десет
пар
ПРИЧА
из
Живота
у
ВАРОШИ
написати
м
.
Ђ
.
Милићевић
у
Београд
ДРЖАВНА
ШТАМПАРИЈА
@card@
«
ти
јесам
увек
бити
,
добра
као
анђео
,
а
ја
увек
слаб
као
малоумник
.
«
ти
велим
:
«
десет
јесам
пар
,
само
десет
пар
;
а
цигара
јесам
само
неколико
мрва
дуван
.
мали
јесам
тај
грести
да
упропастити
један
младић
за
сав
његов
потоњи
живот
»
!
«
да
!
и
ја
јесам
мислити
тако
,
а
изаћи
јесам
инако
.
«
Мојо
жеља
за
десет
пар
бити
жеља
мали
,
али
жеља
непотребан
,
жеља
беспутан
.
и
ја
,
кад
год
моћи
тај
жеља
задовољити
,
осећати
се
не
као
слаботиња
,
не
као
побеђеник
,
него
као
јунак
,
као
победитељ
!
«
тај
ја
јесам
вајни
победа
храбрити
да
се
упињати
подмирити
и
други
свој
пожуда
,
тако
исто
мали
,
и
тако
исто
беспутан
.
«
и
цигара
сам
мален
јесам
ствар
,
али
јесам
велик
с
онај
дружина
који
за
себе
вући
.
«
сав
онај
мали
димопије
који
ја
,
на
брука
свој
а
на
штета
њихов
,
сваки
дан
сретати
по
улица
престоница
,
не
морати
постати
рђав
људи
,
али
они
већ
јесам
слаб
младић
!
они
јесам
већ
толико
слаб
да
не
моћи
сам
себе
да
господарити
!
ето
,
казати
ја
,
ти
који
јесам
тако
анђеоски
добра
,
како
хтети
онај
који
још
сада
,
са
млечан
усница
свој
,
важно
изговарати
:
—
без
хлеб
моћи
,
а
без
дуван
не
моћи
!
како
хтети
,
велим
,
тај
сутра
одбити
од
очи
свој
тежак
сан
,
и
остати
да
проводити
несан
ноћ
над
књига
?
како
хтети
оставити
свој
сладак
спокојство
—
да
подворити
бон
отац
,
или
мајка
на
умор
?
како
хтети
издржати
дуг
тежак
борба
у
слава
напредак
у
друштво
?
како
хтети
се
одрећи
од
сласт
туђ
злато
а
остати
под
застава
поштен
сиромаштина
?
како
хтети
узети
пушак
и
стати
у
ред
борац
за
свој
отаџбина
?
.
.
.
како
хтети
.
.
.
(
исцепати
)
.
«
хвалити
твој
добар
срце
,
али
остајати
тврдо
уверен
да
се
деца
још
из
мален
морати
навикавати
на
савлађивање
свој
пожуда
,
на
савлађивање
свој
жеља
...
(
опет
се
не
моћи
даље
да
прочитати
)
.
«
3а
ја
јесам
сад
све
свршен
.
ја
говорити
за
други
.
«
ти
велим
.
.
.
.
»
(
даље
јесам
са
сав
поцепати
)
.
(
овај
јесам
наћи
у
Ријин
блуза
после
његов
смрт
)
.
десет
пар
(
НЕШТО
из
Живота
у
ВАРОШИ
)
и
Проводаџија
«
метнути
дрво
уз
дрво
да
боље
горети
!
»
—
Проводаџ
.
пословица
улица
од
Бела
Чешме
ка
прав
Раскршћу
,
један
дан
после
по
дне
,
журити
се
један
жена
који
на
десни
нога
малко
храмати
.
уз
пут
се
ником
не
јављати
,
и
нешто
се
толико
бити
замислити
да
се
сам
са
себе
гласно
разговарати
.
два
млад
господин
,
ићи
она
у
сусрет
,
застати
,
промотрити
јесам
,
осмехнути
се
,
и
један
од
она
рећи
:
—
Јамачно
имати
опет
неки
«
добар
прилика
«
,
па
трчати
да
ловити
младожења
,
да
«
не
отићи
у
други
вамилија
«
.
.
.
.
—
ја
се
тај
смејати
а
њен
«
вамилија
«
из
тај
извлачити
добар
интерес
,
приметити
други
господин
.
—
на
част
сваки
такав
интерес
,
рећи
први
господин
:
—
кад
јесам
у
кућа
.
.
.
он
не
довршити
овај
реченица
,
него
подигнути
рука
до
према
ухо
,
и
затрести
шака
,
као
да
бити
хтети
казати
«
кад
јесам
у
кућа
свакојако
«
!
тај
она
бити
сав
разговор
.
Жена
који
храмати
упутити
се
кућа
бр
.
@card@
,
на
леви
стран
улица
.
пред
врата
отрести
свој
скута
од
прашина
,
потегнути
низ
леђа
перо
од
свој
шамија
забрадаче
,
наместити
јесам
прст
испод
брада
,
прокашљати
се
једаред
или
дваред
,
снебивљив
куцнути
у
врата
,
па
за
тај
ући
у
соб
и
не
шчекати
изнутра
дозвола
.
у
соба
седити
млад
један
жена
,
с
плетиво
у
рука
,
а
крај
она
се
играти
с
мачак
један
детенце
од
4—5
година
.
—
на
здравље
,
Савка
!
рећи
гошћа
још
с
врата
:
—
шта
ја
радити
,
срце
мој
?
—
хвала
тетак
-Макро
!
одговорити
домаћица
:
—
о
,
немати
ситан
проја
да
ви
посути
!
толико
време
ви
немати
.
Баш
ја
заборавити
са
сав
!
.
.
.
—
права
велим
,
чедо
мој
.
не
знати
ни
како
да
ти
казати
;
сав
се
нешто
не
моћи
да
доспети
.
и
сад
јесам
поћи
Румена
зекин
за
брдо
:
хтети
да
наградити
неки
ћерећелија
;
па
кад
бити
поред
твој
кућа
,
сетити
се
и
рећи
:
Баш
да
свратити
,
да
видити
Савка
!
Што
и
да
се
журити
?
јесам
у
година
овај
један
дан
!
—
хвала
ви
тетак
!
А
да
јесам
бити
тај
брдо
,
не
бити
се
ви
ја
још
сетити
,
рећи
Савка
с
неки
малко
прекоран
поглед
.
—
Па
како
ја
живити
ти
Савка
?
Шта
ти
ради
Јеврем
?
он
већ
отићи
у
дућан
?
Што
ти
јесам
вредан
мајстор
!
тако
и
требати
!
А
тај
мали
циганка
?
гледати
ти
колик
јесам
!
ходити
тета
,
срце
мој
,
ходити
!
—
Ида
пољубити
тета
у
рука
!
велим
Савка
свој
мали
ћер
,
који
оставити
мачак
,
и
почети
да
чепркати
сав
носић
,
неповерљив
гледати
у
гошћа
.
Савка
се
ухватити
за
врата
да
изаћи
у
кујна
,
да
донети
слатко
и
вод
,
а
Макра
повикати
:
—
не
хтети
ништа
!
не
хтети
срећа
ја
мој
!
Ништа
окусити
не
моћи
!
само
јесам
свратити
да
ти
видити
.
седити
да
се
разговарати
:
жељан
јесам
да
ти
се
нагледати
.
не
слушати
тај
,
Савка
изаћи
да
учинити
свој
,
а
у
себе
мислити
:
—
Ал
јесам
сладак
на
језик
овај
тетак
Макра
!
знати
да
не
мислити
овако
како
говорити
,
а
опет
ја
јесам
мило
слушати
јесам
.
тако
ја
јесам
жао
што
и
сад
јесам
суседа
!
...
Пошто
се
извршити
«
цео
послужење
«
,
пошто
Савка
изнети
шоља
од
кава
који
јесам
тетак
Макра
,
преко
сав
клетва
,
попити
у
сласт
,
вратити
се
,
узити
плетиво
,
и
сести
до
гошћа
,
рећи
хтети
Макра
:
—
Па
красна
тај
овај
кућица
,
Савка
!
три
соб
имати
,
јесам
ли
?
—
три
,
тетак
,
и
кујна
.
—
Чудо
један
соб
не
дати
који
под
кирија
?
бити
бити
ви
помоћ
,
бар
за
овај
први
време
?
—
Тешко
јесам
наћи
угодан
кирајџија
;
па
ми
јесам
она
трећи
«
намештен
соб
»
,
рећи
Савка
осмехнути
се
.
—
А
где
јесам
сад
твој
девер
,
Савка
?
Нешто
ја
пасти
на
ум
;
за
он
бити
тај
бити
добар
стан
.
јесам
ли
он
овде
?
—
овде
јесам
,
тета
;
чиновник
јесам
у
неки
канцеларји
,
бог
ја
и
не
знати
како
се
звати
.
знати
да
руковати
неки
каса
и
рачун
.
—
он
јесам
.
чинити
ја
се
,
свршити
школа
?
—
управо
ни
ја
не
знати
;
учити
се
дуго
овде
,
па
јесам
после
ићи
и
преко
.
—
То
јесам
добро
.
данас
таки
и
ванџирају
.
него
и
она
ваљати
пријатељ
.
без
пријатељ
ни
наука
не
помагати
.
—
веровати
,
веровати
!
велим
Савка
не
знати
куд
заошијавати
вешт
тетак
-
Макра
.
—
да
јесам
да
се
он
умешати
у
«
какав
добар
вамилија
»
,
па
—
да
он
видити
бог
!
Макра
овај
последњи
реч
изговорити
гласније
,
и
у
Савка
погледати
сталан
.
—
немати
ви
он
овде
од
вамилија
ники
,
осем
тетак
-Јуце
,
рећи
Савка
већ
не
умети
давати
одговор
.
—
дијета
,
бог
с
ти
!
моћи
се
оженити
.
—
То
моћи
.
.
.
рећи
Савка
нешто
развлачити
.
—
без
шал
,
ако
хтети
да
се
жена
,
сад
ја
пасти
на
ум
један
красан
прилика
.
ето
,
шта
валити
наш
Зорка
?
девојка
млад
,
здрав
,
честит
,
јесам
сирот
,
а
вамилија
један
по
један
?
него
знати
шта
!
гледати
ти
да
навалити
на
он
.
не
хтети
ти
бити
за
прабога
.
такав
младић
што
да
ићи
у
други
вамилија
,
кад
моћи
у
наш
?
ја
јесам
свој
;
требати
да
се
наћи
једно
други
:
данас
ти
ја
—
сутра
ја
ти
.
ево
јесам
,
неки
ти
јесам
жив
(
говорити
овај
поглед
у
мали
Савкин
ћерка
)
;
још
који
година
,
па
хтети
и
ти
доћи
да
затрудити
Тета—
Макра
.
.
.
—
Дај
Божа
,
рећи
Савка
кроза
смеј
:
—
тек
дотле
ваљати
згрицкати
много
корица
.
—
помињати
ли
он
што
о
женидба
?
—
Ништа
,
тета
;
него
од
неки
доба
видити
да
радо
и
гледати
и
помињати
један
добар
девојка
овде
до
ми
.
—
Чија
јесам
тај
девојка
?
упитати
Макра
узнемирено
.
—
Лука
Лисопољац
,
бакалин
.
—
Савка
,
дијета
!
зар
она
он
да
узети
?
—
А
што
,
тета
?
—
не
знати
;
јесам
рад
да
се
чути
од
ја
.
јесам
рад
оговарати
;
грехота
јесам
кудити
девојка
;
али
.
.
.
дете
мој
.
.
.
сав
свој
требати
да
чувати
.
тај
јесам
девојка
валична
.
.
.
нездрав
.
.
.
—
нездрав
?
упитати
Савка
изненађено
.
—
не
дати
бог
кудити
јесам
;
тај
јесам
велик
грехота
.
Знаш
како
казати
«
мања
јесам
грехота
оборити
црква
,
него
скудити
девојка
«
.
јесам
тај
рад
.
али
јесам
она
имати
неки
тајна
бољка
који
крити
и
она
и
мајка
њен
.
мањ
да
јесам
оздравити
сада
?
неки
се
он
манути
она
!
јер
,
знати
,
баш
и
да
јесам
здрав
,
она
јесам
од
«
онај
»
.
овде
Макрена
погледати
у
Савка
а
намигнути
леви
ока
,
што
хтети
да
казати
—
од
противан
странка
:
—
они
данас
не
ванџиравају
.
неки
он
дигнути
рука
од
она
.
ево
он
наш
Зорка
.
уз
девојка
добити
@card@
дукат
;
добар
спрема
,
и
ући
хтети
у
вамилија
у
који
се
не
морати
бојати
ни
од
ко
.
ти
,
као
проводаџија
,
добити
хаљина
од
тежак
француски
свила
,
а
твој
Јеврем
бошчалук
као
и
кум
венчати
.
—
не
моћи
се
подватити
,
тета
;
не
знати
шта
хтети
рећи
Јеврем
?
—
Јеврем
ти
казати
да
јесам
ја
бити
ту
;
да
јесам
тај
ја
молити
да
се
потрудити
,
знати
!
ако
ли
он
бити
нешто
през
рука
да
његов
жена
,
још
тако
млад
,
бити
проводаџија
,
поменути
он
да
хтети
он
зет
Иван
(
Зоркин
отац
)
дати
онај
@card@
дукат
до
Св
.
Илија
,
што
јесам
пре
искати
од
он
.
—
ама
,
тета
,
имати
ту
још
нешто
.
мој
јесам
братац
малко
поширок
рука
;
радо
трошити
,
задуживати
се
.
.
.
.
—
е
баш
за
тај
требати
да
он
одвратити
од
Јулка
.
Јулка
јесам
девојка
сирот
.
А
ако
узети
Зорка
имати
одашта
и
трошити
.
—
право
да
казати
,
чисто
не
смети
да
хвалити
момак
расипач
.
ономадне
јесам
бити
ту
на
ручак
,
па
се
разговарати
с
Јеврем
како
он
његов
плата
не
стигнути
за
трошак
,
а
Јеврем
он
се
чудити
:
куд
девати
толики
пар
,
док
ти
он
,
онако
смешити
се
,
рећи
:
—
Мор
,
знати
ли
да
хтети
ја
десет
пар
одвести
на
вешала
!
Јеврем
он
погледати
и
хтети
да
он
упитати
,
а
калфа
Срета
ући
,
и
они
прекинути
тај
разговор
.
ко
знати
?
Мог
бити
да
јесам
већ
пасти
у
неки
невоља
!
—
не
марити
тај
ништа
,
велим
Макрена
:
—
неки
он
ући
у
овај
вамилија
,
па
хтети
се
све
поправити
и
он
хтети
бити
уредан
као
добар
младић
.
Скочићемо
ја
сав
,
свак
са
свој
страна
,
па
морати
у
ред
!
.
него
се
тај
разговор
с
Јеврем
;
поменути
он
за
онај
@card@
дукат
!
у
понедељник
ја
хтети
доћи
опет
.
или
хтети
бити
боље
да
доћи
ти
к
ја
,
да
се
ники
не
досетити
!
.
.
—
сав
хтети
тај
ја
казати
Јеврем
,
па
што
рећи
он
,
јавити
ви
.
докле
се
Тета-
Макра
и
Савка
разговарати
,
дотле
мали
Мица
,
Савкин
ћерка
,
миловати
мачак
по
реп
и
питати
:
—
Маца
!
мацица
!
лазити
ли
тета
?
и
кад
маца
почети
одмахивати
реп
,
дете
се
заценути
од
смеј
.
и
Савка
и
Макрена
видети
шта
јесам
,
али
се
чинити
невешт
сваки
из
свој
узрок
.
.
.
.
после
тај
се
растати
овај
два
жена
.
Макрена
,
и
не
помињати
брдо
,
отићи
права
кућа
Ивана
Мимић
,
Зоркин
отац
,
да
казати
како
јесам
вешто
засновати
проводаџиски
радња
,
а
Савка
спремати
вече
и
мислити
у
себе
:
—
новац
душегупци
!
сад
хтети
новац
преотет
прилика
онај
сирот
девојка
.
.
.
тек
,
бог
ја
,
како
мој
братац
умести
трошити
,
немати
Јулка
рашта
ни
жалити
он
.
.
.
.
е
,
али
ако
он
,
јадница
,
волити
?
.
.
.
срце
моћи
гинути
за
расипач
као
и
за
штедљивац
!
Чудна
јесам
тај
ствар
.
.
.
.
Баш
не
знати
што
хтети
?
.
.
.
Казаћу
све
Јеврем
:
он
хтети
зар
знати
боље
.
.
.
.
ИИ
Удаваче
«
Син
жена
кад
хтети
,
а
ћер
удаја
кад
моћи
.
»
Варош
.
пословица
—
Мор
Јулка
,
што
ти
се
овај
Ри
јављати
овако
умиљато
?
упитати
Цана
Илина
Јулка
Лисопољчев
,
кад
поред
она
проћи
Ри
Свилорунић
,
и
јавити
се
врло
уљудно
.
—
ја
?
.
.
.
не
.
.
.
знати
,
одговорити
Јулка
нешто
мало
збунити
,
као
да
бити
бити
за
тај
што
крив
.
—
носити
он
беда
далеко
одавде
!
рећи
хтети
Васка
Перин
:
—
сав
казати
да
јесам
тај
најгори
лумпов
и
картаџија
.
—
То
јесам
врло
неуредан
младић
,
додати
Цана
.
Јулка
полити
румен
по
лице
.
—
и
ја
тај
слушати
,
рећи
она
снебивљив
:
—
а
,
истина
да
ви
казати
,
ипак
ја
јесам
мило
кад
ја
се
јавити
.
.
.
—
Среће
ти
,
зар
бити
ти
поћи
за
он
,
упитати
јесам
Васка
?
—
Пошла
?
како
да
ти
одговорити
на
тај
?
он
ја
још
јесам
ни
искати
.
.
.
само
ја
се
јављати
врло
уљудно
,
и
разговарати
се
врло
паметно
.
—
То
већ
умети
сав
лумпов
.
.
право
да
ви
казати
,
за
овај
Ри
не
бити
ја
поћи
—
мањ
да
се
затрети
мушки
ухо
.
.
.
—
ја
други
момак
не
познавати
.
А
он
говорити
лепо
.
и
,
кад
год
се
са
ја
разговарати
,
свакад
јесам
он
реч
нешто
испрекидан
;
нешто
јесам
као
збунити
.
јесам
као
они
што
говорити
као
чекати
,
и
.
.
.
.
—
црн
Јулка
,
он
јесам
ти
већ
померити
памет
!
Чувај
се
,
несретница
!
немо
гуја
да
ти
ујести
!
како
бити
вековати
с
онаки
човек
?
—
Можда
ви
боље
знати
,
а
ја
се
чинити
да
он
јесам
са
сав
рђав
човек
.
Рђаво
упутити
јесам
;
али
он
један
добра
,
један
паметан
жена
моћи
вратити
да
бити
красан
човек
.
.
.
.
—
Прођи
се
,
срећа
ти
!
како
да
он
вратити
?
зар
хтети
онај
слушати
жена
?
—
Жену
мио
,
жена
пријатељ
,
жена
који
бити
хтети
пробудити
у
његов
срце
онај
заспао
љубав
к
уредан
и
добар
живот
,
послушати
бити
он
,
ја
мислити
,
лако
и
радо
.
А
жена
бити
бити
и
слава
и
част
,
кад
бити
он
учинити
тај
услуга
.
.
.
—
Теба
Јулка
,
падати
на
памет
сав
којешта
!
Говориш
као
неки
бабускера
.
какав
јесам
сласт
изводити
на
пут
лумпов
?
јесам
он
моћи
усветовати
ни
мајка
,
ни
отац
,
ни
школа
,
ни
наука
,
ни
служба
—
тај
хтети
ти
?
.
.
.
—
сав
јесам
тај
други
,
а
жена
јесам
други
.
Што
сав
ти
не
моћи
,
тај
често
моћи
добар
и
паметан
жена
.
А
рашта
се
оно
и
говорити
,
да
се
човек
у
женидба
мењати
?
Човек
жена
и
жена
човек
добар
јесам
и
велик
учитељ
.
и
тај
учитељ
свакад
моћи
много
,
само
кад
умети
.
.
.
—
таман
бити
он
ја
учити
,
велим
Цана
:
—
кад
се
јесам
знати
владати
,
за
што
се
женити
?
—
ама
и
да
он
учити
,
зар
се
лумпов
моћи
одучити
од
свој
стар
наука
,
велим
Васка
.
—
Мор
деца
!
ви
говорити
тако
слободно
о
момак
,
а
не
мислити
какаква
ви
срећа
чекати
,
рећи
иза
њихов
леђа
Лукин
Станица
,
који
јесам
тако
лагано
прићи
да
јесам
девојка
јесам
осетити
.
оне
се
брже
окренути
,
и
ударити
у
смеј
и
управдање
.
.
.
овај
се
говорити
на
клупа
пред
врата
Лука
Лисопољац
,
по
сведоџба
летописац
,
два
дан
после
разговор
Макренин
с
Јевремов
Савка
.
ИИИ
Честитање
«
Што
говорити
—
тај
ја
,
а
шта
мислити
—
тај
ти
.
»
басма
од
удворица
.
не
проћи
много
после
овај
девојачки
разговор
пред
врата
Лука
Лисопољац
,
а
жена
и
девојка
почети
гомила
долазити
кућа
трговац
Ивана
Минић
.
он
и
домаћица
његов
обично
честитати
зет
,
а
ћер
њихов
Зорка
—
младожења
!
Зорка
,
обучен
од
јутро
до
мрак
,
само
прихватати
и
испраћати
гост
,
гласник
добар
жеља
,
и
већ
не
знати
како
да
одговарати
на
сав
нов
и
нов
врлина
који
гошћа
находити
у
њен
младожења
.
и
сваки
се
гошћа
морати
да
зачудити
:
како
тај
бити
!
кад
тај
бити
?
ко
тај
тако
вешто
урадити
?
итд
.
и
.
т
.
д
.
итд
.
—
Миленија
,
Зоркин
мајка
,
с
лице
врло
задовољан
,
велим
да
јесам
још
мислити
давати
свој
ћер
,
али
изићи
добар
прилика
,
и
пријатељ
навалити
,
а
највише
јесам
младожења
.
—
допадати
ја
се
девојка
,
велим
он
;
допадати
ја
се
вамилија
;
или
хтети
узети
Зорка
,
или
се
не
хтети
ни
женити
.
ваљда
јесам
таки
судбина
?
.
.
.
—
судбина
,
ја
шта
јесам
?
немати
без
судбина
ништа
,
тврдити
Баба
-
Соса
.
докле
на
један
крај
соб
Миленија
овако
приписивати
сав
воља
божји
,
судбина
,
а
нешто
и
чар
свој
ћер
,
леп
глас
свој
моћан
вамилија
,
дотле
на
други
страна
Макрена
причати
да
од
тај
не
бити
бити
никад
ништа
да
јесам
бити
она
.
Ри
се
,
велим
она
,
бити
забаталити
;
јесам
ни
мислити
да
се
жена
,
али
она
на
стан
:
те
отуд
,
те
одовуд
,
те
окренути
,
те
обрнути
,
докле
лепо
уредити
све
како
требати
!
Матера
,
који
знати
колик
јесам
брига
неудат
ћер
,
од
сав
срце
(
а
неки
и
са
завист
)
честитати
Миленија
зет
.
А
девојка
гледати
на
тај
ствар
нешто
другојачије
.
—
Зорка
,
сестра
,
лепо
јесам
тај
удати
се
,
велим
несташница
Ленка
Лакин
:
—
али
за
бог
,
за
који
да
се
удати
?
Младожења
требати
да
јесам
леп
,
да
јесам
млад
,
да
јесам
згодан
и
погодан
,
али
.
срећа
ја
мој
,
требати
да
јесам
и
паметан
;
даље
,
да
знати
одашта
хтети
живети
.
тај
јесам
он
цвет
да
он
само
заденути
за
кос
,
него
јесам
човек
—
да
ја
хранити
!
.
.
—
Баш
да
храна
!
одговорити
Милица
писак
:
—кад
јесам
ја
девојка
слепити
код
очи
:
не
знати
никакав
рад
.
.
.
—
какав
рад
да
он
знати
?
упитати
срдито
Јеца
Јовин
:
—
ваљда
хтети
сести
у
дућан
да
водити
трговина
;
или
хтети
узети
мотика
да
копати
,
као
сељакуша
?
Сека
мој
!
сад
се
свет
опаметити
:
не
живити
се
два
век
!
пре
се
јадан
девојка
удавати
да
готов
јела
за
момак
и
калфа
,
да
човек
двор
и
служити
,
да
ринтати
и
робовати
као
робиња
;
а
данас
се
удавати
—
да
живити
!
паметан
свет
тако
радити
;
а
муж
јесам
за
тај
муж
да
се
старати
за
жена
.
ко
тај
не
моћи
,
неки
се
не
жена
.
ту
бар
јесам
сила
!
—
не
велим
ни
ја
да
се
муж
не
старати
;
али
ако
се
муж
разболети
;
ако
умрети
;
ако
осиромашити
;
како
хтети
се
онда
?
—
Сека
мој
,
ти
јесам
некакав
злослут
.
ко
јесам
полудети
да
још
таки
мисао
разбијати
глава
у
очи
удадба
?
али
ко
бити
похватати
све
овако
ситан
мисао
и
реч
у
овај
гунгула
у
Минићев
кућа
?
Шта
ти
се
ту
јесам
говорити
,
шта
ли
се
јесам
претресати
?
!
.
осем
жена
и
девојка
,
виђати
се
у
Минићев
кућа
пун
и
други
гост
.
момак
из
трговачки
дућан
један
одлазити
а
други
долазити
.
непрекидно
се
одбирати
,
пазарити
,
сећи
,
кројити
,
плаћати
.
.
.
не
.
.
.
записивати
се
.
.
и
често
—
врло
често
,
уздисати
се
!
.
—
у
овај
наш
варош
,
говорити
Иван
Минић
:
—
један
укоп
,
или
један
удадба
,
однети
толико
колико
и
један
пожар
.
.
—
овај
наш
варош
права
јесам
паланна
,
говорити
удавача
Зорка
:
—
што
год
потражити
—
немати
!
и
што
имати
,
неваља
;
сав
нешто
простачки
.
Тражим
везен
пешкир
за
девер
,
па
нигде
ни
у
ко
!
Мораћу
узети
бео
лента
од
атлас
!
.
.
.
Ив
Жива
свет
.
.
.
«
'
Вал
бог
!
ко
хранити
овај
докон
свет
?
.
.
»
један
мисао
из
глава
раденик
.
пред
велик
кавана
«
код
оседлан
коњ
»
,
на
пешачки
путања
намештен
сто
;
за
сто
засести
оран
гост
;
пред
она
се
пенити
хладно
пива
,
а
хитар
пивоноша
се
сваки
час
одзивати
:
—
сад
,
сад
!
така
,
така
!
молити
,
молити
!
сад
баш
фришко
!
.
.
.
гостити
,
међу
тај
,
сести
,
разговарати
се
,
и
гуцкати
гутљај
по
гутљај
тај
јечмен
нектар
.
три
сељак
,
враћати
се
из
град
од
свој
синов
војник
,
ударити
на
овај
скуп
пред
кавана
,
па
не
могућ
проћи
стаза
пешачица
,
обићи
и
сто
и
гост
,
а
очи
не
сметати
с
тај
докон
свет
.
—
’
Вал
бог
,
рећи
хтети
један
од
она
:
—
ко
ли
ранити
овај
оволик
залудан
народ
?
—
Ко
он
ранити
—
не
знати
,
а
да
се
он
добро
и
рана
и
поји—то
видити
,
одговорити
други
сељак
.
—-
овај
варошанин
кривити
ми
сељак
што
много
трошити
о
слава
,
а
погнути
ти
она
!
ја
славити
једном
у
година
,
а
они
славити
ево
сваки
вече
!
—
.
један
пива
!
викати
један
гост
иза
сто
.
—
сад
,
сад
!
отварати
се
фришко
!
одговарати
пивоноша
.
—
и
говор
она
јесам
другојачији
,
проговорити
први
сељак
.
—
хајдемоте
даље
,
рећи
хтети
трећи
сељак
:
—
видити
ли
да
јесам
овде
све
како
не
требати
.
и
удалити
се
;
али
у
душа
сваки
мислити
:
—
Мор
јесам
овај
згодно
;
само
не
знати
ко
најзад
плаћати
сав
овај
уживање
.
.
.
.
Одоше
!
Међа
тај
,
гост
сав
више
.
за
сваки
сто
смицати
се
ранији
да
учинити
место
позан
.
—
овај
јесам
пива
права
боговски
пиће
,
велим
један
просед
господин
за
сто
№
@card@
.
стар
јесам
пити
некакав
нектар
,
али
јамачно
јесам
бити
овакав
.
онај
кукавац
за
пива
јесам
знати
!
.
.
.
—
како
да
јесам
знати
?
ту
скоро
јесам
у
Мисир
,
на
папирусов
листа
,
наћи
рецепт
како
се
варити
пива
!
знати
јесам
,
знати
,
и
стар
за
овај
божански
пиће
!
...
—
него
штета
што
се
јесам
разумевати
у
пива
,
рећи
један
поп
у
наочари
;
мислити
јесам
да
јесам
нов
пива
најбоље
.
Ена
и
у
васкршњи
песма
,
у
фигура
,
викати
:
Дођите
да
пити
пива
нов
!
као
да
бити
нов
пива
бити
најбоље
!
неколик
се
гостити
лукав
осменути
дубок
познавање
старина
у
овај
поп
с
наочари
!
.
.
.
—
за
стар
време
не
питати
,
настављати
онај
стар
господин
:
—
али
данас
знати
да
јесам
онај
народ
питом
који
пити
пива
.
.
.
—
Кажем
ви
,
викати
други
један
гост
за
сто
№
@card@
,
да
јесам
за
овако
мали
народ
,
као
ја
што
јесам
,
један
филолог
доста
.
други
људи
моћи
сав
гледати
свој
посао
.
.
.
.
.
јасан
глас
овај
господин
прекинути
и
утулити
и
реченица
и
мисао
онај
први
који
говорити
о
питомина
пивопија
.
—
имати
права
,
прихватити
један
од
гост
с
просед
брада
:
—
на
прилика
,
ја
,
техничар
,
што
хтети
знање
језик
?
кад
ја
знати
свој
наука
,
кад
владати
свој
алат
,
што
хтети
ја
перо
и
граматика
?
—
и
ви
имати
права
!
додати
један
ђаволан
у
наочари
,
који
не
гледати
ни
у
ко
:
—
како
језик
исказивати
тајни
вијугање
дух
човечији
,
како
он
обелодањивати
фин
разлика
који
опажати
дух
људски
,
и
како
јесам
,
по
тај
,
он
благо
свити
људи
,
а
ви
јесам
стручњак
,
те
с
тај
јесам
обичан
човек
:
тај
језик
и
јесам
за
ви
.
ви
јесам
потребно
знати
свој
струка
,
па
у
осталом
моћи
и
мукати
.
—
ха
!
ха
!
ха
!
Насмејаше
се
многи
од
гост
.
—
да
рећи
—
мучати
!
поправљати
се
ђаволан
у
наочари
.
—
како
ви
не
мрзети
говорити
овде
о
тако
сувопаран
стварма
,
рећи
хтети
један
суморан
гост
:
—
Што
не
гледати
овај
свет
што
овако
умести
да
провести
свој
време
у
друштво
,
јер
до
мало
час
све
хтети
се
тај
подизати
и
отићи
да
вечерати
и
да
спавати
!
какав
јесам
силан
моћ
у
стар
навика
!
Најлепше
време
од
ноћ
провод
овај
људи
у
спавање
!
А
ујутру
,
кад
јесам
сладак
спавати
,
уранити
сав
као
вештац
.
и
колико
се
говорити
о
тај
,
па
ништа
и
ништа
.
бадава
;
немати
тај
штоф
за
културан
народ
!
геак
остајати
и
у
фрак
геак
!
.
.
.
.
.
за
сто
№
@card@
,
седити
један
госпа
у
зелен
либаде
,
и
тужити
се
свој
суседа
на
неправда
свет
:
—
молити
ја
ви
,
Цана
Павлов
мислити
да
јесам
ја
прост
,
па
с
тај
не
умети
да
живити
!
умести
бити
ја
и
боље
од
она
;
али
шта
хтети
кад
јесам
ја
везати
онај
враг
(
деца
)
.
немати
код
ко
да
она
оставити
.
ласно
јесам
она
:
она
и
човек
;
моћи
куд
хтети
!
.
.
.
—
А
код
ко
јесам
сад
оставити
деца
?
питати
суседа
.
—
ни
код
ко
;
остати
јесам
сам
.
не
моћи
се
ја
заробити
она
радити
.
ваљати
и
ја
да
проживети
!
—
о
,
брата
,
што
се
намучити
вечерас
,
рећи
за
сто
№
@card@
,
један
писар
из
полиција
.
—
Ока
шта
тако
?
упитати
он
један
од
гост
.
—
Жандар
наћи
један
дете
на
улица
,
који
не
знати
чији
јесам
;
довести
он
у
полиција
а
оно
плакати
хтети
да
свиснути
;
не
умести
да
казати
чији
јесам
,
ни
одакле
јесам
.
Међа
тај
,
кад
јесам
улица
ићи
,
носити
јесам
у
рука
новина
на
који
јесам
бити
адреса
отац
његов
;
али
жандар
,
узети
дете
,
одузети
он
тај
новина
и
метнути
себе
у
џеп
,
па
се
и
јесам
мучити
да
дознати
чији
јесам
дете
,
а
не
сећати
се
да
загледати
у
тај
новина
.
докле
се
ту
образумисмо
,
мука
ја
спопасти
.
најпосле
дете
послати
отац
;
али
чинити
ја
се
немати
ники
код
кућа
.
кад
полициски
писар
довршити
свој
прича
о
детету-находу
,
пред
гостионица
доћи
,
и
за
особит
сто
заседа
један
одабран
друштво
.
тај
бити
сав
млад
људи
у
свечан
црн
одело
,
и
млад
жена
и
девојка
с
леп
накит
.
докле
пивоноша
доносити
пива
пред
тај
нов
гост
,
дотле
неко
из
дружина
,
иза
други
сто
,
упитати
!
—
е
,
како
бити
у
сват
!
провести
ли
се
лепо
?
—
Врла
лепо
!
одговорити
један
за
сав
.
—-
До
сад
јесам
играти
,
рећи
један
госпа
.
—
Прођите
се
,
рећи
хтети
намрштити
други
:
—
само
један
гурање
.
уз
тај
реч
нов
гост
натезати
пивски
чаша
,
као
да
јесам
још
од
по
дне
ожеднети
.
Међа
тај
музика
свирати
да
се
ваздух
трести
.
за
људи
који
се
у
хармонија
не
разумети
,
или
у
који
живац
јесам
тугаљив
,
она
јесам
неки
наслада
.
али
они
који
имати
зао
навика
што
год
мислити
или
радити
,
а
ту
јесам
близу
,
или
који
јесам
осетљив
на
сваки
повреда
хармонија
—
тај
јесам
музика
права
мука
.
од
време
до
време
по
један
«
бандист
»
,
црвен
нос
,
задригао
врата
,
узети
нота
и
проћи
од
сто
до
сто
тај
збрати
жртва
који
просветити
људи
принос
на
олтар
уметност
.
па
се
задовољно
вратити
у
дружина
,
да
на
нов
дува
.
.
.
.
цео
друштво
изгледати
као
у
рај
.
.
уз
један
липа
стајати
Чича
Јанаћко
,
и
држати
корпа
с
пржен
бадем
и
лешник
.
гледати
старац
сав
тај
,
и
јесам
у
себе
шаптати
:
—
овако
јесам
некад
и
ја
радио
.
млад
—
делија
;
стар
—
просјак
!
сад
јесам
спасти
да
овај
хранити
себе
и
баба
.
.
.
(
погледати
тужно
у
свој
корпа
)
.
али
с
какав
памет
овај
овако
са
свадба
ићи
у
меана
?
и
овај
чељад
,
овако
накинђурити
,
улазити
у
овај
гомила
где
један
други
газити
,
прљати
,
поливати
,
кварити
.
.
.
.
зар
јесам
она
довести
овамо
глад
и
жеђ
?
ако
она
домаћин
јесам
угостити
,
срамота
за
он
;
а
ако
тражити
и
преко
његов
гозба
да
ждерати
,
срамота
за
она
.
и
у
мој
доба
бити
свет
свакојак
,
али
баш
овакав
не
бити
.
.
.
—
Чича
!
дајде
бадем
!
викнути
неко
иза
сто
№
@card@
.
Чича-Јанаћко
отићи
брже
да
што
заслужити
,
а
прекинути
свој
размишљање
.
у
тај
мах
к
сто
№
@card@
прићи
г
Ри
Свилорунић
,
а
гостити
с
неколик
страна
повикати
:
—
о
,
Рија
,
сретан
!
сретан
!
ти
требати
данас
да
частити
!
.
.
.
и
како
јесам
људи
превртљив
!
онај
исти
Ријин
друг
,
који
јесам
се
дојуче
подсмевати
женидба
,
сад
као
да
он
завидети
што
се
жена
!
и
онај
који
јесам
се
на
сав
уста
смејати
Зорка
,
сада
као
да
налазити
да
јесам
тај
врло
добар
девојка
.
као
да
се
цена
њен
познати
тек
онда
кад
се
наћи
момак
да
јесам
испросити
!
Ри
се
осмејкивати
,
примати
честитање
,
и
наручивати
пива
.
за
тренут
ока
запенити
се
хладно
пива
пред
Рија
,
и
пред
сав
гост
око
он
.
ту
се
сад
почети
здравити
,
желети
,
нагађати
,
погађати
шта
хтети
бити
и
како
хтети
бити
!
—
како
год
год
хтети
,
али
се
ја
не
моћи
да
начудити
јунаштво
онај
људи
који
се
жена
у
данашњи
време
,
рећи
г
.
Гај
Цивић
:
—Та
жена
јесам
данас
тако
скуп
,
а
тако
мало
привређивати
,
да
се
никако
не
рентирати
имати
жена
.
—
А
шта
хтети
да
ви
привређивати
?
рећи
готово
срдито
један
госпа
с
лепеза
?
—
да
заметнути
мотика
на
рам
па
да
ићи
у
надница
,
јелте
?
—
—
ви
,
госпа
,
имати
права
да
протестовати
,
велим
г
.
Гај
;
—
али
и
ја
имати
права
да
се
чудити
!
—
Ко
се
жена
тај
доказивати
да
јесам
солидан
човек
,
велим
госпа
с
лепеза
:
—
а
шта
јесам
ви
измудровати
седити
толико
без
жена
?
Чудну
јесам
срећа
дочекати
!
.
.
.
—
овај
срећа
бар
познавати
,
госпа
;
а
срећа
са
жена
не
познавати
,
па
јесам
се
бојити
.
—
Мор
овако
као
г
.
Ри
оженити
бити
се
многи
,
рећи
један
сувоњав
чиновничић
с
рукавица
и
леп
штап
у
рука
:
—
@card@
дукат
мираз
и
толики
пријатељ
:
за
година
дан
моћи
по
два
класа
добијати
.
.
.
Беше
у
велик
доба
вече
.
гостити
се
,
један
за
други
,
дизати
и
одлазити
.
не
проћи
много
,
а
у
гостионица
и
пред
она
под
липа
ражњати
само
гостионички
«
келнер
»
тај
гасити
лампа
,
и
прибирати
судити
.
али
два
гост
не
мицати
се
са
свој
место
.
они
седити
један
према
други
,
и
кад
и
кад
се
сусретати
очи
.
тај
бити
г
.
Цивић
и
г
.
Свилорунић
.
на
један
мах
допасти
јако
узбуђен
млад
један
господин
од
онај
пређашњи
сват
,
и
стати
молити
гостионички
слуга
да
он
посветлити
око
онај
сто
где
мало
пре
седити
гостити
—
сват
.
Јадиковаше
се
горко
да
јесам
млад
жена
његов
изгубити
неки
драгоцен
медаљон
који
она
јесам
он
дати
,
пре
месец
дан
,
за
спомен
венчање
.
ето
тај
и
скуп
и
драг
успомена
изгубити
јесам
ту
!
Скочише
сав
слуга
,
и
тражити
дуго
и
пажљиво
,
али
не
наћи
ништа
.
господин
отићи
хукати
,
а
слуга
погасити
свећа
,
и
вратити
се
у
гостионица
.
Цивић
и
Свилорунић
још
седити
.
она
се
ништа
не
тицати
штета
млад
господин
.
на
једаред
рећи
хтети
Цивић
—
јесам
ли
примити
?
—
Још
ни
пар
!
пре
венчање
казати
да
о
тај
не
моћи
бити
ни
разговор
.
—
проклети
ћивта
!
пре
бити
се
растати
с
душа
,
него
с
пара
.
.
.
.
А
моћи
бити
се
бар
један
ноћ
лепо
провести
!
.
.
.
из
ведар
небо
гром
.
.
.
«
Жива
се
вући
никад
реп
не
мера
.
»
пословица
један
дан
по
цео
варош
пукнути
глас
:
Ри
Свилорунић
,
благајник
,
затворити
у
тамница
!
до
јуче
,
мислити
,
ники
јесам
ни
знати
за
тај
Ри
Свилорунић
,
а
данас
се
о
он
говорити
у
сав
кавана
,
у
сав
дућан
,
у
сав
канцеларија
.
и
да
видити
како
јесам
људи
паметан
пошто
се
нешто
догодити
!
сад
ви
сав
знати
,
и
сав
јесам
тај
давно
знати
,
да
јесам
морати
тако
бити
!
.
.
.
—
Мор
,
знати
јесам
ја
давно
да
хтети
он
свршити
на
робија
,
говорити
Мил
Перчиновић
у
кавана
«
код
црн
Крста
»
:
—
видети
јесам
како
се
проводити
и
он
,
и
жена
он
,
и
деца
,
а
откуд
пар
за
тај
?
—
Па
он
јесам
женити
,
рећи
један
практиканат
,
припаљивати
свој
цигара
.
—
А
!
истина
јес
,
поправљати
се
Мил
:
—
а
ја
јесам
преумити
!
—
тај
још
од
дете
познавати
се
да
хтети
тај
бити
несретник
,
велим
Пај
носоња
:
—
ја
јесам
једном
украсти
красан
дивит
што
ја
јесам
отац
донети
из
Пешта
,
и
ники
он
други
јесам
узети
него
он
.
—
и
отац
он
бити
изешник
,
велим
кавеџија
Сима
:
—
ја
остати
дужан
дванаесет
грош
,
па
ја
тутури
појести
све
.
појести
ги
вечан
мука
!
код
Ивана
Минић
пак
сав
као
потући
.
Једина
Зорка
држати
се
некако
подједнако
:
пре
се
јесам
много
радовати
,
а
сад
се
опет
много
не
жалост
.
пријатељица
,
онај
исти
који
прећи
налазити
сав
нов
и
нов
врлина
на
младожења
,
сад
казивати
како
јесам
се
одмах
надати
таки
несрећа
.
најгоре
бити
за
тетак
-
Макрена
.
она
јесам
у
четврт
од
час
два
пут
доказивати
да
јесам
тај
лаж
,
да
јесам
беда
,
да
јесам
завист
—
што
јесам
Ри
наћи
тако
добар
прилика
,
а
два
пут
бити
опет
говорити
:
—
нек
’
ићи
до
враг
!
јесам
за
ми
ни
бити
!
док
јесам
наш
Зорка
оваки
,
и
с
оволико
новац
,
бити
младожења
!
.
.
сав
збунити
,
сав
помести
;
али
сав
очекивати
да
се
ствар
окренути
на
боље
!
на
жалост
,
што
дан
дуже
,
тај
ствар
јасније
:
Младожења
јесам
окривити
,
тужити
и
затворити
.
и
што
јесам
затворити
ни
по
јад
,
али
јесам
затворити
за
прљав
кривица
:
проневерити
јесам
свој
дужност
;
потрошити
јесам
силан
новац
од
онај
сума
који
јесам
руковати
!
један
пријатељ
разгледати
јесам
акт
у
суд
,
и
казати
овако
:
«
као
што
знати
,
Ри
јесам
руковати
каса
у
који
јесам
свакад
бити
новац
на
хиљада
.
одавно
се
он
почети
картати
.
Имајући
при
рука
увек
новац
,
он
се
у
сваки
новчан
оскудица
машати
за
кључ
од
свој
каса
,
и
туђ
новац
намиривати
свој
издатак
.
кад
бити
он
у
карта
срећа
послужити
,
онда
бити
намиривати
онај
што
јесам
бити
узети
.
у
зао
час
он
један
зима
потерати
несрећа
тај
јесам
само
губити
.
тако
јесам
за
неколик
месец
узети
из
каса
преко
четири
хиљада
дукат
.
да
он
не
бити
ухватити
,
домислити
се
да
удешавати
рачунски
књига
и
исправа
.
у
тај
јесам
бити
толико
вешт
и
срећан
да
он
обичан
контрола
јесам
опазити
.
али
где
јесам
срећа
тај
јесам
и
несрећа
:
са
сав
случајно
приметити
се
на
један
рачунски
документ
туђ
потпис
.
Почне
се
разбирати
како
јесам
постати
тај
потпис
,
па
се
наћи
чудо
нечувен
—
Ријин
грдан
крађа
!
.
.
.
.
«
како
се
сазнати
за
тај
,
Ри
затворити
у
тамница
.
тај
се
судски
звати
лепше
;
казати
се
ставити
он
суд
у
притвор
;
али
онде
где
Ри
седити
јесам
врата
само
притворити
,
него
јесам
затворен
,
и
још
закључати
!
»
Тражило
се
,
испитивати
се
,
извиђати
се
дуго
,
врло
дуго
.
.
.
.
после
претрес
,
који
јесам
трајати
неколико
дан
,
валити
изрећи
пресуда
.
не
бити
ласно
претрести
и
пресудити
проћес
који
јесам
изгледати
просто
проневерење
дужност
,
али
у
који
се
окривити
бранити
врло
вешто
и
врло
дрзак
.
два
добар
адвокат
заступати
јесам
он
веровати
да
јесам
он
човек
прав
,
и
да
он
јесам
овај
снаћи
невиђен
беда
.
.
.
.
остати
бити
још
само
нешто
да
се
довршити
,
па
да
се
огласити
пресуда
,
да
чути
и
кривац
и
публика
како
суд
судити
Рија
Свилорунић
.
Приближаваше
се
тренутак
у
који
хтети
председник
суд
,
побројати
све
што
се
извиђање
сазнати
и
посведочити
,
изрећи
:
«
суд
јесам
пресудити
да
Ри
Свилорунић
за
проневерење
у
дужност
,
за
упропашћење
толико
хиљада
поверен
он
новац
,
трпити
толико
и
толико
година
заточење
»
.
Свилорунић
остајати
само
још
неколико
час
,
само
још
један
ноћ
,
па
да
чути
тај
страшан
реч
,
и
да
видити
страшан
последица
њихов
.
.
.
.
ви
тамница
«
тамница
јесам
кућа
необичан
»
народ
.
изрека
.
тамница
јесам
кућа
необичан
.
тај
јесам
народ
давно
изрећи
за
стар
,
варварски
тамница
;
а
тај
вредити
и
данас
за
сваки
затвор
.
бити
кула
,
бити
палата
,
бити
соб
,
или
подрум
—
затварати
ли
се
она
кључ
с
поље
,
кућа
јесам
тај
веома
необичан
!
она
јесам
тесан
,
она
јесам
страшан
,
она
јесам
загушљив
,
а
колико
јесам
светло
—
показивати
и
само
црн
име
њен
—
тамница
!
.
.
Свилорунић
,
седити
у
свој
тескобан
,
лојан
свећа
осветљен
тамница
,
разговарати
се
јесам
са
себе
:
—
Још
ноћас
у
овај
проклет
соба
!
А
сутра
?
где
хтети
сутра
на
вече
?
по
сав
прилика
у
полициски
казамат
,
с
један
црн
Р
на
леђа
!
Осудиће
ја
на
сваки
начин
.
ух
!
несрећан
свршетак
!
како
да
поднети
тај
каштига
?
да
скочити
у
вод
да
се
удавити
?
е
,
а
камо
ја
срце
за
тај
?
за
такав
поступак
тражити
се
срце
који
моћи
прегорети
живот
.
А
ја
не
имати
снага
да
се
одрећи
задовољство
који
се
куповати
за
десет
пар
,
тај
хтети
сада
имати
срце
да
одузети
себе
живот
!
никако
!
немати
у
ја
снага
за
тај
.
да
се
убити
?
да
дигнути
рука
сам
на
себе
;
да
погледати
у
уста
страшан
цев
?
тај
јесам
јунаштво
који
многи
називље
безумље
,
а
ја
бити
се
поносити
да
он
имати
;
али
он
немати
ни
трун
е
!
—
Па
шта
да
радити
?
—
да
бегати
у
туђ
,
непознат
свет
;
да
огледати
:
не
хтети
ли
моћи
тамо
текар
отпочети
живот
поштен
човек
?
Претворићу
се
у
надничар
,
у
слуга
,
у
аргатин
;
почети
тежак
служба
,
не
бити
ли
како
год
стећи
чврсто
срце
који
бити
бити
јаче
од
жеља
мој
;
који
ја
не
бити
пуштати
да
угађати
сваки
пожуда
свој
.
јер
,
угађати
свој
пожуда
,
ја
ево
падати
из
погрешка
у
погрешка
,
из
несрећа
у
несрећа
.
.
.
.
.
.
—
А
шта
хтети
с
овај
?
сад
извадити
испод
узглавље
свитак
хартија
,
и
почети
он
разгледати
.
—
овде
јесам
,
продужавати
он
јесам
са
себе
:
—
неки
белешка
о
мој
досадашњи
живот
.
Бележио
јесам
свој
мали
грешка
из
који
јесам
ницати
и
расти
велик
грех
мој
.
овај
нека
остати
овде
.
ко
наћи
,
неки
прочитати
!
Мог
се
неки
раније
сетити
,
тргнути
,
те
не
хтети
проћи
као
ја
.
ако
се
тај
догодити
,
ако
се
ма
и
један
мој
другар
учувати
од
погрешка
,
ја
хтети
бити
лакшати
мој
несрећа
.
сад
закуцати
у
врата
.
Кључеви
с
поље
звекнути
;
брава
шкрипнути
;
врата
се
отворити
,
и
Чича
Станоја
,
кључар
,
упитати
:
—
Што
лупати
?
—
Чича
Станоја
!
ходити
амо
,
рећи
Свилорунић
,
ходати
по
соба
.
Кључар
ући
.
тај
јесам
омален
старчић
,
врло
благ
и
добродушан
лице
.
он
јесам
родом
из
Маћедонија
;
доћи
јесам
амо
давно
;
и
служити
јесам
који
где
докле
јесам
постати
кључар
на
.
тамница
судски
.
знати
се
како
народ
у
општи
жалити
сужањ
.
и
кад
бити
се
потпуно
веровати
у
правда
суд
,
опет
бити
срце
човечији
показивати
пека
учешће
према
онај
који
немати
доста
ваздух
,
светлост
,
слобода
,
а
још
ако
се
држати
да
и
прав
човек
моћи
паста
у
оков
,
онда
јесам
сваки
сужањ
—
мученик
.
и
Чича
—
Станоја
бити
увек
благ
спроћу
затвореник
.
А
овај
вече
хтети
према
Свилорунић
да
бити
још
благ
.
—
Чича-
Станоја
!
рећи
он
Ри
:
—
седити
мало
да
се
разговарати
;
узети
ја
неки
велик
мука
;
не
знати
што
хтети
од
себе
.
.
.
.
.
Станоја
сести
,
а
Ри
он
почети
савијати
цигара
.
—
Причај
што
Чича-
Станоја
,
не
бити
ли
овај
време
ићи
брже
.
—
Джаном
,
што
да
ти
причати
,
велим
Станоја
:
—
ја
сегашно
не
знати
ништо
,
а
старовремски
неје
за
ти
.
.
.
.
—
Причај
куда
јесам
пролазити
,
и
где
јесам
служити
пре
него
што
јесам
постати
кључар
овај
тамница
?
—
А
где
несам
?
да
рећи
да
јесам
господоваја
—
несам
;
а
служити
откако
сам
роден
.
—
Па
где
јесам
служити
?
—
Служија
јесам
у
Влашки
.
у
Букурешт
јесам
бија
ћирица
.
Потаг
јесам
дошаја
у
Турна
.
туј
јесам
служија
три
година
.
—
где
јесам
тај
Турна
?
—
еј
тамо
доле
на
Дунав
,
спремати
Кладово
.
—
ту
се
све
говорити
влашки
?
—
Мог
како
хтети
:
и
влашки
,
и
српски
,
и
немски
,
и
свакакав
.
.
.
.
—
Знаш
ли
тај
влашки
Чича-
Станоја
?
—
знати
,
како
не
бити
знаја
?
Ри
иза
тај
разбирати
како
се
влашки
зов
неки
и
неки
ствар
.
па
се
тек
у
један
пут
почети
жалити
да
он
јесам
лоше
.
све
више
и
више
докле
најпосле
не
повикати
:
—
Чича
Станоја
,
не
дати
!
Хоћу
да
умрети
!
Стеже
ја
нешто
у
гуша
.
и
доиста
бити
тако
избуљити
очи
,
да
старац
помислити
:
хтети
умрети
на
пречац
!
да
он
наћи
какав
помоћ
,
овако
у
ноћ
,
старац
се
сетити
да
имати
у
сав
ковчег
неки
«
Пашота-балсама
.
»
Брже
отрчати
да
он
наћи
,
и
да
Рија
да
неколико
капа
на
шећер
.
за
пакост
тај
лек
јесам
Станоја
требати
бог
тај
питати
кад
;
за
тај
и
не
знати
управо
где
он
јесам
оставити
.
клопарати
јесам
дуго
,
дуго
,
по
ковчег
докле
он
јесам
напипати
у
мрак
.
кад
се
вратити
у
затвор
Рија
,
наћи
соб
отворен
и
празан
.
Ри
некуд
изаћи
,
и
не
враћати
се
.
Станоја
сав
претрнути
помислити
шта
моћи
бити
.
Потрчи
овамо
,
потрчати
онамо
—
нигде
Рија
!
Ноћ
таман
;
прст
пред
ока
не
моћи
видети
.
Стражари
око
суд
јесам
опазити
ники
да
јесам
умакнути
.
сав
драг
ноћ
јесам
се
смирити
сиромах
Чича-
Станоја
;
слати
јесам
свуда
где
јесам
мислити
да
Ри
моћи
бити
.
нигде
ни
стрв
ни
јава
.
најпосле
помислити
бити
скочити
у
вод
и
удавити
се
.
и
тада
јесам
добар
старац
још
горе
јадиковати
.
—
изгубити
леб
,
и
изгубити
душа
!
Пустив
он
да
јесам
одузети
живот
без
време
.
е
,
от
робијати
икад
,
а
из
гроб
никад
.
Белћим
бити
го
пуштити
.
«
тако
говорити
свој
језик
тамничар
у
који
срце
бити
родити
за
други
посао
.
али
кад
се
сетити
да
због
овај
случај
он
јесам
губити
сав
хлеб
,
и
да
још
моћи
бити
каштиговати
,
онда
осути
ружити
Свилорунић
као
најгорега
човек
.
.
Већ
не
знати
који
пут
почети
он
опет
претресати
Ријин
соб
,
и
сада
наћи
у
сламњача
један
свежањ
писан
хартија
.
тај
се
сиромах
старац
јако
обрадовати
мислити
да
ту
моћи
бити
какав
записак
који
бити
говорити
у
његов
корист
.
за
тај
тај
хартија
журно
стрпати
себе
у
недра
да
она
сутра
дан
предати
г
.
председник
.
ВИИ
судија
судија
никад
не
благосиљати
сав
који
судити
!
председник
суд
,
г
.
Жељин
Правдић
,
човек
јесам
од
свој
50—55
година
.
висок
,
сув
,
малко
богињав
,
он
јесам
по
изглед
врло
оштар
и
опор
човек
.
ко
он
не
познавати
из
ближе
рећи
бити
да
се
он
никад
не
умести
насмејати
.
А
ко
он
познавати
ближе
казати
да
јесам
у
он
онолико
исти
благост
колико
и
љубав
к
правда
.
Чувен
јесам
као
велик
зналац
закон
,
и
као
чврст
заштитник
правда
и
правица
.
сав
рад
у
суд
,
сав
што
бивати
у
домашај
судски
власт
,
он
имати
на
ум
,
и
,
чинити
ти
се
,
никад
ни
са
шта
не
смети
ока
свој
.
вредан
и
уредан
,
он
и
од
сав
судски
чиновник
тражити
тај
исто
.
с
тај
у
његов
суд
суђење
ићи
и
брзо
и
добро
;
његов
јесам
маса
све
у
ред
;
сав
књига
,
нарочито
интабулациски
,
тачан
јесам
за
прича
;
нигде
се
у
он
посао
не
задржавати
;
сав
ићи
као
навити
сат
.
озбиљан
млад
људи
из
велик
школа
отимати
се
у
његов
суд
.
од
он
зазирати
само
они
који
не
марити
да
радити
и
не
миловати
да
се
учити
.
један
јутро
доћи
г
.
Правдић
,
с
писма
од
министар
правда
,
један
младић
који
јесам
,
као
правник
,
поставити
за
практикант
у
суд
г
.
Правдић
.
председник
прочитати
писма
,
поглед
у
младић
,
и
пустити
се
с
он
у
разговор
.
—
А
за
што
јесам
отићи
у
који
други
струка
,
него
јесам
доћи
у
суд
,
упитати
он
он
.
—
рад
јесам
научити
што
више
из
права
,
одговорити
младић
:
—Ми
јесам
у
школа
неки
закон
прећи
тек
летимице
,
а
неки
јесам
ни
слушати
.
сав
казати
да
се
у
ваш
суд
моћи
много
научити
.
.
.
—
у
овај
јесам
суд
као
и
у
други
,
велим
председник
.
но
ја
мислити
да
бити
ви
бити
боље
спремити
се
за
какав
управнички
служба
.
судиски
јесам
хлеб
врло
горак
.
—
А
ја
,
напротив
,
држати
да
јесам
судиски
служба
узвишен
служба
у
држава
.
—
сумњати
да
јесам
познавати
;
она
узвисити
јесам
,
али
јесам
тежак
,
горак
.
сваки
други
управни
старешина
моћи
по
свој
жеља
и
увиђавност
предузети
и
извршити
многи
корисне
посао
,
на
прилика
,
просити
пут
,
исушити
баруштина
,
прокопати
водовод
,
подигнути
школа
,
завести
радионица
и
т
.
д
.
и
т
.
д
.
А
судија
никад
ништа
не
смести
радити
од
свој
воља
.
он
смести
радити
само
на
позив
парничар
!
други
управник
моћи
свој
рад
стећи
хвала
,
благослов
,
а
судија
свакад
половина
парничар
клети
и
осуђивати
.
кад
који
управник
извршити
какав
дело
за
општи
добра
,
он
моћи
,
и
ако
он
сувременик
не
разумети
,
и
ако
он
осуђивати
због
тегоба
који
на
она
падати
,
опет
бити
уверити
о
доброта
свој
рад
;
моћи
бити
задовољан
и
спокојан
;
а
судија
не
моћи
никад
бити
миран
ни
спокојан
у
свој
душа
.
Што
два
човек
заплетати
сваки
дан
у
свој
рад
;
што
они
крити
и
сам
од
себе
:
тај
један
дан
изнети
пред
судија
,
и
звати
он
да
погодити
како
јесам
бити
,
и
да
она
изрећи
правда
.
с
тај
судија
,
у
сваки
сав
посао
,
моћи
само
рећи
:
«
према
онај
како
ја
јесам
представити
,
и
како
јесам
ствар
сватити
,
држати
да
јесам
права
овако
како
пресуђивати
,
»
а
тај
баш
притискивати
савест
осетљив
човек
.
ја
ники
сав
не
бити
световати
да
бити
судија
.
.
.
у
тај
мах
ући
у
седница
к
председник
Чича-
Станоја
,
тамничар
,
с
кључ
и
са
свежањ
хартија
.
блед
и
престрављен
старац
рећи
:
—
господин
,
несу
за
ја
овијати
кључови
,
него
железо
!
не
умејашем
да
учувати
;
ја
утећи
онај
несретник
Ри
.
Сега
што
да
чинити
?
заковати
ја
у
железо
на
место
он
.
.
.
.
—
како
да
утећи
?
упитати
изненадити
председник
.
—
ето
,
господин
,
утећи
на
мој
очи
.
ја
изварати
како
да
см
дете
.
старац
сад
испричати
сав
како
јесам
бити
.
«
Ева
,
овај
јесам
нашаја
у
његов
постеља
,
завршити
он
,
пружити
председник
хартија
који
јесам
наћи
на
Ријин
постеља
.
председник
,
примити
хартија
,
рећи
тамничар
:
—
Ида
ти
Станоја
на
свој
место
.
ја
хтети
наредити
да
се
најпре
извидети
како
јесам
тај
бити
,
и
имати
ли
у
тај
твој
кривица
или
немати
.
тек
после
видети
се
:
моћи
ли
остати
у
служба
,
или
не
моћи
.
Станоја
се
удати
.
председник
зазвонити
.
Пандур
ући
.
—
неки
доћи
г
.
секретар
!
рећи
председник
.
кад
секретар
доћи
,
председник
наредити
да
се
одмах
јавити
полиција
да
бегунац
тражити
,
за
тај
,
да
се
извидети
како
јесам
побећи
затвореник
Ри
:
јесам
ли
све
онако
како
причати
тамничар
.
најпосле
додати
:
—
овај
јесам
младић
наш
нов
практиканат
.
одвести
он
у
преписаоница
,
и
наредити
да
почети
служба
од
сам
почетак
.
неки
преписивати
неки
време
,
па
хтети
видети
за
који
јесам
посати
даље
припреман
.
Удалише
се
и
овај
двојица
.
председник
сести
,
и
узити
разгледати
Свилорунићев
хартија
.
ВИИИ
Младост-лудост
свако
хтети
питати
старост
где
он
јесам
бити
младост
?
нар
.
пословица
.
Разгледавши
све
редом
записак
,
г
.
председник
,
кад
се
искупити
судија
рећи
:
—
Данас
бити
бити
на
ред
да
се
објавити
пресуда
по
кривица
Рија
Свилорунић
,
али
јесам
он
ноћас
побећи
из
затвор
,
и
засад
се
не
знати
где
јесам
.
писати
јесам
одмах
полиција
да
он
тражити
;
а
за
кључар
(
тамничар
)
наредити
јесам
да
се
за
непажња
узети
на
одговор
.
Међа
тај
Ри
јесам
,
по
сав
прилика
навалице
,
оставити
један
рукопис
у
који
казивати
сав
досадашњи
живот
.
он
побрајати
многи
свој
мана
;
а
такав
мана
ја
виђати
и
на
други
деца
и
младић
.
казивати
,
како
он
се
кад
који
мана
заметати
,
и
како
се
разрастати
.
ако
јесам
вољан
,
моћи
часком
прочитати
овај
рукопис
,
докле
се
не
скупити
парничар
за
други
рад
!
—
да
чути
!
рећи
судија
Живко
:
—
и
судија
јесам
и
оцеви
јесам
.
Мог
ми
тај
двојак
занимати
.
тај
исто
изјавити
и
други
двојица
.
председник
отпочети
читати
овај
састав
:
„
ЖИВОТ
и
владање
“
рити
Свилорунић
«
сав
јесам
мој
несрећа
постати
од
десет
пар
»
!
«
ја
јесам
се
родити
у
кућа
имућан
.
мој
јесам
отац
најпре
радио
занат
,
а
после
јесам
постати
трговац
:
отворити
јесам
болта
.
он
јесам
родити
у
село
,
а
мајка
ја
јесам
из
варош
.
као
што
рећи
,
имовни
стање
отац
мој
бити
јесам
врло
добро
,
јер
ја
,
деца
његов
,
за
његов
живот
,
не
зазнати
ни
за
какав
оскудица
.
ма
да
јесам
он
често
говорити
неки
страшан
реч
о
штедња
,
о
чување
,
ја
,
док
он
бити
жив
,
не
осетити
ни
у
шта
немаштина
.
«
ја
јесам
имати
четири
сестра
,
сав
четири
стар
од
ја
.
ласно
јесам
веровати
кад
причати
колико
јесам
се
сав
обрадовати
ја
,
као
први
мушкарац
.
особито
се
,
вео
,
отац
осећати
сретати
:
јесам
знати
шта
јесам
чинити
од
велик
радост
.
сав
казати
да
он
јесам
мој
рођење
и
мој
крштење
стати
леп
новац
.
«
Још
ја
јесам
цуцати
на
колено
а
приказивати
ја
јесам
да
хтети
ја
дати
на
неколик
корисне
занат
,
па
и
на
трговина
;
да
хтети
ја
уортачити
са
себе
,
да
хтети
ја
познати
с
муштерија
свој
,
и
с
кућа
који
он
веровати
.
и
кад
бити
ја
сав
тај
изређати
,
кад
бити
замислити
како
хтети
онда
и
јесам
бити
срећан
са
ја
,
он
бити
ја
стискати
на
свој
прси
,
и
засути
пољубац
.
«
То
памтити
као
данас
.
«
доцније
,
опазити
да
са
ја
бивати
све
другојаче
,
а
не
онако
како
јесам
желети
он
,
само
бити
суморно
проговорити
:
—
у
наш
град
моћи
зарадити
новац
,
моћи
купити
кућа
и
дућан
,
моћи
се
богато
оженити
,
и
изићи
на
глас
,
али
деца
свој
не
моћи
упутити
куд
желити
,
и
како
желити
;
она
упућивати
други
неко
.
ко
?
и
како
?
не
знати
;
тек
она
не
бивати
оно
што
желити
ти
!
.
.
«
Једини
мушкарац
међу
четири
девојка
,
ја
јесам
расти
као
мајчин
маза
,
и
владати
се
као
кућеван
тиран
.
осем
отац
,
ко
јесам
се
прилично
прибојавати
,
сав
други
бити
јесам
се
на
глава
попети
.
«
ја
јесам
купован
и
доношен
свакојак
сиграчка
откако
јесам
зазнати
за
себе
.
јесам
умести
ни
говорити
а
већ
јесам
имати
леп
дрвен
коњ
и
леп
дрвен
колица
.
у
онај
што
јесам
мој
јесам
смести
ники
преко
погледати
.
ја
јесам
бити
тако
ћудљив
,
да
јесам
се
срдити
ако
ја
ко
дирнути
у
коњ
и
у
кола
;
а
ако
се
сав
ућутати
,
и
не
хтети
да
она
поглед
,
ја
се
срдити
за
што
не
гледити
.
и
кад
бити
опазити
тај
немарност
према
себе
,
ја
бити
често
почињати
стењати
за
прабога
,
и
мучити
бити
се
да
се
расплакати
на
сила
.
.
«
ако
се
који
дете
пре
ја
да
што
од
колач
,
од
воће
,
од
слаткиш
,
ја
се
срдити
што
јесам
прво
дати
ја
;
а
ако
се
прво
пружити
ја
—
ја
се
бојити
да
онај
други
не
остати
више
!
.
.
.
«
Пошто
јесам
ја
бити
тако
амишан
према
други
,
јесам
бити
очекивати
ни
да
други
према
ја
бити
добар
.
с
тај
јесам
често
имати
рашта
расрдити
се
и
,
готово
у
сваки
таки
прилика
,
показати
дивљина
срце
свој
.
сирот
мајка
мој
сваки
јесам
час
морати
долазити
да
ми
развађати
и
да
утишавати
наш
свађа
.
готово
свакад
налазити
јесам
она
да
јесам
крив
ја
.
место
да
ја
тај
опемене
,
да
се
тргнути
,
да
се
поправити
—
ја
јесам
постајати
сав
гора
:
—
онај
девојчура
(
сестра
мој
)
,
мислити
јесам
ја
у
себе
,
држати
страна
један
други
,
а
за
ја
не
марити
!
.
.
.
«
кад
јесам
поћи
у
школа
,
бити
јесам
у
кућа
велик
свечаност
.
отац
ја
јесам
јесам
одвести
учитељ
који
ја
упис
у
први
разред
.
Учитељ
бити
млад
човек
,
сав
посао
разумевати
добро
,
а
с
отац
мој
живити
се
лепо
.
он
својски
настати
да
ја
упутити
на
добра
.
и
,
душа
ваљати
,
ја
јесам
моћи
научити
све
што
бити
ја
се
задати
за
«
лекција
»
,
само
ако
јесам
хтети
;
али
јесам
,
уз
лекција
,
примати
од
који
који
многи
рђав
навика
који
јесам
бити
пун
опасност
за
мој
потоњи
живот
.
«
ја
јесам
сав
радио
онако
како
ја
јесам
кад
воља
.
кад
ја
јесам
воља
да
ићи
у
школа
—
ићи
јесам
уредно
;
а
кад
ја
јесам
воља
,
изостајати
јесам
,
доцнити
се
,
тући
јесам
се
с
ђак
,
губити
свој
књига
и
бедити
за
тај
други
,
тужити
она
,
опадати
,
и
кривити
свако
само
себе—никад
!
«
некад
на
нога
унети
у
школа
силно
блато
;
ако
учитељ
,
видити
тај
,
рећи
да
се
очистити
,
ја
изаћи
,
отићи
кућа
слинити
уз
пут
,
и
сваки
велим
да
ја
јесам
учитељ
истерати
из
школа
!
и
кад
поранити
у
школа
,
свакад
заборавити
код
кућа
ма
што
:
или
плајваз
,
или
перо
,
или
таблица
,
или
њен
писаљка
.
кад
ја
учитељ
за
тај
прекор
,
ја
се
на
он
расрдити
и
цео
сам
час
нешто
љут
и
гњеван
.
.
.
.
.
«
на
час
јесам
бити
немиран
од
свити
други
ђак
.
Учитељ
јесам
често
морати
прекидати
сав
говор
,
да
ја
викнути
:
—
Рија
,
смирити
се
!
Рија
,
пазити
!
Рија
,
посвирати
па
и
за
појас
заденути
!
«
на
таки
опоменути
,
ја
јесам
често
настављати
нов
смеј
.
«
сав
јесам
мој
књига
бити
ишарабатане
.
сваки
наслов
ишатиран
,
замрљан
.
тај
јесам
ја
чинити
и
на
туђ
књига
,
само
ако
јесам
ја
пасти
шака
.
«
од
кућа
до
школа
,
и
од
школа
до
кућа
,
никад
јесам
ићи
као
смерно
,
паметно
дете
:
него
трчати
,
викати
,
дозивати
и
псовати
друг
,
потезати
се
на
пас
,
на
мачак
који
у
пут
видити
,
поткрадати
пиљар
и
бакал
,
или
она
чинити
какав
бити
штета
.
«
Долазећи
кућа
,
још
с
врата
викати
:
—
дати
ја
хлеб
!
не
хтети
сув
хлеб
!
Хоћу
сир
,
скоруп
,
или
ма
какав
смок
.
«
књига
свој
бацити
куд
он
драго
,
а
после
крив
други
да
јесам
ја
она
затурити
.
кад
год
полазити
у
школа
цео
се
кућа
узнемирити
докле
ја
прибрати
књига
и
сав
што
ја
требати
.
«
кад
јесам
у
црква
на
богомоља
увек
гуркати
друг
,
излазити
из
ред
,
смејати
се
,
и
засмејавати
други
.
кад
ко
метанисати
и
много
се
крстити
,
ја
он
се
подсмевати
.
на
бденије
зашивати
другар
,
и
свећа
често
хтети
да
припалити
по
ко
од
она
!
»
како
чути
сват
,
одмах
скуп
чета
свој
дружина
,
те
пред
црква
викати
:
—
изгорети
кум
кеса
!
изгорети
кум
кеса
!
па
кад
један
кум
,
на
тај
вика
,
рећи
са
сав
хладно
:
—
имати
шта
и
да
он
изгорети
;
а
шта
хтети
изгорети
ти
?
онда
ја
бити
на
он
тако
љут
као
да
ја
јесам
учинити
најгору
неправда
.
.
.
.
.
«
јесам
ја
бити
петнаест
година
,
а
већ
јесам
пушити
као
Турчин
.
да
купити
дуван
,
те
да
уживати
сласт
од
дим
његов
,
довијати
јесам
се
од
сваки
рука
,
само
да
бити
пар
излагати
.
.
.
.
«
једном
ја
видити
један
средовечан
човек
да
држати
међу
два
прст
цигара
,
и
повлачити
у
себе
дим
њезин
,
па
прићи
и
на
ухо
ја
шанути
,
да
ники
други
не
чути
:
—
Младић
!
тај
јесам
цигара
зао
госпођа
!
Кајаћеш
се
што
јесам
се
најмити
она
да
служити
!
ти
се
чинити
да
она
говети
ти
,
а
ти
све
давати
она
да
уговети
!
Рекавши
тај
,
он
брзо
отићи
од
ја
.
«
А
ја
,
место
да
се
заруменити
,
место
да
промуцати
који
реч
у
име
захвалност
за
такав
савет
,
и
на
такав
начин
,
ја
—
бесно
и
осион
дериште
—
исплазити
за
он
језик
и
рећи
:
—
Хајд
’
тако
права
!
.
.
.
.
«
у
гимназија
јесам
имати
друг
не
само
из
наш
варош
,
него
и
са
село
,
и
из
други
место
.
пред
школа
наш
бити
свакад
продавац
с
разним
посластица
за
деца
.
ту
ја
јесам
бити
мио
машити
се
рука
у
џеп
,
извадити
десет
пар
,
и
купити
или
переца
,
или
ђеврек
,
или
шећеран
кромпир
,
или
печат
,
или
ма
што
друго
.
с
тај
јесам
мајка
толико
пута
вадити
душа
за
тај
десет
пар
.
мајка
ја
некад
да
,
а
некад
се
клети
да
немати
.
тада
се
ја
раздерати
,
викати
,
лупати
врата
и
прозор
,
и
учинити
штета
десет
пута
више
.
једном
јесам
се
(
о
Божа
,
ала
јесам
бити
луд
!
)
попети
на
сантрач
од
бунар
и
викнути
мајка
:
—
Или
ја
дати
десет
пар
,
или
хтети
сад
скочити
у
бунар
!
и
нагнути
се
божем
да
скочити
!
«
сирот
мајка
прекрсти
се
;
бацити
ја
крајцара
,
и
рећи
:
—
слазити
доле
,
Рија
,
хтети
ли
тај
бити
мајка
!
«
Дрги
пут
сам
перорез
подаврьо
свој
очни
јабучица
,
и
рећи
:
—
Избићу
себе
око
,
ако
ја
не
дати
десет
пар
!
«
јадница
ја
и
тада
бацити
двадесет
пар
,
рећи
:
—
ако
знати
за
бог
,
дијета
,
оставити
се
тај
!
тај
не
слутити
на
добра
,
него
на
велик
зло
,
мој
синак
!
.
.
.
«
тада
бити
још
жив
мој
баба
,
очин
ја
мајка
.
Жена
сељанка
,
остати
на
дом
удовица
,
доћи
јесам
отац
мој
а
синути
свој
да
провести
последњи
свој
дан
.
овај
мудар
,
стар
жена
,
имати
обичај
рећи
:
—
деца
!
деца
!
Шта
ли
хтети
најпосле
бити
од
ви
?
ви
трошити
више
него
што
зарађивати
.
да
јесам
стар
ваш
тако
радити
,
зло
и
наопако
!
деца
мој
!
чувати
тај
бео
пар
за
црн
дан
!
.
.
.
.
«
једном
ја
обискох
око
баба
за
десет
пар
.
Бак
се
дигнути
и
одсећи
леп
кришка
хлеб
,
и
пружити
ја
јесам
.
ја
треснути
бака
по
рука
,
а
кришка
пасти
на
земља
.
старица
се
сагнути
,
узити
са
земља
кришка
,
отрести
јесам
,
пољубити
,
и
рећи
—
—
не
дати
тај
бог
пожелети
он
!
али
како
радити
,
мој
Рија
,
тај
хтети
дочекати
.
«
тада
ја
доћи
да
се
покајати
што
јесам
учинити
;
али
тај
осећање
трајати
за
мало
.
сутра
дан
јесам
опет
лупати
и
викати
за
десет
пар
.
.
.
«
кад
ја
отац
умрети
,
сав
се
изменити
.
Наша
се
кућа
морати
добро
стегнути
да
саставити
крај
с
крај
.
мајка
јесам
још
морати
мислити
о
удаја
сестра
мој
,
а
ја
мислити
само
о
себе
,
о
свој
задовољство
.
не
могућ
добијати
од
мати
ни
онолико
колико
јесам
добијати
за
очин
живот
,
ја
се
почети
бринути
о
себе
на
други
начин
.
иза
отац
остати
дућан
,
пун
свакојак
роб
од
који
јесам
ја
,
у
друштво
с
калфа
,
парац
по
парац
,
упућивати
ти
се
тако
трошкарити
.
«
у
тај
доба
већ
јесам
знати
и
задужити
се
.
«
кад
у
један
познаник
узајмити
,
ја
се
клети
и
зарицати
,
да
хтети
вратити
на
време
;
кад
пак
рок
доћи
(
а
рок
долазити
брже
него
ишта
друго
)
,
онда
крив
свако
пре
него
себе
.
тад
морати
молити
други
.
тако
јесам
се
сваки
дан
множити
мој
поверилац
и
расти
мој
ситан
дуг
.
«
на
такав
начин
,
ја
јесам
још
за
свој
школовање
,
спискати
све
што
ја
јесам
од
отац
остати
.
по
несрећа
отац
ја
јесам
умр'о
без
тестамент
,
тај
сестра
,
осим
удаја
,
јесам
припасти
ништа
у
наследство
.
онај
јесам
разудати
сиротињски
.
мајка
ја
умрети
више
од
туга
него
од
староста
.
ја
остати
јесам
у
свет
с
небројен
пожуда
за
уживање
,
а
с
мало
или
ни
мало
снага
да
што
привредити
.
«
тад
јесам
већ
бити
младић
.
у
служба
јесам
имати
лепо
место
.
како
јесам
ја
од
онај
људи
који
марити
само
за
себе
,
тако
се
никад
јесам
ни
заносити
за
којекакав
утопија
.
с
тај
јесам
ја
старешина
миловати
,
и
сматрати
као
младић
«
солидан
.
»
знати
се
да
јесам
ја
бити
«
масаџија
,
«
тојест
,
наследник
богат
отац
,
али
се
јесам
знати
да
јесам
ја
свој
наследство
упутити
давно
.
за
тај
се
очекивати
од
ја
у
сваки
прилика
да
јесам
дуже
рука
.
и
ја
јесам
се
упињати
да
тај
бити
:
одевати
јесам
се
лепо
,
живети
јесам
господски
,
проводити
се
богаташки
,
а
плата
примати
мали
.
«
да
писати
година
дан
,
не
бити
исписати
сав
свој
довијање
да
доћи
до
новац
,
и
онај
јад
који
јесам
јадити
баш
с
тај
проклет
новац
!
.
.
.
«
у
друштво
с
људма
,
као
што
бити
и
сам
,
научити
се
картати
.
тај
ја
игра
заузети
свега
.
у
почетак
ја
срећа
послужити
необично
добро
.
у
тај
време
добити
место
благајник
.
у
мој
рука
доћи
кључ
од
каса
у
који
свакад
имати
довољно
новац
.
један
,
у
несрећа
,
да
поправити
свој
губитак
,
ја
се
машити
рука
за
новац
туђ
који
стојати
под
мој
управа
.
од
тај
доба
узимати
јесам
он
свакад
кад
ја
јесам
бити
невоља
у
картање
.
некад
јесам
,
добити
доста
,
враћати
што
јесам
бити
узети
;
али
се
догађати
да
чешће
узимати
повеће
сума
,
а
ређе
враћати
и
по
мање
сумица
.
да
се
тај
злоупотреба
не
проптати
,
изумевати
јесам
нечувен
мајсторија
,
тај
јесам
тако
прикривати
стање
свој
каса
.
при
сав
тај
зепсти
јесам
и
дан
и
ноћ
да
се
ствар
не
открити
.
«
да
бити
се
дочепати
новац
,
божем
да
подмирити
каса
,
наумити
да
се
оженити
.
у
воља
ја
бити
девојчица
Јулка
,
али
она
немати
новац
.
.
.
.
Понудише
ја
Зорка
,
девојка
богат
и
од
јак
вамилија
.
ја
,
у
свој
неприлика
,
за
други
и
не
питати
.
пристати
,
испросити
,
и
мислити
заклонити
јесам
се
бар
зе
неки
време
.
али
усред
тај
мој
нада
и
план
,
трагање
по
мој
удешен
признаница
обелоданити
мој
крађа
,
и
ја
довести
ево
овде
.
.
.
.
«
сад
чекати
шта
хтети
ја
донети
сутрашњи
дан
.
ох
!
проклети
оно
прво
десет
пар
!
.
.
.
оно
ја
јесам
водити
од
сласт
у
сласт
;
од
погрешка
у
погрешка
,
докле
ја
не
затворити
у
тамница
!
и
ко
знати
куда
ја
оно
још
не
хтети
одвести
?
!
.
.
«
проклети
десет
пар
!
ИX
Отаџбина
.
нем
реч
ни
веће
,
ни
свет
,
ни
милије
,
него
што
јесам
реч
—
Отаџбина
!
.
.
уздах
изгнаник
.
први
дан
месец
Јула
@card@
српски
војска
бити
прећи
Дрина
на
Бадовинци
,
и
ударити
на
Бијељина
.
не
моћи
одмах
освојити
тај
место
онај
се
утврдити
у
околина
,
где
се
тада
отпочети
низ
онај
крвав
бој
који
стати
толики
жртва
,
а
свршити
се
наш
повратак
на
десни
дрински
обала
.
@card@
Јула
,
још
од
@card@
сат
из
јутро
,
започети
се
крвав
бојити
између
Срба
и
Турчин
,
и
трајати
до
@card@
сат
после
по
дне
.
пред
сам
ноћ
у
бадовиначки
болница
,
међу
тежак
рањеник
,
донети
болничар
један
добровољац
који
јесам
олово
ударити
поврх
леви
сиса
и
избити
на
плећка
.
спреда
он
јесам
рана
мали
а
на
плећка
се
расцветати
као
да
јесам
кроз
она
граната
пројурити
.
кад
рањеник
дисати
,
онда
он
на
онај
рана
на
плећка
избијати
клобук
од
сукрвица
и
од
неки
пена
као
мехур
од
сапун
.
Видећи
тако
јуначки
рана
,
лекар
с
неки
поштовање
упитати
рањеник
како
он
јесам
име
.
рањеник
зажмурити
,
намрштити
се
,
и
учинити
се
нечуо
.
за
тај
веома
изнемогао
глас
упитати
:
—
господин
!
Хоћу
ли
ја
скоро
умрети
?
—
не
бојити
се
,
јунак
,
одговорити
лекар
:
—
рана
јесам
велик
,
али
не
морати
бити
самртан
.
.
.
.
.
.
—
не
бојити
се
ја
смрт
,
господин
;
него
.
.
.
него
.
.
.
.
Слабачко
затрести
глава
;
зажмурити
,
и
умукнути
.
—
да
се
удати
овај
одавде
,
ако
имати
што
тајно
да
казати
?
рећи
хтети
он
лекар
.
-
не
марити
!
сад
моћи
чути
сав
!
.
.
.
проклети
десет
пар
!
—
Већ
delirium
!
рећи
један
лекарски
помоћник
.
рањеник
чути
тај
,
погледати
он
значајно
.
Болничари
,
болничарка
,
и
сам
служитељ
,
нехотице
се
прикупити
око
постеља
његов
.
сав
се
утишати
.
он
прибрати
мало
снага
,
па
почети
овако
:
—
за
име
мој
не
питати
!
оно
ви
не
требати
.
него
знати
да
јесам
родити
у
овај
земља
.
.
.
.
.
са
зао
управа
срце
свој
,
падати
из
погрешка
у
погрешка
.
на
последак
учинити
оно
за
што
ја
чекати
робија
.
.
.
.
тада
.
.
.
побећи
.
.
.
.
тумарити
у
туђ
свет
.
.
.
.
ух
!
проклети
десет
пар
!
рањеник
умукнути
,
зажмурити
;
после
мали
одмор
,
наставити
.
.
«
пребијати
се
од
немио
до
недраг
:
свуда
бити
туђ
,
свуда
незнан
,
свуда
немио
,
свуда
мучити
,
—
већ
омрзнути
јесам
на
себе
.
.
.
.
.
кад
чути
да
Србија
завојштити
на
Турчин
,
поћи
и
ја
.
.
.
да
се
бити
.
.
.
.
.
јесам
војник
.
.
.
чак
јесам
човек
страшљив
;
али
јесам
туг
у
туђина
тежак
од
сваки
мука
у
отаџбина
.
.
.
.
.
ох
,
отаџбина
!
ох
,
име
слатко
!
благо
онај
ко
ти
моћи
свакад
да
имати
!
.
.
опет
умукнути
.
хладан
он
знојити
избити
по
чела
.
после
неколик
тренутак
наставити
:
«
Шта
хтети
овај
рат
донети
српски
народ
—
не
знати
;
али
знати
да
хтети
скинути
камен
са
срце
онај
Србин
који
јесам
,
као
овај
ја
,
у
туђина
венути
за
свој
домовина
.
ја
не
помоћи
баш
ништа
!
пасти
у
први
бој
.
.
.
.
.
нека
!
.
.
.
не
марити
ништа
.
.
.
бар
хтети
оставити
кости
у
српски
земља
!
.
.
.
«
проклети
десет
пар
!
.
.
.
—
Кук
!
тај
јесам
он
!
рећи
потресен
болничарка
Јулка
;
али
они
што
бити
око
рањеник
,
гледати
у
он
,
и
не
саслушати
овај
узвик
.
.
.
.
А
рањеник
,
на
тај
реч
,
кренути
свој
тром
очи
,
поглед
у
Јулка
,
и
по
лице
он
се
почети
развлачити
као
слабачак
осмејак
,
па
се
брзо
следити
.
.
.
дихање
он
се
убрзати
,
немоћ
се
увећати
,
очи
се
укочити
,
и
на
доњи
трепавица
се
завирити
неколик
суза
.
.
.
хтети
још
нешто
да
изговорити
,
па
не
моћи
.
.
.
.
.
зенути
један
пут
;
зенути
други
пут
и
—
преминути
!
.
.
.
Међа
крвав
крпа
,
који
јесам
јесам
затварати
ран
свој
,
наћи
се
један
бео
марама
,
и
на
један
перо
њен
бити
навести
два
слово
Р
.
с
.
Бришући
свој
сузне
очи
,
болничарка
Јулка
рећи
:
—
овај
јесам
кукаван
Ри
Свилорунић
.
његов
јесам
овај
марама
!
.
.
.
.
сутра
дан
јесам
он
саранити
у
бадовиначки
гробље
.
за
крстача
његов
осванути
један
јутро
привезати
леп
пешкир
,
и
на
он
јесам
извести
овај
:
«
проклети
десет
пар
!
крај
