што
ја
јесам
сад
чинити
?
—
из
дубљина
раздражен
срце
изрећи
деспот
.
—
извинити
се
,
ријека
да
тај
христјанско
срце
тај
не
допуштати
.
—
и
царица
Милица
јесам
бити
’
ришћанка
—
рећи
деспот
.
—
Рјеци
да
јесам
млад
,
дијета
.
—
Турска
похот
не
знати
за
незрео
младост
,
Турчин
чупати
и
неразвијен
цвијет
.
па
и
ма
доцније
бити
,
опет
губити
мој
дијета
.
—
Велика
јесам
тај
терет
твој
срце
,
зато
и
доћи
јесам
да
ти
јавити
,
да
ти
утјешити
.
Држ
’
се
Жигмунд
.
лацман
,
мада
јесам
ми
доста
пакост
и
зло
учинити
,
ипак
јесам
христјани
.
Жигмунд
јесам
,
као
што
знати
,
сад
у
Базељском
град
,
у
њемачки
царевина
,
и
свјетовати
се
како
да
он
се
црква
умирити
од
чешки
патарен
,
и
као
што
гласити
долазити
,
успјева
,
и
римпапа
он
звати
у
Рим
да
он
метнути
римски
царски
круна
на
глава
.
е
са
тај
хтети
постати
цар
Њемачка
,
а
већ
јесам
краљ
Угарска
.
тај
јесам
велик
снага
.
Њемачка
хтети
помагати
Угарска
против
Турчин
,
а
ти
оба
.
Држиш
ли
с
Турчин
,
оба
сила
ћеду
се
над
глава
тај
тући
.
јесам
не
моћи
,
у
зетски
кнез
поуздати
се
не
моћи
.
како
се
с
Турчин
здружити
,
земља
ћеду
тај
прогутати
,
отворити
она
градски
двери
,
тражити
султан
покрај
султанка
мираз
,
а
тај
јесам
Србија
,
онда
хтети
и
вјера
Христов
паста
,
сав
хтети
бити
турски
,
свијети
храм
бићеду
џамија
,
и
само
Смедерево
што
јесам
градити
,
Турчин
јесам
градити
.
Леонтије
стати
.
Леонтијев
реч
јако
се
коснути
срце
деспот
.
Тежак
јесам
по
деспот
излазак
,
почетак
и
крај
.
да
јесам
у
он
бујан
крв
Бранковић
,
клонути
бити
.
—
Оче
Леонтије
,
видити
како
јесам
тешко
деспот
бити
у
пропадајући
народ
.
Што
јесам
ићи
за
деспотство
,
моћи
мишљети
да
ја
јесам
на
тај
вући
ли
сујета
или
жудња
за
господарство
.
Жудње
за
тај
јесам
имати
,
као
Бранковић
,
ал
’
у
који
и
Немањић
крв
тећи
.
ал
’
јесам
тај
само
што
ја
за
скиптар
вући
.
имати
благо
доста
,
моћи
бити
са
мој
породица
,
чељадима
живљет
и
на
страна
.
у
Трапезунт
и
Цариград
,
у
Млетак
и
Напуљ
,
па
и
у
Будим-граду
мирно
живљет
.
но
ја
не
шћети
’
оставити
земља
,
народ
,
понос
мој
племе
.
Душмани
јесам
изнијети
да
јесам
мој
ђед
Вук
Бранковић
издајица
,
да
јесам
издати
Срба
на
Косово
.
Вук
Бранковић
јесам
бити
издајица
,
но
зао
глас
дуго
трајати
.
спјевати
јесам
Вук
као
издајица
,
и
што
се
пјевати
,
ужљебити
се
у
срце
народ
,
и
не
да
се
лако
искорјенит
.
ево
већ
близу
јесам
пол
столеће
и
јошт
Вук
држати
,
спјевати
за
издајица
.
ја
,
његов
унук
од
племе
Бранковић
,
показати
дјело
и
живот
,
и
смрт
,
да
за
род
и
земља
жив
,
да
опрати
клет
клетва
са
име
Вуков
.
Ивјер
од
клада
далеко
не
падати
.
но
ивер
у
жар
требати
да
показати
од
какав
јесам
дрвеће
.
омладак
нек
показати
да
јесам
из
добар
корјен
прорастјео
.
и
ја
јесам
издајица
,
ако
јесам
Вук
тај
.
Покашћу
да
јесам
издајица
,
и
освјетлати
образ
мој
прађеде
.
имати
благо
,
жртвовати
он
за
Србија
;
у
уговор
,
ако
јесам
задати
ријеч
на
штета
народ
,
погазити
и
задат
ријеч
,
штовише
,
први
и
пошљедњи
мој
дијета
хтети
жртвовати
,
само
нек
Србија
бити
сретан
,
и
ако
бити
сретан
,
хтети
тражити
у
лоза
Бранковић
сјеме
издајство
,
корјен
несрећа
.
дакле
знати
,
држати
ђе
требати
с
хришћанин
,
и
Турчин
таманити
,
а
кад
ја
лацман
гушити
,
да
спасти
земља
и
свој
,
и
с
Турчин
бити
пријатељ
,
ал
’
такав
два
пријатељ
јесам
као
пас
и
мачак
у
цич
зима
код
запећак
.
Деспот
прекинути
.
Пажљиво
јесам
[
Леонтије
]
слушати
све
,
и
канда
јесам
изреком
деспот
задовољан
,
па
прословити
:
—
Начисто
јесам
,
друкчије
се
не
моћи
,
нек
ми
бог
бити
у
помоћ
.
са
тај
се
завршити
разговор
.
деспот
јесам
задовољан
што
јесам
Леонтије
проникнути
у
његов
душа
,
а
сад
јошт
јесам
радознал
како
јесам
од
Ферхад-паше
тај
глас
добити
.
—
Свјети
отац
,
знати
за
твој
честитост
одавна
,
и
што
ти
успитати
,
искрено
по
душа
хтети
одговорити
.
исповједити
,
бити
л
’
сав
тај
тако
исказати
,
да
ти
не
споменути
да
Ферхад-пашу
,
Петошка
,
добро
познавати
,
и
да
јесам
пријатељ
.
—
сав
бити
’
ти
тако
исто
по
риједу
исказати
бити
,
само
једно
не
бити
,
Ферхад-пашу
,
наш
Петошка
,
не
бити
’
издати
,
ни
ти
сам
,
да
ја
не
казати
да
ти
јесам
бити
побратити
.
—
А
тко
ти
донети
тај
глас
,
зар
тај
улак
не
казати
да
ја
од
Ферхад-паше
тај
порука
гласити
?
—
улак
,
тај
бити
увод
,
ал
’
не
да
ја
посумњати
да
тај
јесам
христјанин
у
турски
руво
.
тај
бити
један
беј
,
миралај
,
извадити
ја
са
голи
прса
крст
распеће
спаситељев
,
пркрсти
се
и
пољубити
частан
крст
,
да
се
увјерити
да
јесам
христјанин
.
и
пријести
нег
’
што
хтети
ја
тајна
порука
испричати
,
преобући
зажелити
се
у
свјети
храм
Жича
,
куд
јесам
тај
посао
к
ја
доћи
,
помолити
се
бог
,
икона
цјеливати
.
кад
се
вратити
,
посље
одмор
и
закуска
,
испричати
ја
свје
од
почетак
до
крај
,
о
пад
Голубац
,
о
харање
манастир
Св
.
богородица
,
о
сраман
погибија
Харалампије
,
и
издајнички
војвода
,
који
свемогућ
бог
нек
бити
милостив
,
и
тај
испричати
мој
уверење
радити
,
да
јесам
на
добар
пут
.
изглед
и
говор
тако
честит
,
да
се
не
мој
’
посумњати
.
па
ја
јошт
и
тај
рјече
,
кад
ти
тај
глас
поручити
,
да
не
спомињати
Ферхад-пашу
,
ако
он
јесам
деспот
не
бити
споменути
као
познат
пријатељ
,
већ
да
јесам
тај
глас
преко
други
начути
.
Ферхад-паша
морати
чувати
деспот
,
а
деспот
Ферхад-пашу
,
да
она
Турчин
не
наићи
на
нит
и
виг
,
јер
јесам
онда
гајтан
за
паш
спремити
,
а
сав
турски
сила
бити
на
деспот
напасти
.
зато
Ферхад-паша
моћи
прилика
како
он
јесам
лакше
порука
шиљат
деспот
ил
’
ја
,
а
баш
не
морати
се
знати
од
ко
јесам
глас
послати
но
само
имати
истинит
начув
.
Тешка
јесам
врјемена
,
човјек
морати
обазрив
бити
,
јер
,
штоно
казати
,
и
зид
чути
.
Леонтије
тај
завршити
.
—
сад
свје
знати
,
знати
и
миралај
,
сав
јесам
истина
што
ти
испричати
.
дуго
јесам
трајати
тај
разговор
за
јошт
неодморен
Леонтије
.
но
време
не
смести
се
губити
.
тело
ненамирен
,
као
посници
исповедати
јесам
се
о
добар
народ
,
и
кад
сести
за
богодан
трпеза
,
тај
хтети
она
бити
тајни
вече
,
и
пе'аром
рујан
као
причешће
уливаћеду
јесам
бодрост
дух
,
и
крепост
тело
.
игуман
ишчекивати
крај
,
чудити
се
дуг
састанак
,
ал
’
намишљати
да
се
о
велик
ствар'ма
расправљати
.
деспот
да
знак
,
устати
обоје
и
деспот
ухватив
рука
Леонтије
водити
он
кроз
дворана
даље
,
у
дворана
’
де
јесам
деспотовица
Јерина
,
који
јесам
већ
начути
долазак
Леонтије
,
и
само
се
чудити
,
зашт
’
он
одмах
деспот
не
довести
,
и
шта
тај
дуг
договор
бити
приредити
.
после
поздрав
и
отпоздрав
мало
засести
,
и
за_мало
трајати
,
ал
’
ето
игуман
,
како
ући
метанисати
и
рука
владика
љуба
,
и
замолити
да
она
допратити
у
трапезарија
,
онде
јесам
већ
све
у
ред
.
и
гостити
јесам
готов
,
тело
искати
свој
.
отићи
у
трапезарија
,
игуман
напред
,
водити
она
.
кад
јесам
деспот
у
трапезарија
ући
,
разгледати
,
игуман
он
водити
горе
у
чела
.
кад
јесам
већ
до
чела
,
тек
онда
тргнути
се
,
пасти
он
на
памет
да
јесам
владика
Леонтије
по
сав
свет
чин
достојан
да
заузети
први
место
,
јер
бадава
,
владика
јесам
владика
,
и
у
свет
обитељ
као
и
у
црква
имати
бити
прво
место
заступати
,
ал
’
деспот
јесам
опет
земља
господар
.
па
јошт
ако
деспот
и
заузети
место
у
прочеље
,
ал
’
што
хтети
са
деспотовицом
да
л
’
хтети
она
пред
владика
сести
,
па
виша
над
владика
бити
,
па
баш
и
као
деспотица
.
Деспот
он
тај
брига
растерати
,
сести
у
прочеље
,
с
десни
понуда
Леонтије
,
с
леви
деспотица
,
даље
опет
игуман
,
даље
опет
иклисијарх
,
и
опет
даље
неколико
братија
,
и
тај
од
достојан
који
јошт
никад
јесам
бити
у
брашнар
.
бити
јесам
Петров
пост
,
ал
’
четвртак
,
и
јесам
се
тако
строго
постити
;
бити
јесам
тај
риба
,
паштрме
,
сољен
моруна
,
хактапота
,
и
неопходимог
грах
,
са
фин
улцињски
уље
,
таки
софра
да
бити
се
не
један
сиромах
с
она
,
и
свој
мрсан
софра
променуо
.
но
пре
нег
’
што
ћеду
поседати
,
очитати
молитва
владика
тихо
,
а
остати
још
тишије
реч'ма
сљеде
.
но
тек
што
се
примакнути
јестиво
,
ал
’
она
упасти
на
страна
у
очи
један
калуђер
,
доста
разбарушен
кос
,
пред
он
узвисити
дрвен
налон
,
а
на
он
велик
књига
,
и
почети
нешто
читати
.
тај
јесам
брат
Теофан
тако
око
четрдесет
година
стар
,
смешљив
лице
и
поглед
.
младост
јесам
бурно
провести
,
и
пострићи
се
,
да
ступити
у
миран
пристаниште
жиће
.
бити
јесам
негда
и
оженити
,
ал
’
остати
удовац
.
Згрешио
јесам
,
бити
јесам
у
прњавор
на
прело
,
и
као
човек
мало
се
рашћеретати
,
што
чути
игуман
,
и
сад
јесам
на
епитимија
.
док
се
ручати
,
брат
Теофан
морати
читати
„
житије
свјатих
“
,
а
овај
приликом
житије
св
.
Пантелејмона
.
како
отпочети
,
а
он
читати
тако
напрезајућим
глас
канда
он
јесам
срце
необручано
,
узда'не
,
и
у
мали
почивка
један
ока
жалосно
извртати
,
а
друго
око
бацати
на
трпеза
и
смешљив
она
све
набрајати
,
а
риђ
брада
сав
се
тресута
.
тај
јесам
пропис
,
па
морати
читати
ма
какав
гост
тај
бити
.
па
и
игуман
хтети
јесам
показати
да
јесам
строг
,
да
пазити
на
ред
.
Таков
грешник
добити
обично
помилованије
кад
јесам
ту
какав
знаменит
гост
,
па
и
Теофан
знати
да
хтети
он
сад
бити
последњи
чтеније
.
и
збиља
,
деспот
да
рука
знак
да
бити
опростити
,
игуман
да
он
такођер
знак
,
па
брат
Теофан
оставити
књига
,
прећи
трпеза
па
управо
игуман
да
он
пољубити
рука
,
но
овај
одбити
знак
да
имати
ту
стар
’
а
Теофан
опет
приближити
се
владика
да
он
пољубити
,
овај
показати
прст
на
деспот
као
земља
господар
,
те
тако
пољубити
у
рука
најпре
деспот
,
после
деспотица
,
па
владика
,
па
тек
онда
игуман
.
но
од
радост
ил
’
забуна
почети
љубити
и
рука
калуђер
свој
братија
,
који
се
ужаснути
и
рука
натраг
вући
,
жесток
поглед
бацити
на
Теофан
.
А
Теофан
красно
одметанише
,
па
изићи
,
и
отићи
управо
међ
’
млад
,
с
ким
хтети
и
ручати
.
и
добро
јесам
што
јесам
он
пресећи
читање
,
јер
бити
извртање
,
кревељење
,
и
подмукао
глас
јошт
моћи
у
озбиљан
час
и
осећање
у
који
се
деспот
налазити
,
на
смех
навести
,
што
баш
не
бити
ни
владика
нит
’
игуман
годити
.
брат
Теофан
кад
јесам
изићи
,
пред
куварица
трипут
јесам
од
радост
горе
скочити
,
а
куварица
цикнути
,
јесам
знати
што
се
Теофан
помамити
,
кад
јесам
он
ионако
на
епитимија
,
па
он
јесам
слободно
ништ
’
дати
.
Теофан
јесам
лако
убедити
,
да
јесам
од
деспот
помиловати
,
и
да
хтети
ту
остати
,
да
што
боље
јести
,
паштрме
и
јегуља
,
хактапота
и
сув
риба
,
а
хтети
у
други
трапезарија
,
’
де
он
се
остати
братија
хљеб
,
грах
и
лукац
залагати
.
куварица
Варвара
пристати
јесам
на
сав
,
што
се
изнети
из
први
трапезарија
,
тај
се
метати
пред
Теофан
,
па
ни
вино
јесам
ма
какав
.
сад
хтети
се
заложити
тако
,
да
он
стомак
искајати
сво
постење
за
трајавше
епитимија
.
А
и
сека
Варвара
,
или
’
како
јесам
већ
калуђер
звати
„
сестра
“
Варвара
шта
хтети
са
оца
Теофан
,
кад
она
јесам
он
једина
разбибрига
у
невесео
манастир
,
и
што
проживети
,
тај
она
јесам
све
.
и
млад
јесам
волети
отац
Теофан
,
и
они
јесам
он
отац
звати
,
јербо
јесам
брат
само
братија
.
па
и
млад
јесам
учествовати
са
Теофан
код
добар
залогај
,
а
јесам
они
ни
онако
прав
посници
,
који
бити
радити
у
кујна
дух
спасавати
.
па
тко
не
бити
такав
шаљивчина
слушати
као
што
јесам
отац
Теофан
,
а
сека
Варвара
не
бити
ништ
’
више
желити
,
већ
само
отац
Теофан
да
он
видити
игуман
,
тај
бити
бити
живот
,
ал
’
ту
требати
јошт
који
игуман
да
се
променити
.
у
други
мањој
трапезарија
ручати
остати
калуђер
.
Мешовити
јесам
,
видити
међу
она
лице
побожност
зарезати
,
онај
хљеб
,
онај
парац
лук
примати
благодаран
срце
,
узвишен
осећај
,
да
јесам
бити
,
и
јошт
она
имати
,
који
јесам
за
правда
и
истина
страдати
,
и
који
јошт
страдати
,
јер
у
свет
увек
имати
страдалник
,
па
се
она
требати
у
умереност
сетити
,
јер
раскошан
страдалник
се
не
сећати
.
тако
мислити
тај
искрен
посници
.
но
међу
она
имати
и
такови
братија
,
који
на
лице
читати
моћи
да
јесам
пост
измислити
само
калуђер
да
пркосити
,
и
зато
и
чекати
да
доћи
Петровдан
,
да
св
.
Петар
кључ
отворити
мрс
врата
,
што
јесам
она
овоземни
рај
,
а
друго
они
и
не
тражити
.
после
обеда
разићи
се
сватко
на
свој
место
.
игуман
и
владика
опет
себе
изабрати
ћелија
,
ђе
хтети
се
одморити
у
душа
и
тело
,
јер
тежак
јесам
он
брига
,
стадо
он
јесам
заплашити
,
вући
се
око
он
залетају
.
игуман
преправити
за
Леонтије
у
ћелија
сав
књига
светити
и
староставан
.
тај
јесам
на
сто
Света
писма
,
вечит
извор
истина
и
надње
.
тај
јесам
књига
свет
архиепископ
Данило
,
који
јесам
сретан
доба
доживити
,
родити
у
доба
краљ
Милутин
,
доба
бујан
напредовање
Србија
,
и
дочекати
јесам
да
крунисати
за
краљ
силан
Душана
,
и
видити
јесам
како
јесам
сунце
сјајан
зрака
бацати
на
круна
Србија
,
на
глава
Душана
;
тако
јарко
сунце
јесам
никад
сјајити
као
тај
дан
.
Наишла
јесам
помрачење
.
тај
књига
блажен
Данило
бити
јесам
писати
на
пергамент
,
велик
слово
златан
боја
,
тај
јесам
писати
монах
хилендарски
Пахомије
,
који
јесам
у
Атонској
гора
тријест
година
,
уз
тај
и
хрисовуља
и
повеља
српски
властелин
,
писати
,
и
цео
сав
век
јесам
у
тај
провести
.
и
моћи
бити
игуман
,
ал
’
он
волити
остати
прост
монах
и
писати
српски
слава
,
нет
’
грамзити
за
светски
сјај
.
он
помишљати
,
богзна
хтети
л
’
тај
сретан
доба
дуго
трајати
,
можда
јесам
он
сад
сретан
,
нег
’
што
ћеду
бити
некад
архијереј
.
и
доиста
,
и
јесам
Леонтије
волити
бити
бити
у
онај
доба
прост
постриженик
,
нег
’
сад
владика
,
архипастир
,
кад
више
Призрен
немати
.
корица
књига
Данилов
јесам
увезати
у
кожа
,
на
она
утиснут
златан
боја
насликати
јесам
спаситељ
и
светитељ
,
свет
Сава
,
и
храмотворни
побожан
српски
краљ
.
А
на
сваки
угао
корица
каљен
злато
,
плоча
златан
,
на
који
јесам
урезати
диван
мученије
Христов
.
тај
јесам
књига
у
Солун
везати
,
и
вредан
јесам
бити
један
властелинство
,
такав
јесам
бити
онда
у
Срба
богаштина
.
тај
књига
јесам
добити
у
насљедство
деспот
Стеван
,
и
поклонити
јесам
манастир
Студеница
,
и
књига
свет
писма
Стеван
јесам
на
поклон
дати
,
и
јошт
дивно
еванђелије
,
који
се
метнути
на
прса
деспот
Стевана
о
задушница
.
тако
Леонтије
читати
сад
једно
сад
друго
,
сад
Света
писма
,
сад
књига
св
.
Данило
,
’
де
јесам
дело
диван
Немањић
описати
.
и
Леонтије
мислити
,
како
бити
сретан
бити
у
доба
св
.
Данило
,
и
волети
бити
бити
монах
Пахомије
да
такав
књига
урес
диван
прослава
,
него
ли
архипастир
са
распуђеним
овцима
.
Леонтије
у
озбиљан
мисао
престати
читати
,
бројаница
бројити
,
и
бројити
сат
о
срећа
ил
’
несрећа
свој
стадо
српски
народ
.
тако
он
чекати
вече
и
ноћ
,
да
легнути
,
да
починити
,
знати
да
хтети
он
лак
санак
доћи
,
који
хтети
он
са
срце
збрисати
добар
дан
.
Погрешно
.
требати
Хасан
.
Прим
.
прир
.
Погрешно
.
требати
ујак
.
Прим
.
прир
Погрешно
.
требати
Јаблановић
.
Прим
.
прир
.
требати
нов
брдо
.
Прим
.
прир
.
на
сав
осам
место
означен
звездица
у
први
издање
(
недељни
лист
бр
.
@card@
,
од
@card@
.
В1
/
@card@
.
ВИИ
@card@
.
)
налазити
се
име
Герасим
,
а
требати
Радосав
,
што
јесам
овде
исправити
.
Прим
.
прир
.
Погрешно
.
требати
Вукоглија
.
Прим
.
прир
.
Погрешно
.
требати
Ферхад-паша
.
Прим
.
прир
.
требати
:
отац
.
Прим
.
прир
.
требати
:
син
.
Прим
.
прир
.
требати
:
отац
.
Прим
.
прир
.
