?млад
удовица
јесам
одмах
по
ручак
поставити
сто
у
свој
сала
са
нов
„
кафетухом
“
што
он
јесам
она
сам
радити
;
поређати
јесам
на
он
свој
диван
шоља
и
сребрн
„
цукер-пикслу
“
па
нестрпељив
изглед
свој
два
другарица
.
ево
већ
читав
сахат
како
нагао
корак
ходити
по
сала
горе
доле
,
лице
она
све
горети
од
унутарњи
жар
.
кад
доћи
пред
велик
огледало
,
стати
па
дуго
гледити
у
он
.
дати
бити
по
сермија
свој
само
да
знати
,
јесам
ли
тај
докторов
девојка
,
тај
шумарев
ћерка
леп
од
она
?
млад
удовица
бити
јесам
доиста
врло
леп
;
да
јесам
живити
у
ма
који
велик
варош
важити
бити
за
леп
жена
,
а
у
овај
час
ужаснути
узбуђеност
њезин
горила
она
јесам
неки
демонски
ватра
у
црн
очи
.
Јутрошњи
пустити
глас
:
да
се
доктор
Станоја
Лазић
жена
—
распирити
јесам
у
срце
њезин
сав
бес
љубомора
и
она
бити
дати
и
крв
срце
свој
само
да
спречити
тај
женидба
.
кад
јесам
стигнути
госпођа
Санда
и
млад
пошиница
чисто
јесам
се
пренеразити
од
чудо
.
млад
удовица
дочекати
она
јесам
расплакан
очи
;
од
тежак
узбуђеност
попасти
јесам
бити
неко
грчевито
трзање
.
но
кад
јесам
спазити
да
она
долазити
другарица
умирити
се
.
сав
три
сести
за
постављен
сто
.
—
питати
ја
што
јесам
таки
—
почети
млад
удовица
и
глас
она
дрхтати
—
тај
од
јутрос
јесам
сав
отровати
.
бити
ја
јесам
мајстор
Пај
чизмар
из
Ч
.
—
знати
онај
што
ја
јесам
дужан
двеста
форинта
—
и
донети
интерес
.
питати
ја
он
,
на
свој
зло
,
шта
јесам
нов
у
Ч
.
а
он
ја
казати
како
се
по
село
говорити
,
да
јесам
доктор
Станоја
Лазић
пре
неки
дан
испросити
поћерка
његов
комшиница
госпођа
Боса
,
а
кћер
покојни
шумар
Животић
.
кад
тај
рећи
а
ја
као
да
јесам
гром
погодити
;
умал
’
што
јесам
пасти
са
столица
.
казивати
бог
радити
,
знати
ли
ви
два
што
о
тај
?
—
звати
јесам
ви
,
јер
убити
се
одмах
ако
јесам
тај
истина
!
другарица
удовичин
знати
јесам
за
тај
глас
,
тај
јесам
се
љутито
поплашити
када
јесам
видети
како
млад
удовица
сав
пламтити
.
—
тај
ићи
,
луда
један
!
—
прихватити
госпођа
Санда
озбиљно
—-
што
јесам
се
тако
занети
ради
ништа
.
тај
ти
знати
да
јесам
шта
у
тај
ствар
,
да
бити
ја
на
пошта
први
чути
и
одмах
ти
јавити
.
Шта
се
и
шта
не
говорити
а
тај
се
говорити
још
пре
година
дан
па
се
данас
већ
и
заборавити
.
ако
се
доктор
мисао
женити
,
морати
се
женити
тек
одавде
,
тај
тај
јесам
бар
резон
кад
међ
ми
живити
.
—
ја
ти
рећи
да
јесам
он
мало
спор
човек
у
тај
,
—
чекати
још
овај
зима
,
два
три
бал
па
јесам
доктор
твој
.
—
бре
не
рећи
друго
,
јесам
тај
баш
ни
тако
—
прихватити
пошиница
-—
имати
ту
неки
ђаво
у
ствар
.
Имаће
Катица
права
.
Отоич
јесам
Попић
долазити
мој
попа
,
мал
’
тај
јесам
по
„
известије
“
за
доктор
.
мој
ти
се
нешто
закопчати
до
грло
,
дати
ја
јесам
само
три
дукат
а
кад
он
ја
запитати
одкуда
он
,
а
он
се
обрецнути
:
„
зар
жена
морати
свашта
први
знати
!
“
при
овај
реч
пребледети
јесам
млад
удовица
као
крпа
.
-—
тај
ићи
збогом
!
—
прихватити
Санда
живо
—
ако
јесам
,
онда
јесам
тај
за
Попић
.
А
питање
јесам
јесам
ли
„
известије
“
?
Попић
јесам
адвокат
човек
,
можда
јесам
узети
што
друго
?
—
тај
мана
,
тај
тај
не
знати
,
—
прихватити
попадија
чисто
јетко
—
дукат
се
дати
само
кад
се
ко
жена
;
знати
ја
тај
боље
од
ти
!
Биће
тај
ђаво
.
—
и
ја
ви
опет
казати
—
рећи
госпођа
Санда
још
живље
—
да
јесам
тај
само
празан
разговор
.
прво
,
де
бити
онаки
човек
као
што
јесам
наш
доктор
узети
паоркиња
са
село
?
А
други
,
идући
јесен
јесам
рештаурација
,
бирати
се
нов
мађистрат
.
доктор
јесам
паметан
човек
,
знати
он
шта
тај
значити
када
бити
се
оженити
из
туђ
место
.
мој
Мата
он
зацело
не
бити
дати
свој
глас
а
ни
твој
поп
,
а
тек
варошки
физикат
јесам
мали
ствар
;
носити
тај
место
,
други
,
леп
крајцара
.
—
о
жена
,
жена
,
говорити
,
баш
као
луд
.
—
рећи
удовица
болно
—
у
мој
чудо
доћи
ја
јесам
да
ти
се
и
насмејати
.
ама
чути
ли
тај
да
јесам
мајстор
Пај
ја
изриком
рећи
:
доктор
јесам
тај
девојка
већ
испросити
!
млад
удовица
још
јесам
бити
ни
изговорити
кад
у
соб
рупа
из
ненад
госпођа
Јула
фишкалица
.
Госпођа
Јула
још
на
вратити
већ
викати
:
—
знати
ли
жена
шта
јесам
нов
?
Наш
се
доктор
жена
.
сад
јесам
баш
чути
од
градоначелник
,
узети
јесам
„
урлауб
“
па
шест
недеља
,
ићи
одмах
после
венчање
са
жена
у
Беч
па
у
Италија
.
овај
глас
пасти
јесам
као
бомба
међу
три
другарица
.
Чисто
јесам
сав
три
одскочити
са
свој
седиште
.
млад
удовица
навући
се
мрак
на
очи
.
—
тај
тај
не
моћи
бити
!
—
план
госпођа
Санда
први
.
—
А
који
узимати
?
—
запитати
госпођа
пошиница
тек
да
забашурити
свој
забуна
.
—
тај
како
ко
?
—
рећи
фишкалица
узверено
—
бар
ја
мислити
ники
други
него
ти
Катица
душа
,
шта
се
проневештавате
!
ја
јесам
одмах
мислити
да
јесам
тај
,
па
јесам
се
пожурити
да
први
гратулирати
.
сретан
да
бог
да
!
Баш
диван
пар
људи
!
тај
знати
јесам
ја
тај
већ
одавно
,
да
се
ви
двоје
лепо
гледати
.
Баш
ја
јесам
мило
!
млад
удовица
смркнути
се
пред
очи
.
ухватити
грчевит
рука
чаша
водити
и
попити
јесам
на
душек
.
—
ја
тај
чути
сад
од
ви
!
—
рећи
Катица
и
глава
она
клонути
на
оба
рука
.
—
Јел
’
можно
,
слатко
!
—
викнути
госпођа
фишкалица
зачуђен
и
поглед
у
госпођа
Санда
и
пошиница
—
тај
тај
јесам
ужасан
!
тај
тај
се
звати
овај
жена
убити
!
Госпођа
Јула
јесам
бити
жена
бистар
па
јесам
један
поглед
прозрети
цео
ситуација
.
Још
јесам
од
чудо
доћи
ни
себе
кад
се
зачути
корак
у
предсобље
.
у
сала
упад
госпођа
Лексо
сав
усплахирити
.
како
јесам
лагано
ићи
сав
се
задувати
.
—
тај
чути
ли
жена
ако
бог
знати
!
—
план
госпођа
Лексо
и
глас
она
цикнути
као
у
гуја
.
—
сад
ја
баш
рећи
Гај
лицидер
да
јесам
од
јутрос
доктор
у
он
купити
венчати
свећа
.
у
два
сат
сести
јесам
он
и
Стева
Попић
на
кола
и
отићи
управо
у
Ч
.
сутра
се
доктор
венчавати
,
узимати
неки
прост
девојка
,
неки
спахински
шумар
кћер
,
али
богат
!
јесам
л
’
тај
још
жив
човек
чути
и
видити
!
—
завршити
госпођа
Лексо
крстити
се
.
—
То
јесам
крајњи
безобразлук
!
—
план
госпођа
фишкалица
који
јесам
бити
ни
скинути
шеширати
.
—
А
чекати
се
доктор
,
пресести
ти
тај
„
штрајх
“
!
тај
јесам
увреда
за
цео
наш
варош
!
зар
он
мислити
да
хтети
ко
гледати
тај
паоркушу
његов
.
„
пфуј
тајфел
!
“
—
тако
се
продати
за
новац
!
тај
јесам
бити
лозинка
да
се
сав
жена
осути
жесток
реч
против
доктор
Станоја
Лазић
и
његов
женидба
.
у
тај
врева
ћутала
јесам
само
млад
удовица
—
али
јесам
у
њезин
рањен
срце
најдубље
врити
и
кипити
освета
,
крвни
освета
за
презрен
љубав
њезин
.
сутра
дан
врити
јесам
већ
по
сав
варошица
В
.
да
се
варошки
физикус
венчавати
у
Ч
.
са
Љубица
Животићев
.
сваки
ко
јесам
год
бити
уста
прорезати
осуђивати
јесам
млад
лечник
жесток
.
Жене
јесам
дигнути
против
он
читав
граја
.
док
јесам
доктор
Станоја
Лазић
и
Љубица
Животићев
стајати
у
Ч
.
пред
олтар
—
дотле
се
у
В
.
наднети
над
млад
пар
црн
облак
пун
,
препун
жесток
муњевина
.
Хоће
ли
тај
облак
прећи
,
истутњити
се
док
се
доктор
Станоја
Лазић
вратити
са
свој
пут
и
довести
свој
нов
млада
у
В
.
ко
бити
тај
знати
рећи
?
Грк
Марка
као
кум
и
грк
Стеван
као
стар
сват
мислити
јесам
да
јесам
венчати
сретан
пар
људи
на
свет
.
Стева
Попић
девер
поносно
јесам
водити
диван
невестицу
на
венчање
;
госпођа
Боса
и
Савка
јесам
плакати
.
љубица
Животићев
бити
јесам
диван
али
блед
као
да
јесам
имати
ии
капа
крв
у
образ
—
а
Станоја
Лазић
,
онај
озбиљан
,
хладан
,
промишљен
лечник
задрхтати
јесам
рука
кад
јесам
топло
стиснути
рука
свој
млад
нева
пред
олтар
,
јер
јесам
осетити
да
тај
нежан
мали
ручица
плашљиво
дрхтати
у
његов
а
хладан
јесам
као
да
јесам
трести
грозница
.
у
исти
мах
кад
јесам
из
позватих
уста
дизати
се
бог
на
престоље
тих
молитва
за
сретан
младенац
кидати
се
из
тешко
рањен
срце
млад
удовица
Катица
Бркићев
тежак
клетва
млад
пар
.
за
што
јесам
често
у
живот
тако
да
кад
једном
сванути
други
се
мркнути
?
крај
први
књига
.
књига
други
.
@card@
.
Прошло
јесам
већ
шест
недеља
дан
како
се
Љубица
Животићев
венчати
са
доктор
Станоје
Лазић
у
скровит
црквица
Ч-ој
,
и
кренути
се
с
она
из
мален
али
убав
селанце
на
подножје
Фрушке
Гор
у
широк
,
бео
свет
.
за
цео
девовање
свој
јесам
Љубица
никад
нигде
бити
.
па
ипак
,
ма
да
јесам
одрасти
у
дивотан
шумски
дворац
над
љ
.
ма
да
јесам
одгојити
у
мален
сеоце
крај
Дунаво
—
ипак
јесам
она
често
књига
и
листа
у
рука
прелетати
мисао
свој
многи
,
па
и
далек
крај
.
осим
поука
,
што
она
јесам
пружати
покојни
отац
,
а
уз
он
и
њезин
добар
нана
и
помајка
—
Љубица
јесам
видети
други
школа
.
па
опет
јесам
знати
далеко
и
много
више
но
многи
њезин
другарица
,
који
јесам
годинама
бити
по
школа
и
на
васпитање
у
туђина
.
но
земља
и
град
,
људи
и
народ
јесам
у
књига
друкчији
а
друкчији
јесам
у
живот
и
у
свет
.
добар
вођ
и
учитељ
јесам
моћи
Љубица
имати
но
што
јесам
бити
Станоја
Лазић
.
он
јесам
свој
млад
љуба
тако
рећи
на
рука
пронети
кроз
далек
крај
.
његов
око
умести
јесам
у
сред
тишма
и
журба
велик
светски
град
да
одабрати
онај
,
што
јесам
вредан
да
он
млад
љуба
његов
видити
и
познати
.
по
свој
срце
судити
јесам
он
шта
хтети
раздрагати
срце
и
душа
млад
он
ученица
.
за
више
од
шест
недеља
дан
имати
јесам
Љубица
прилика
,
да
се
науживати
лепота
положај
Будим
и
Пешта
,
да
разгледе
и
проучити
сав
што
јесам
за
она
бити
у
огроман
Беч
,
да
се
вијнути
преко
снежан
Алпи
до
царица
на
мора
до
Млетак
,
да
се
одморити
под
вечито
ведар
небо
Напуљ
,
да
се
дивити
горостасан
Рим
,
да
пребродити
јадрански
мора
,
да
проћи
кроз
диван
залив
которски
,
да
се
дохватити
кршан
стење
јуначки
црн
Гор
,
да
додирнути
приморски
град
по
кршан
Далмација
,
да
пројездити
Хрватска
и
Далмација
па
да
се
вратити
у
свој
мио
постојбина
.
далек
јесам
тај
пут
,
велик
јесам
тај
свет
који
јесам
Љубица
уза
Станоја
Лазић
проћи
за
тако
кратак
време
.
Чина
она
се
да
јесам
тај
бити
као
неки
леп
сан
на
јава
.
на
пут
тај
видети
јесам
огроман
рад
људски
дух
,
дивити
се
неувео
створ
генијалан
уметник
,
заносити
се
драг
природа
онаки
као
што
јесам
изићи
из
божији
рука
.
српски
срце
њезин
стегнути
се
не
једном
кад
јесам
пролазити
кршан
крај
у
који
живити
српски
народ
мукотрпан
и
тврд
од
челик
,
али
јесам
тај
срце
задрхтао
и
чист
радост
при
жив
спомен
на
јуначки
прегаоштво
њен
род
.
у
свет
—
отворити
се
нов
свет
у
душа
млад
жена
;
чинити
она
се
да
јесам
исти
сада
прогледати
прав
очи
—
а
свет
јесам
тај
пробудити
у
душа
њезин
човек
,
који
јесам
она
пружити
пред
бог
и
људи
рука
свој
.
по
читав
час
без
прекид
слушати
бити
Љубица
једар
поука
из
докторов
уста
,
загревати
бити
се
на
жар
његов
занимљив
реч
кад
год
бити
говорити
о
онај
што
јесам
у
живот
лепо
,
племенито
и
узвишено
а
смести
полет
мисао
његов
на
доглед
српски
крај
,
испунити
јесам
душа
млад
жена
одушевљен
понос
.
за
сав
овај
бити
јесам
она
свој
други
захвалан
,
приљубити
се
она
уз
он
као
дете
уз
родитељ
свој
,
дивити
се
богат
ризница
дух
његов
и
гледати
јесам
уњ
често
са
неки
чудан
осећај
па
јесам
умести
кашто
ни
сам
да
разабрати
на
чисто
,
да
ли
јесам
у
она
више
оданост
или
поштовање
?
ако
јесам
срећа
у
живот
људски
онај
благ
тишина
,
што
се
разлити
човек
по
срце
и
душа
па
он
јесам
мило
што
јесам
жив
на
овај
свет
и
чисто
бити
од
рана
јутро
до
мркли
ноћ
певати
куд
год
ићи
—
онда
јесам
и
Љубица
Лазићев
бити
сретан
у
први
дан
свој
нов
живот
.
људски
јесам
живот
као
и
небо
.
данас
јесам
ведро
па
се
љупко
смешити
—
па
тек
часом
се
наднети
над
он
какав
прамичак
па
облачак
.
благо
онај
ко
јесам
у
живот
увек
ведар
и
светао
дан
,
ко
се
никад
не
навући
облак
,
где
се
нигде
не
натуштити
,
не
дигнути
се
бура
,
не
севнути
муња
,
не
загрозити
грмљавина
.
први
дан
живот
Љубица
Лазићев
бити
јесам
као
ведар
небо
у
праскозорје
пролетни
јутро
.
само
једном
,
кад
јесам
први
пут
ступити
нога
на
пештански
обала
,
наднети
се
над
тај
небо
мали
облачак
—
тих
успомена
на
јадан
Рајка
—
али
јесам
и
тај
облачак
зарудети
,
одњихати
се
полако
и
клонути
у
мора
заборав
,
као
што
се
разилазити
лак
пахуљак
под
врео
зрак
јутарњи
сунце
.
но
тај
јесам
бити
па
и
проћи
.
Љубица
јесам
веселити
срце
једва
изгледати
час
,
када
хтети
да
углед
на
исток
онај
мити
крај
где
се
родити
,
где
јесам
одрасти
.
—
у
тај
крај
чекати
јесам
сада
њезин
кућа
и
у
тај
кућа
требати
да
отпочети
тек
од
сада
прав
нов
живот
.
знати
ли
како
јесам
дете
када
дуго
,
дуго
јесам
видети
свој
мио
мајка
?
тако
јесам
бити
сада
Љубица
Лазићев
када
јесам
сићи
са
железнички
воз
у
м
.
,
да
после
неколик
час
појезди
пароброд
у
свој
постојбина
.
тај
неколико
час
бити
јесам
она
сада
читав
вечност
.
доктор
Станоја
видети
јесам
оштар
ока
свој
како
чисто
детињски
жуд
надимати
груда
млад
он
жена
,
како
она
око
немиран
поглед
за
крај
где
легати
В
.
Ћутао
јесам
јер
јесам
поштовати
светиња
тај
осећај
.
и
он
јесам
вући
жеља
за
постојбина
—
тамо
он
јесам
чекати
други
рад
,
леп
,
племенит
и
мити
задатак
да
положити
темељ
свој
домаћи
срећа
.
кроз
душа
лечник
Станоја
Лазић
пролетати
јесам
у
овај
мах
крупан
мисао
.
он
јесам
познавати
В
.
скроз
и
скроз
,
знати
јесам
добро
какав
дух
дисати
и
стар
и
млад
и
мушки
и
женски
у
он
,
па
јесам
чисто
стрепити
од
помисао
,
да
увести
свој
млада
,
безазлен
жена
у
тај
свет
.
она
јесам
никада
живети
у
тај
свет
;
њезин
чист
,
непомућен
душа
сусрести
се
у
тај
свет
са
многи
отров
;
да
ли
хтети
он
знати
,
да
ли
хтети
он
моћи
одолети
?
Станоја
Лазић
загледати
јесам
дубље
него
ико
у
тај
свет
;
позив
јесам
његов
да
живити
у
он
и
с
он
;
да
радити
,
да
рушити
,
да
подигнути
,
да
се
борити
—
за
тај
јесам
човек
.
али
зар
и
његов
млад
љуба
да
улазити
у
тај
борба
?
Кућа
и
домаћи
огњиште
јесам
тих
пристаниште
женин
живот
;
на
широк
мора
светски
живот
јесам
бура
и
борба
а
тај
јесам
само
за
човек
;
у
тих
затон
домаћи
живот
сновати
и
ради
жена
.
али
кашто
буран
талас
запљуснути
и
у
тај
затон
.
Човек
јесам
кућа
и
жена
штит
и
бранич
,
о
његов
груда
ваљати
да
се
разбити
сваки
талас
.
Станоја
Лазић
јесам
се
бојати
тај
талас
;
давно
јесам
већ
како
јесам
он
чврст
нога
заузети
сав
положај
у
живот
;
одолети
јесам
он
већ
многи
бура
,
из
сваки
борба
изићи
јесам
сав
тај
јак
и
снажан
.
али
?
јесам
ли
видети
кадгод
када
набујати
силан
река
,
па
грувати
таласем
о
стена
?
залуд
шибати
пена
стена
по
врх
,
она
стајати
и
не
мицати
се
,
чисто
пркосити
немоћан
беснило
.
бивати
да
сила
устукнути
за
часак
,
талас
се
стишати
,
смирити
чисто
се
љупко
смести
—
али
испод
површина
не
мировати
се
.
тихо
,
чисто
нечујно
ради
струја
сав
посао
,
подривати
темељ
,
на
који
стајати
стена
.
тако
бивати
много
пута
и
у
људски
живот
.
Човек
гледати
смело
у
чела
свој
противник
који
он
ићи
у
коштац
—
али
често
и
велик
јунак
падати
и
подлегати
удар
из
заседа
,
из
потаја
.
јунак
се
бити
мач
—
али
се
гинути
и
од
отров
.
Станоја
Лазић
јесам
се
бојати
мач
,
али
јесам
данас
више
него
игда
на
праг
свој
нов
кућа
презати
од
какав
невидован
беда
.
Љубица
јесам
данас
његов
и
пред
бог
и
пред
људи
—
али
из
њезин
уста
још
јесам
никада
пасти
она
одсудан
реч
,
који
јесам
чврст
залога
за
живот
,
јак
стуб
срећан
живот
.
јесам
ли
тај
само
поштовање
,
јесам
ли
само
детињски
оданост
,
који
предисати
срце
њезин
?
у
тај
чист
,
природан
срце
тињати
јесам
,
али
још
се
јесам
разгорети
онај
божански
страст
,
који
ваљати
да
горети
на
сваки
срећан
домаћи
огњиште
—
љубав
.
тај
јесам
знати
,
тај
јесам
видети
,
тај
радити
јесам
највећма
и
стрепити
у
душа
свој
Станоја
Лазић
,
у
час
,
када
он
јесам
још
данас
ваљати
стигнути
кућа
и
отпочети
нов
живот
.
потмуо
лупа
паробродски
точак
и
радостан
узвик
млад
жена
он
пробудити
јесам
доктор
Станоја
Лазић
из
његов
мисао
.
у
тај
час
разлити
се
по
мушки
груди
његов
јак
поуздање
у
себе
и
свој
снага
,
да
он
се
учинити
,
да
јесам
махом
чисто
порасти
.
стиснути
јесам
свој
млад
љуба
за
рука
,
а
јесам
ни
осетити
како
јесам
нежан
рука
њезин
чисто
дрхтати
од
силан
узбуђење
.
—
рано
хтети
стигнути
наш
кућа
—
извијати
се
тих
реч
из
уста
љубичиних
,
када
јесам
обојити
ступити
нога
на
брод
.
—
Само
сретно
да
стигнути
—
одазвати
она
се
доктор
Станоја
Лазић
,
стиснути
свој
жена
опет
топло
за
рука
и
погледати
она
нежно
у
велик
,
смеђ
очи
.
Станоја
Лазић
јавити
јесам
свој
сестра
још
с
пут
дан
,
у
који
хтети
приспети
дома
са
свој
жена
и
учинити
јесам
неки
наредба
по
кућа
.
приметити
јесам
изречно
,
да
за
њихов
долазак
не
казивати
ники
осим
девер
она
—
адвокат
Стева
Попић
,
јер
осим
он
слабо
хтети
тај
ко
и
занимати
.
но
доктор
Лазић
преварити
се
у
рачун
.
имати
већ
пет
шест
дан
како
госпођа
Санда
поштарка
из
дан
у
дан
обигравати
сестра
његов
запиткивати
,
да
ли
јесам
„
младенац
“
писати
када
хтети
доћи
.
сестра
се
све
до
данас
вешто
изговарати
као
да
она
чекати
сваки
дан
—
али
таман
госпођа
Санда
опет
да
запитати
а
онај
докторов
кућа
широм
отворен
.
Паја
се
,
чистити
се
,
ветрити
се
.
Госпођа
Санда
се
окренути
на
пета
кад
јесам
тај
видети
—
данас
долазити
зацело
,
јесам
нужно
ни
да
питати
,
јер
знати
у
напред
,
да
хтети
докторов
сестра
измислити
ма
шта
само
да
јесам
омахнути
.
Лађа
стигнути
у
В
.
по
подне
,
кад
год
и
пред
вече
а
већ
до
подне
знати
јесам
сав
другарица
госпођа
Сандине
,
да
данас
долазити
„
нов
млад
“
—
па
чак
и
млад
удовица
Катица
.
наравно
не
хтети
ни
један
изићи
на
станица
—
тај
шта
се
тај
ко
тицати
.
доктор
јесам
наћи
за
вредно
да
казати
ники
ни
да
се
жена
,
па
за
тај
хтети
се
сваки
чинити
невешт
и
он
и
његов
долазак
.
но
како
јесам
тај
дан
бити
ипак
врло
лепо
и
топло
време
а
В—ке
радо
се
шетати
по
подне
крај
Дунаво
,
тај
још
јесам
бити
избити
ни
три
сат
по
ручак
,
већ
јесам
се
наћи
на
дунавски
обала
и
госпођа
Лексо
и
госпођа
Јула
и
Јуца
па
и
пошиница
—
а
већ
госпођа
Санда
јесам
бити
први
.
она
истина
не
бити
доћи
,
али
имати
јесам
нешто
важно
да
приповедити
госпођа
агентовици
па
се
сићи
на
Дунав
,
јер
јесам
јесам
наћи
код
кућа
.
Лађа
јесам
данас
ипак
нешто
одоцнити
,
јер
ето
већ
јесам
проћи
и
пети
час
а
она
још
никако
немати
.
Обично
бивати
да
кад
се
лађа
мало
одоцнити
час
по
изићи
по
неко
на
обала
,
један
из
дуг
време
,
а
други
да
видити
и
питати
шта
јесам
тај
што
се
лађа
данас
тако
одоцнити
?
мало
по
мало
па
се
тако
накупити
доста
свет
на
станица
.
кад
јесам
доћи
и
адвокат
Стеван
Попић
,
бити
јесам
већ
велик
део
в—ог
леп
свет
на
окуп
.
Чим
јесам
видети
жена
он
да
јесам
и
он
изићи
,
знати
јесам
,
да
хтети
се
данас
зацело
довести
„
новина
.
“
—
Лепа
,
лепо
,
господин
Стева
,
ви
знати
па
ћутети
да
данас
долазити
доктор
са
нов
млада
—
рећи
хтети
госпођа
Санда
успијати
чим
јесам
спазити
млад
адвокат
на
станица
.
—
тај
и
ја
јесам
чути
тек
око
подне
—
одбити
господин
Стева
укратко
.
—
дакле
ипак
,
зацело
јесам
да
долазити
—
прихватити
госпођа
Лексо
.
—
јесам
ви
још
ни
видети
од
како
јесам
бити
девер
прихватити
госпођа
Јула
фишкалица
—
и
не
хвалити
се
,
јесам
ли
ви
леп
снаха
?
—
ако
се
стрпети
видити
јесам
,
милостив
госпа
,
јер
ено
лађа
.
Пуши
она
се
већ
оџак
—
рећи
господин
Стева
.
—
Је-ли
црномањаст
?
—
запитати
хтети
госпођа
пошиница
.
—
јесам
,
висок
јесам
—
рећи
господин
Стева
гледати
у
мален
дежмекаст
попадија
.
—
тај
не
питати
ја
ви
тај
—
одбити
попадија
јетко
—
него
какав
јесам
она
очи
и
кос
?
—
бог
ја
не
знати
,
ја
јесам
тај
већ
и
заборавити
—
рећи
адвокат
иронично
и
погледати
да
ли
јесам
лађа
на
видик
.
—
Фадијан
!
—
помрмља
попадија
кроз
зуб
и
окренути
се
срдито
на
други
страна
.
у
тај
изићи
и
лађа
иза
окука
и
зазвонити
звонце
на
станица
.
за
десетак
минута
па
јесам
лађа
већ
приспети
бити
уз
обала
.
доктор
Станоја
Лазић
заостати
јесам
мало
са
свој
жена
,
да
не
бити
они
први
који
хтети
изићи
из
лађа
.
кад
јесам
готово
већ
сав
путник
изићи
,
изићи
и
доктор
Станоја
Лазић
и
извести
о
рука
свој
млад
жена
.
леп
пар
млад
људи
,
милина
она
јесам
бити
погледати
.
он
леп
човек
,
висок
као
бор
,
а
она
млад
,
здрав
,
а
вит
кана
јела
.
свој
бујан
кос
једва
јесам
сместити
под
шешир
;
ходити
смерно
,
чисто
не
смести
ни
у
ко
да
поглед
.
у
светина
се
за
час
утишати
жагор
,
па
чисто
се
чути
како
ићи
од
уста
до
уста
шапат
:
тај
јесам
млад
докторка
!
адвокат
Попић
изићи
пред
она
и
поздравити
се
с
она
усрдно
.
доктор
Станоја
Лазић
не
мој
а
да
се
не
јавити
свој
познаник
и
с
десни
и
с
лев
.
у
мах
се
захорити
са
оба
страна
:
сретан
,
доктор
!
Љубица
оборити
стидљиво
очи
,
образ
она
све
пламтити
а
доктор
се
захваљивати
.
кад
он
пасти
око
на
дружина
госпођа
Санда
,
а
он
чисто
подићи
језа
.
Госпођа
Санда
и
други
она
погледати
змијинским
поглед
у
Љубица
.
са
тај
поглед
морати
да
јесам
горети
образ
у
нов
млад
.
на
прозор
млад
удовица
Катица
срушити
јесам
се
тежак
ролетна
у
онај
мах
,
када
јесам
доктор
Лазић
минути
са
жена
мимо
кућа
.
@card@
.
осванути
јесам
први
дан
у
нов
живот
Љубица
Лазићев
и
доктор
Станоја
а
у
њихов
кућа
,
на
домаћи
огњиште
.
бити
јесам
тај
леп
,
топао
јесењи
дан
,
баш
као
да
јесам
у
сред
лет
.
Љубица
јесам
по
стар
свој
навика
устати
у
зор
,
да
дочекати
да
видити
како
се
рађати
сунце
иза
Фрушке
Гор
.
Чинило
она
се
,
да
јесам
већ
читав
један
век
како
он
јесам
видети
на
уранак
,
—
а
у
сав
мио
завичај
.
Изишла
јесам
у
башта
,
који
се
повијати
уз
мален
брежуљак
.
над
Фрушком
Гор
лебдети
јесам
танак
,
јутарњи
вео
.
са
планина
ћарлијати
јесам
лак
устока
и
гонити
јесам
танак
магла
пред
себе
.
над
планина
јесам
зарудети
плав
небо
као
кад
млад
мома
отворити
свој
рујан
усна
.
за
часак
два
па
кроз
румен
тај
посуктати
златан
сунчев
зрак
.
Изгледаше
као
да
вит
усијан
копље
пробадати
зрак
.
на
мах
се
помолити
сунце
на
планина
—
велик
,
црвен
,
сјајан
;
у
часак
као
да
тренути
једном
два
ли
па
обасути
свој
сјајан
зрака
сав
планина
.
миријада
росан
капљица
на
шумски
дрвеће
блеснути
у
сунчев
зрака
,
тај
се
планина
махом
заблистати
као
да
јесам
сав
од
сув
,
жежен
злато
.
сунце
јесам
одскочити
на
обзорје
и
Љубица
у
мал
’
што
не
кликнути
иза
глас
,
да
поздрав
свој
стар
будилац
радостан
узвик
.
Беше
она
у
тај
мах
као
да
јесам
јутарњи
сунце
позлатити
сав
мио
и
драг
успомена
на
њезин
детинство
а
иза
златан
призрака
као
да
се
помаљати
мити
гласити
њезин
покојни
отац
и
њезин
мио
помајка
.
по
душа
млад
жена
разлити
се
за
часак
неки
туг
,
чисто
осећати
,
да
људски
срећа
јесам
савршен
.
Зашто
да
у
сваки
радост
морати
да
канити
и
по
који
кап
пелена
?
Љубица
се
брзо
тргнути
из
тај
мисао
,
поглед
још
једном
на
планина
према
крај
где
легати
њезин
мио
Ч
.
и
усна
она
шанути
први
поздрав
њезин
сладак
помајка
—
и
млад
жена
похитати
опет
у
кућа
.
у
тај
јесам
бити
већ
устати
заова
она
,
госпођа
Маца
и
пробудити
јесам
чељад
по
кућа
.
стар
слуга
Петар
устати
јесам
бити
већ
зором
,
очешати
јесам
коњ
и
изјавити
јесам
већ
кран
пред
кравар
а
слушкиња
јесам
баш
латити
котао
на
обраница
,
да
похитати
на
Дунав
по
јутрошњицу
—
кад
јесам
Љубица
излазити
из
башта
.
и
слуга
и
женски
чељаде
застати
и
чисто
зинути
од
чудо
.
Синоћ
јесам
тек
из
прикрајак
видети
свој
млада
,
нов
госпођа
а
од
јутроске
она
ни
у
крај
памет
,
да
јесам
она
пре
она
већ
на
нога
.
Љубица
излазаше
из
башта
.
у
лак
домаћи
недоруву
,
са
танак
марама
о
врат
а
кит
росан
цвеће
у
рука
,
бити
млад
жена
доиста
леп
као
зор
у
пролеће
.
бујан
кос
свој
свила
јесам
једном
дебео
плетеница
под
као
снег
бео
капа
а
рујан
она
се
лице
сијати
као
да
јесам
умити
јутарњи
роса
а
утрвен
ружа
и
босиок
.
Госпођа
Маца
бити
баш
дохватити
мали
поливаљку
,
да
залити
цвеће
у
баштица
пред
кућа
.
кад
шклоцнути
брава
на
баштенски
вратити
а
она
се
тргнути
.
—
Добра
јутро
снаха
,
а
што
јесам
ја
ти
тако
уранити
?
—
бог
дати
добро
,
заовица
мој
—
прихватити
Љубица
,
прићи
госпођа
Маца
и
пољубити
се
с
она
—
ја
јесам
тако
научити
из
мој
детинство
,
да
устајати
увек
пре
сунце
.
доктор
спавати
још
у
велик
,
а
ја
се
зажелети
наш
сунце
иза
Фрушке
Гор
па
јесам
похитати
,
да
он
дочекати
на
уранак
.
—
ех
онда
хтети
се
лепо
слагати
јер
и
ја
ранити
.
доктор
,
док
јесам
бити
момак
,
често
читати
и
писати
до
поноћ
а
кашто
он
бити
и
по
два
три
пут
на
ноћ
,
па
зато
дуже
спавати
.
Хајд
Ната
,
журити
се
на
Дунав
,
што
јесам
стати
,
знати
да
ваљати
данас
спремити
по
кућа
.
котао
шкрипнути
на
обраница
.
Ната
зирнути
још
једном
у
нов
млада
на
изићи
на
улица
.
заова
и
снаха
ући
у
ходник
од
кућа
.
—
А
сад
драгати
,
мој
снаха
,
ја
јесам
до
јуче
бити
у
овај
кућа
газдарица
,
тај
јесам
нов
,
млад
,
од
данас
јесам
твој
влада
.
твој
јесам
кућа
.
радити
,
наређивати
како
ти
јесам
воља
.
—
хвала
тај
заовица
—
рећи
Љубица
—
ти
знати
најбоље
како
јесам
доктор
научити
,
шта
он
волити
;
молити
ти
лепо
,
да
бити
и
одјако
на
помоћ
,
да
удесити
све
онако
како
хтети
он
бити
по
воља
.
Госпођи
Маца
јесам
овај
снахин
реч
бити
и
мити
и
јесам
.
она
се
уздати
,
да
хтети
она
она
рећи
:
неки
и
даље
остати
све
по
стар
;
кад
јесам
толико
година
добро
бити
,
како
јесам
она
наређивати
,
зашто
да
не
бити
и
даље
ићи
како
она
за
добро
наћи
.
она
хтети
драг
воља
радити
—
а
она
двоје
млад
јесам
па
неки
само
живити
.
али
овај
што
рећи
снаха
,
баш
као
да
мирисати
да
она
јесам
од
данас
више
госпођа
у
овај
кућа
.
Госпођа
Маца
јесам
бити
још
млад
али
јесам
бити
мудар
жена
,
знати
јесам
она
добро
да
зависити
од
братовљи
милост
,
јер
оно
мало
њезин
удити
,
јесам
доста
ни
да
јесам
људски
оденути
а
камо
ли
да
се
отуд
издржавати
;
за
тај
јесам
и
повладити
Љубица
.
—
Хоћу
,
снаха
рано
,
како
не
бити
;
тај
и
ја
немати
ники
више
но
ви
двоје
,
па
ако
не
хтети
ви
угађати
,
да
ко
хтети
!
Кућа
доктор
Станоја
Лазић
бити
као
обично
наш
побоље
кућа
по
мањити
варошица
.
у
среда
са
двориште
бити
велик
ходник
затворити
стаклен
прозор
,
из
ходник
ићи
се
права
у
велик
дочекаоницу
—
сала
,
а
из
она
водити
десно
и
лево
врата
у
два
повеће
соб
са
улица
а
из
она
опет
у
два
помање
собица
са
двориште
.
у
двориште
бити
још
један
омањи
здање
и
у
он
два
соб
за
госпођа
Маца
,
до
она
кухиња
,
јестичара
и
соб
за
чељад
а
затим
штала
и
шупа
.
Између
велик
и
мање
кућа
стојати
леп
мален
баштица
у
двориште
а
десно
се
пружати
ограда
од
велик
башта
.
уз
она
бунар
а
у
она
нов
велик
хладник
.
тај
бити
свет
у
који
хтети
да
владати
од
сада
Љубица
Лазићев
.
имати
три
година
дан
,
како
јесам
доктор
Станоја
Лазић
купити
овај
кућа
.
допасти
он
се
што
јесам
у
средина
варош
но
мало
у
страна
а
на
брежуљак
,
са
ко
јесам
леп
поглед
на
Дунав
и
на
Фрушку
Гор
.
млад
варошки
физикус
бити
јесам
наместити
само
онај
два
соб
у
који
јесам
он
становати
;
остати
јесам
бити
готово
празан
.
Намештај
ко
он
јесам
донети
Љубица
и
што
јесам
она
двоје
још
накуповати
на
пут
свој
,
бити
већ
развити
и
госпођа
Маца
јесам
наместити
бити
цео
кућа
.
кад
јесам
Љубица
са
свој
заова
проћи
кроз
сав
соб
,
прелетити
она
лак
осмех
преко
усна
.
све
што
бити
по
соба
бити
лепо
и
укусно
,
али
тај
бити
наместити
као
што
се
обично
намештати
наш
кућа
.
у
сала
бити
поређати
леп
намештај
;
тај
јесам
ту
бити
канабе
,
тај
орманови
,
ту
стаклен
орман
за
сребро
,
чаша
и
порцулан
—
сав
као
у
неки
излог
.
—
ето
ти
хтети
,
снаха
рано
,
дочекивати
визита
—
овај
два
соб
с
десни
хтети
бити
за
доктор
а
онај
два
лево
твој
,
—
ја
мислити
да
јесам
тако
најбоље
—
рећи
госпођа
Маца
чисто
поносит
на
свој
дело
.
Љубица
стати
за
часак
,
поглед
по
соба
као
да
нешто
смерати
,
па
хтети
рећи
.
—
у
сала
хтети
бити
докторов
радионица
и
мој
;
ту
хтети
поређати
његов
књига
а
болесник
хтети
улазити
са
ходник
управо
он
.
тај
јесам
велик
,
леп
и
видан
соб
;
тај
хтети
се
милити
радити
и
он
и
ја
.
овај
десно
хтети
удесити
за
поседак
а
ту
до
она
за
гост
—
кад
ко
доћи
.
тако
хтети
бити
боље
.
нек
доћи
Петар
и
Ната
па
хтети
за
час
бити
готов
.
Госпођа
Маца
се
чисто
скаменити
на
овај
реч
.
ко
јесам
још
тако
намештати
свој
кућа
?
Шта
хтети
рећи
свет
,
кад
доћи
па
видити
да
немати
ни
честит
соб
за
похођанин
.
Љубица
јесам
млад
жена
,
одрасти
јесам
на
село
,
не
знати
шта
и
како
ваљати
—
од
први
дан
почети
јесам
сав
В
.
оговарати
кад
видити
,
да
јесам
свој
кућа
наместити
натрашке
.
Пашће
тај
и
на
она
,
казати
се
,
како
да
она
она
јесам
казати
и
показати
како
требати
.
не
моћи
ни
они
мимо
други
свет
—
јер
тек
са
свет
се
живити
.
Госпођа
Маца
сматрати
јесам
за
свој
дужност
,
да
казати
Љубица
да
тај
не
хтети
бити
тако
добро
као
што
јесам
она
наумити
.
у
цео
В
.
немати
ни
један
добар
кућа
који
бити
бити
тако
наместити
.
—
ја
судити
,
снаха
рано
,
—
почети
госпођа
Маца
благ
—
да
хтети
бити
боље
овако
као
што
јесам
ја
наместити
.
тако
јесам
и
по
други
наш
кућа
,
свуда
јесам
велик
и
леп
соб
наместити
за
визита
а
и
доктор
се
већ
научити
у
овај
два
соба
,
не
хтети
волети
да
он
кретати
.
А
данас
сутра
доћи
хтети
ти
ко
—
па
шта
хтети
рећи
наш
госпођа
кад
она
увести
у
тај
мали
соб
десно
.
—
А
напослетку
што
ти
драго
,
нек
бити
на
твој
.
—
Шта
хтети
ко
рећи
,
тај
ја
јесам
најмања
брига
—
рећи
Љубица
весело
—
у
мој
кућа
хтети
да
живити
по
мој
воља
.
ја
јесам
себе
прек
па
онда
ићи
остати
свет
.
Најлепша
соб
ваљати
хтети
за
ми
;
пријатељ
ми
не
хтети
замерити
ако
он
дочекати
и
у
она
а
непријатељ
ми
хтети
ни
долазити
;
колико
ја
знати
,
доктор
хтети
бити
овако
већма
по
воља
.
Госпођи
Маца
прелетити
на
овај
реч
таван
облак
преко
чела
али
не
рећи
ни
реч
но
изићи
да
викнути
Петар
и
Ната
.
Љубица
јесам
и
сам
засукати
рукав
-
не
прећи
ни
један
пун
час
а
велик
соб
изгубити
сав
досадањи
поносит
изглед
и
бити
махом
прерушен
у
докторов
и
љубичина
радионица
.
с
један
страна
бити
поређати
докторов
књига
и
орман
са
лекарски
прибор
а
уз
она
леп
простран
диван
па
писаћи
сто
а
с
други
страна
бити
столић
за
љубичина
рад
,
орман
са
њезин
књига
а
на
сред
соб
бити
округао
диван
са
четири
седло
,
који
госпођа
Маца
не
знати
где
да
он
наћи
место
.
над
тај
диван
висаше
велик
лампа
који
се
моћи
спустити
и
дизати
—
како
кад
затребати
за
читање
.
у
мален
дочекаоници
бити
само
канабе
са
шест
столица
,
над
он
огледало
пред
он
сто
а
на
дувар
два
леп
слика
сремски
манастир
,
који
јесам
доктор
исписати
вешт
кичица
један
српски
сликар
.
орман
за
рубља
и
за
одело
бити
уза
постеља
у
мањој
,
гостински
соба
.
—
А
зар
не
хтети
бар
овај
орман
за
сребро
и
за
стаклад
метнути
у
визитску
соб
—
питати
госпођа
Маца
чисто
очајно
.
—
тај
хтети
доћи
у
онај
други
соб
из
авлија
где
хтети
ручавати
—
рећи
Љубица
.
Госпођа
Маца
слегнути
раме
,
ћуташе
,
али
тек
што
јесам
рећи
,
да
она
јесам
жао
,
што
она
снаха
не
знати
ни
тај
,
где
се
метати
орман
за
сребро
.
седми
јесам
час
избијати
на
црквен
кула
—
кад
јесам
Љубица
бити
готов
са
посао
.
—
А
сад
Ната
,
дати
мало
водити
,
да
оплакнути
рука
—
рећи
Љубица
—
па
онда
гледати
да
ли
јесам
готов
ручак
?
Ната
поћи
и
застати
на
овај
реч
свој
млад
госпођа
.
—
Ната
јесам
варошанка
,
снаха
рано
,
у
ми
се
тај
казати
„
фруштук
“
—
рећи
госпођа
Маца
,
чисто
подругљиво
.
—
е
гле
—
рећи
Љубица
весело
утирати
рука
сади-убрусом
—
ја
и
заборавити
,
да
јесам
више
на
село
:
но
ја
хтети
по
сеоски
:
ручак
,
ужина
па
вече
;
знати
тај
и
Ната
.
—
она
,
жалосница
ја
,
како
не
бити
знати
кад
јесам
се
и
ја
на
село
родити
!
—
рећи
Ната
весело
и
погледати
радосно
у
свој
млад
госпођа
.
доктор
Станоја
Лазић
давно
се
пробудити
,
чути
јесам
он
кад
он
јесам
млад
љуба
тихо
изићи
из
ложница
,
слутити
јесам
одмах
куда
хтети
а
кад
јесам
мало
за
тај
зачути
потмуо
бактање
и
жагор
по
кућа
,
знати
јесам
на
мах
шта
тај
значити
.
устати
јесам
па
јесам
дуго
,
дуго
ослушкивати
.
у
душа
он
бити
мило
—-
тај
данас
почињати
за
он
нов
живот
.
Изишао
јесам
из
соб
кад
он
јесам
млад
љуба
баш
метнути
свеж
цвеће
на
сто
,
на
који
бити
сав
већ
спремно
за
„
ручак
.
“
—
Добра
јутро
,
вредан
домаћица
—
рећи
доктор
Станоја
Лазић
и
пружити
весело
рука
свој
млад
љуба
.
—
не
хвалити
ја
пре
него
што
видити
јесам
ли
сав
по
воља
удесити
—
рећи
Љубица
и
румен
она
се
разлити
по
свеж
образ
.
—
ваљда
ти
јесам
мој
сеја
помоћи
—
рећи
доктор
погледав
у
свој
сестра
—
чути
ја
ви
већ
одавна
како
редовати
по
кућа
.
па
дед
’
да
видити
шта
јесам
све
нарадити
.
—
То
јесам
сав
љубичина
заслуга
,
она
јесам
наређивати
а
ја
јесам
само
помагало
—
рећи
госпођа
Маца
чисто
опор
.
доктор
Станоја
Лазић
заићи
сада
са
жена
и
сестра
по
кућа
ред
.
из
очи
он
избијати
неки
неописан
милина
кад
јесам
видети
,
како
јесам
сав
лепо
удесити
и
сместити
.
—
ја
мислити
да
хтети
овако
бити
најбоље
—
рећи
Љубица
и
поглед
питати
у
доктор
.
—
сав
јесам
урадити
као
да
јесам
ти
ја
казати
,
—
хвала
ти
—
рећи
доктор
и
стиснути
свој
млад
љуба
топло
оба
рука
.
—
овако
јесам
ја
желити
да
наместити
свој
кућа
.
Госпођи
Маца
се
прикрадати
лак
подсмех
на
усна
.
јесам
смести
да
изустити
шта
јесам
у
тај
мах
помислити
.
уздахнути
јесам
тихо
и
жалити
јесам
свој
брата
,
јер
се
уверити
,
да
јесам
већ
„
под
папуча
.
“
бре
да
јесам
она
тако
свој
покојни
први
дан
цео
кућа
чисто
тумбе
окренути
—
погодити
бити
одмах
врата
на
који
јесам
и
ући
у
кућа
.
—
Јел
да
хтети
овако
бити
лепо
?
—
упитати
Љубица
чисто
срамежљиво
.
—
ти
јесам
диван
жена
!
—
рећи
доктор
Лазић
и
стиснути
врео
пољуб
на
ведар
чела
љубити
свој
.
први
дан
јесам
сретно
осванути
,
нов
живот
јесам
лепо
отпочети
у
кућа
Станоја
и
Љубица
Лазићев
.
@card@
.
Госпођа
Санда
поштарка
поранити
јесам
јутрос
рано
на
пијаца
,
имати
много
што
шта
да
куповати
за
кућа
а
куварица
она
донети
ма
што
,
сав
купити
скупо
као
да
куповати
у
апотека
.
Накуповаће
она
данас
сам
све
што
она
требати
за
цео
недеља
дан
.
Госпођа
Санда
јесам
већ
у
велик
обићи
сав
пиљар
и
пиљарица
,
ценкати
се
као
најгора
ципија
,
само
да
се
што
дуже
забавити
око
тај
посао
.
куповати
,
слагати
свој
слуга
сав
лепо
у
велик
котарица
а
овамо
све
нешто
звер
,
баш
као
да
неко
изгледати
.
око
осми
час
помолити
се
Ната
,
лазићева
куварица
,
са
цегер
о
рука
;
журити
се
у
касапница
.
Госпођа
Санда
чисто
се
сав
уздрхтати
када
јесам
опазити
Ната
на
рогаљ
.
Заврши
брзо
свој
куповање
па
она
поћи
нагло
у
сретање
;
бајаги
хтети
да
проћи
мимо
Ната
.
кад
јесам
бити
према
она
рећи
хтети
:
—
е
гле
,
тај
Ната
,
јесам
ли
ти
тај
?
—
тај
ја
јесам
госпоја
,
зар
ја
не
познавати
?
—
рећи
ти
ја
Ната
шта
јесам
наумити
.
Чујем
ја
,
да
ти
хтети
да
узети
Мата
„
брифтрогер
.
“
јесам
ли
тај
,
бог
тај
истина
?
тај
истина
јесам
госпоја
,
ако
бити
судити
.
ми
двоје
јесам
из
један
место
па
се
знати
и
пазити
већ
одавно
.
—
не
хтети
ту
бити
ништа
од
сват
—
рећи
госпођа
Санда
оштро
.
—
она
,
госпоја
а
што
не
бити
бити
—
викнути
Ната
чисто
уплашено
.
—
Стана
мало
да
ти
нешто
казати
—
рећи
госпођа
Санда
тихо
и
прићи
Ната
сасвим
близ
.
Шта
јесам
госпођа
Санда
Ната
наказивати
,
шта
јесам
она
она
одговарати
,
тај
хтети
ако
не
изићи
на
свет
остати
вечито
тајни
;
тек
толико
се
видети
,
да
се
Ната
дуго
опирати
,
омишљати
,
док
јесам
напослетку
ипак
рећи
:
„
Па
добро
!
али
само
да
ники
о
тај
ништа
не
знати
.
“
Госпођа
Санда
се
све
смешкати
када
се
опростити
са
Ната
.
весело
замахнути
свој
амбрел
и
два
и
три
пут
по
ваздух
па
прогунђати
задовољно
:
„
Пошту
јесам
себе
осигурати
!
Катица
хтети
ја
пољубити
док
чути
.
ево
глава
,
ако
ја
не
поклонити
одмах
онај
свој
нов
златан
минђуша
.
“
Ока
подне
егуцао
јесам
тром
писмоноша
Мата
од
кућа
до
кућа
па
јесам
разносити
писамцат
госпођа-сандину
.
Пише
госпођа
Санда
свој
другарица
па
она
молити
,
да
она
доћи
по
подне
сав
на
поседак
;
имати
велим
,
да
она
приповедити
нешто
„
врло
важно
.
“
у
људи
по
наш
мањити
варош
јесам
од
вајкада
тај
навада
,
да
се
после
сваки
знатан
догађај
скупљати
у
веће
број
бити
по
подне
у
кавана
на
кава
,
бити
пак
у
вече
у
крчма
на
чаша
вино
.
таки
прилика
долазити
у
кавана
и
у
крчма
и
годишњак
,
који
ретко
када
да
она
прекорачити
праг
.
неки
јесам
доћи
да
чути
шта
људи
мислити
и
диванити
;
неко
пак
да
се
јесам
изговорити
па
да
видити
:
судити
ли
тако
и
други
као
што
он
судити
о
тај
,
што
се
тај
дан
догодити
у
њихов
место
.
но
в—ске
жена
бити
јесам
беспослен
од
свој
људи
па
јесам
се
сваки
дан
састајати
тај
у
један
тај
у
други
кућа
,
ако
ни
зашто
,
оно
да
се
мало
видити
и
разговор
.
Међа
она
се
знати
кад
јесам
на
који
од
она
ред
.
—
тај
ред
се
мењати
само
онда
,
када
се
десити
где
што
важно
,
што
бити
вредно
бити
да
сазнати
и
други
.
онда
јесам
тај
,
који
јесам
први
дознати
ту
важан
новост
,
моћи
и
да
пореметити
стар
ред
па
да
позвати
нарочито
,
да
се
доћи
она
на
састанак
.
од
овај
састанак
не
бити
онда
изостати
ни
један
.
сваки
домаћи
посао
на
страна
,
ту
онда
ићи
,
сачувати
бог
болест
,
сав
као
на
ватра
.
данас
јесам
бити
ред
на
попадија
—
али
можда
хтети
тамо
доћи
и
други
пред
који
се
не
моћи
свашта
рећи
.
за
тај
јесам
госпођа
Санда
наћи
за
боље
,
да
позвати
себе
данас
цео
јучерањи
друштво
а
уз
он
још
и
млад
удовица
Катица
.
попадија
јесам
наручити
да
свршити
сав
„
јаузн
“
на
двоје
на
троје
па
да
и
она
пожурити
она
.
Још
јесам
ни
избити
четврти
час
по
подне
а
госпођа
Санда
јесам
већ
бити
приставити
„
јаузн
“
на
ватра
,
јер
жена
тек
што
јесам
ту
.
она
излазити
из
кухиња
а
на
врата
из
ходник
већ
јесам
се
помолити
:
госпођа
Јула
фишкалица
,
па
Лексо
,
па
госпођа
Јуца
а
за
она
јесам
пристати
млад
удовица
Катица
блед
па
чисто
зелен
,
баш
као
да
јесам
јесам
сав
ноћ
змија
пила
.
—
Ди
јесам
жена
за
толико
,
ако
бог
знати
—
кликнути
госпођа
Санда
поштарка
свој
другарица
у
поздрав
.
—
А
што
јесам
ја
тај
Катица
,
душа
,
тако
невесео
;
не
бојити
се
сав
хтети
бити
добро
,
ја
се
,
душица
,
бринути
за
ти
.
Уђоше
жена
у
„
визитску
соб
“
па
се
у
часак
разузурити
.
—
Шта
јесам
нов
,
шта
јесам
ми
звати
?
—
почети
госпођа
Јула
фишкалица
први
.
—-
Данас
јесам
ред
бити
на
попадија
,
тај
хтети
се
сирот
,
начекати
,
ако
она
јесам
ништа
јавити
.
—
не
бринути
се
тај
ништа
—
рећи
госпођа
Санда
купити
огртач
да
она
изнети
у
други
соб
—
још
ја
јесам
људски
ни
сести
а
ево
и
она
.
Седоше
редом
за
сто
,
сваки
на
свој
место
а
госпођа
Јула
у
прочеље
.
—
Јуче
наићи
неко
па
ви
и
не
запитати
,
како
ви
се
свидети
докторов
нов
млад
?
почети
Јула
фишкалица
вадити
сав
„
штрикерај
“
из
корпица
од
жица
.
—
тај
чекати
,
ево
одмах
и
ја
!
—
план
домаћица
—
само
да
наредити
шта
требати
у
кухиња
.
Госпођа
Санда
излетити
на
поље
и
створити
се
у
часак
опет
у
соба
.
сести
у
зачеље
па
онда
запитати
:
—
Шта
ти
оно
рећи
отоич
,
Јула
?
—
тај
питати
:
како
она
се
допадати
нов
млад
?
—
поновити
фишкалица
свој
питање
важан
нагласак
,
увијати
конац
,
седам
пут
око
прст
десни
рука
.
у
соба
настати
за
тренутак
нем
тишина
.
сваки
се
тај
наћи
нешто
у
посао
,
неки
вадити
плетиво
из
џеп
,
неки
развијати
салветић
.
не
бити
ни
један
да
почети
први
.
—
паорски
дунда
и
ништа
више
!
—
цикнути
па
једанпут
оштар
глас
домаћичин
.
другарица
сандине
опружити
мало
врат
и
почети
се
ракољити
као
кокошка
на
киша
.
—
Лепа
јесам
као
што
јесам
говорити
—
упутити
се
госпођа
Лексо
.
—
Одер
вос
!
—
промумлати
Јула
фишкалица
.
у
тај
мах
зачути
се
бат
у
предњи
соба
.
попадија
Анка
скидати
мантил
на
вратити
па
викати
:
—
стајати
жена
,
ево
и
ја
!
Джаба
ти
и
тај
ред
,
—
једва
јесам
се
изговорити
.
Госпођа
Анка
ући
сав
запурен
у
соб
и
не
дочекати
да
се
поздрав
са
сав
;
пасти
на
столица
,
да
се
под
затрести
како
јесам
лако
село
.
—
разговор
о
нов
млад
,
а
?
одмах
јесам
знати
—
рећи
и
извадити
махрама
и
хладити
се
по
запурен
лице
.
—
ја
не
поњати
,
како
јесам
доктор
моћи
само
слудовати
да
узети
тај
паоркиња
—
зачути
се
опет
госпођа
Санда
.
—
Лепа
јесам
,
персона
јесам
—
рећи
попадија
Анка
чим
се
мало
издувати
.
—
имати
леп
кос
и
ништа
више
—
прекинути
јесам
госпођа
Јуца
.
—
А
ако
јесам
курјук
„
фолиш
“
?
—
умешати
се
госпођа
Јула
фишкалица
.
—
јесам
,
моћи
рећи
,
видити
се
тај
одмах
на
први
поглед
—
рећи
попадија
Анка
жустро
.
—
Што
јесам
јесам
,
тај
ја
не
дати
рећи
,
леп
јесам
персона
.
—
и
ја
опет
рећи
,
да
јесам
тај
паорски
лепота
.
висок
,
моћи
бити
с
небо
дохватити
тарана
;
струк
она
као
бобов
сноп
;
незграпан
јесам
,
баш
као
да
јесам
цео
век
вући
џак
.
ајде
рећи
,
молити
ти
,
Анка
,
шта
имати
на
она
фино
,
господски
?
—
рећи
госпођа
Санда
и
устати
,
да
налити
сваки
шоља
бео
кава
.
—
млад
,
здрав
,
девојка
,
леп
очи
,
леп
кос
,
лепо
се
држати
—
па
шта
хтети
више
?
—
рећи
попадија
чисто
јетко
.
—
рећи
боље
донети
он
јесам
двадесет
хиљада
па
за
тај
јесам
леп
—
одбити
госпођа
Санда
и
мрднути
мало
ибрик
тај
просути
црн
кава
по
чаршав
—
јесам
л
’
тако
Катица
,
рано
,
јесам
л
’
да
јесам
погодити
.
млад
удовица
јесам
дотле
ћутала
као
залити
.
на
овај
сандине
реч
тргнути
се
као
из
дубок
сан
,
уздахнути
лако
и
рећи
:
—
Лепа
јесам
тај
девојка
,
као
што
чути
,
ја
јесам
јесам
вид'ла
,
—
рећи
удовица
као
да
се
бити
.
кад
јесам
изустити
тај
реч
затрести
се
лако
,
јер
као
да
још
и
сад
гледати
у
велик
,
смеђ
очи
љубичина
.
—
Лепа
јесам
,
врло
јесам
леп
!
—
густ
јесам
различит
!
рећи
госпођа
Санда
.
—
Хајд
нек
јесам
и
леп
,
али
да
јесам
прост
као
вагов
,
тај
јесам
чути
јутрос
из
први
рука
.
—
е
,
да
!
—
кликнути
жена
све
у
глас
—
а
ко
ти
јесам
,
бог
ти
,
казати
тај
?
—
То
јесам
мој
тајна
!
—
рећи
госпођа
Санда
чисто
поносито
.
—
знати
л
’
шта
она
јесам
бити
први
посао
?
—
говорити
,
да
чути
!
—
рећи
опет
сав
жена
у
глас
.
—
ха
,
ха
!
—
смејати
се
госпођа
Санда
иза
глас
,
само
да
мало
намучити
свој
други
,
што
јесам
она
се
отоичке
опирати
.
—
преврнути
јесам
одмах
сав
кућа
тумбе
;
увредити
јесам
од
први
мах
свој
заова
тако
,
да
овај
хтети
да
ићи
из
кућа
.
—
А
шта
јесам
,
бог
ти
,
тај
урадити
?
—
запитати
све
у
један
мах
.
—
Шта
,
јесам
,
да
јесам
,
тек
толико
ви
казати
,
да
бог
да
,
да
тај
саставити
година
.
доктор
хтети
се
наједанпут
отворити
очи
,
видити
шта
јесам
нарадити
па
хтети
од
једанпут
бити
русвај
готов
.
знати
ја
он
,
добар
јесам
човек
ал
кад
планути
,
онда
сачувати
бог
сваки
његов
нарав
.
—
А
шта
бити
тај
бити
одмах
први
дан
међу
она
?
—
запитати
фишкалица
Јула
околишити
—
тај
тек
јуче
јесам
се
тако
рећи
узети
.
Плетке
јесам
тај
,
бог
ти
,
Маца
јесам
право
што
се
доктор
оженити
па
тај
јесам
све
.
—
ја
рећи
—
рећи
госпођа
Санда
оштро
—
а
ви
отворити
добро
очи
док
она
вратити
први
визита
па
хтети
видети
и
сам
.
Видећете
,
што
још
јесам
видети
;
казати
да
јесам
испреметати
ствар
по
кућа
да
јесам
за
приповест
.
—
Па
лако
јесам
тај
—
прихватити
попадија
Анка
—
упутити
она
Маца
како
требати
,
нов
јесам
,
млад
јесам
,
лако
хтети
се
дотерати
и
научити
.
—
Хоће
да
,
поздравити
ти
тај
!
—
рећи
госпођа
Санда
жестоко
.
-
уранити
ти
јесам
тај
пре
зор
,
процуњати
ти
јесам
све
по
кућа
,
само
што
јесам
бити
на
таван
,
те
ти
јесам
одмах
узети
узда
у
свој
шака
.
не
смести
јадан
Маца
,
да
чути
само
,
ни
да
писнути
.
тако
ти
тај
заповедати
од
први
дан
по
кућа
,
као
да
она
јесам
тај
дедовина
.
—
Па
и
права
јесам
,
бранити
попадија
—
она
јесам
газдарица
у
свој
кућа
.
—
е
јесам
него
ротква
!
—
план
госпођа
Санда
—
дакле
овај
жена
што
јесам
провести
век
сав
са
брата
,
сад
јесам
ники
и
ништа
у
кућа
;
сад
хтети
овај
паоркуша
да
заковрће
како
она
хтети
.
тај
код
онај
млакоња
доктор
моћи
она
бити
;
само
не
знати
докле
хтети
?
—
А
што
јесам
се
ти
,
бог
ти
,
изузети
на
тај
млада
—
рећи
попадија
осорљив
—
кад
она
јесам
рећи
још
ни
:
помоз
бог
!
—
не
трпити
паорлук
,
ако
хтети
да
знати
.
зар
бити
она
отпасти
глава
,
да
се
синоћ
и
ми
лепо
јавити
;
укипити
се
као
руж
у
чун
па
ники
ни
да
поглед
.
—
ту
већ
Сандо
,
немати
права
—
умешати
се
госпођа
Лексо
—
страна
јесам
,
доћи
јесам
први
пут
у
место
,
нит
’
ко
знати
нит
’
познавати
.
—
А
шта
не
знати
—
сиктати
госпођа
Санда
—
бре
знати
тај
боље
и
од
ти
и
од
ја
,
само
не
хтети
.
паорски
гордост
.
мисао
:
кад
носити
,
—
хтети
да
се
и
поносити
!
—
А
зар
јесам
нигде
бити
на
воспитаније
?
—
умешати
се
госпођа
Јула
фишкалица
.
—
Бил
јесам
у
Шатринци
у
инштитут
!
—
рећи
госпођа
Санда
јетко
.
—
не
требати
она
боље
школа
од
докторов
—
рећи
хтети
госпођа
Лексо
подругљиво
.
—
ја
јесам
слушати
од
Попић
—
рећи
млад
удовица
Катица
—
да
јесам
врло
бистар
,
да
знати
много
,
ма
да
јесам
никад
школа
ни
видети
и
да
јесам
врло
добар
кућаница
.
—
Ида
ја
с
тај
Попић
!
Сит
јесам
ја
његов
хвала
.
он
јесам
сваки
сукња
одмах
и
леп
и
паметан
—
а
овамо
не
видити
даље
од
нос
—
одбити
госпођа
Санда
.
и
ту
се
госпођа
Санда
осути
грдња
на
адвокат
Стева
Попић
.
ако
хтети
право
да
казати
:
он
јесам
још
највише
крив
,
што
се
доктор
Станоја
Лазић
тако
лудо
оженити
.
он
јесам
његов
добар
пријатељ
,
морати
јесам
дакле
знати
,
шта
јесам
доктор
наумити
,
па
он
јесам
требати
одвратити
од
тај
корак
.
кад
већ
јесам
хтети
да
се
жена
из
место
,
што
бити
резон
бити
,
оно
бар
да
он
јесам
отворити
очи
па
да
јесам
узети
прилика
према
себе
.
овако
јесам
заслепити
за
новац
,
па
за
љубав
новац
узети
прост
девојка
.
—
и
ја
ви
опет
казати
—
завршити
госпођа
Санда
свој
филипика
—
не
хтети
проћи
ни
година
а
мој
доктор
већ
сит
свега
.
Биће
ту
разлаз
пре
него
што
ви
сањати
.
ја
знати
што
знати
,
још
јесам
време
да
казивати
—-
и
при
тај
реч
погледати
Санда
значајно
у
млад
удовица
—
ви
хтети
се
све
осведочити
,
да
ја
имати
права
.
нит
јесам
она
за
доктор
нит
јесам
доктор
за
она
.
не
хтети
ту
бити
дуго
живот
међу
она
,
нит
јесам
он
она
узети
што
јесам
волити
нит
јесам
она
,
поћи
што
за
он
марити
—
већ
он
јесам
требати
богат
партија
,
а
она
да
се
удати
за
господин
човек
.
тај
јесам
све
.
ја
знати
шта
говорити
,
па
хтети
видити
да
јесам
тако
.
А
напослетку
:
—
А
шта
јесам
ви
жена
тако
заџакати
!
—
зачути
се
крупан
глас
господин
в—ог
поштар
на
врата
.
да
ви
казати
један
новост
.
сад
ја
јесам
бити
баш
доктор
Лазић
и
казати
да
се
синоћ
вратити
и
довести
нов
млада
.
—
е
да
,
молити
те
а
ја
тај
и
не
знати
!
—
подсмехнути
се
госпођа
Санда
свој
човек
.
—
доцкан
јесам
се
обути
!
господин
поштар
окренути
се
на
пета
тај
поћи
гунђати
у
свој
звање
.
у
ко
јесам
бити
оштро
ухо
,
моћи
јесам
изузети
из
његов
гунђање
овај
рећи
:
„
тај
знати
ви
и
шта
јесам
ђаво
синоћ
вечерати
!
“
сунце
јесам
већ
поћи
на
заранак
када
јесам
се
госпођа
разићи
са
данашњи
„
јаузна
.
“
Госпођа
Санда
јесам
нежно
загрлити
млад
удовица
и
шапнути
она
тихо
:
„
не
бојити
се
,
душица
,
сав
хтети
бити
добро
.
ја
радити
за
ти
!
“
доктор
Станоја
Лазић
јесам
баш
прелазити
преко
велик
улица
па
се
на
рогаљ
сукобити
са
дежмекаст
попадија
Анка
.
—
Добра
доћи
доктор
!
како
јесам
,
тај
ви
се
сав
сијати
.
гратулирати
!
—
хвала
лепо
.
ето
једва
и
ја
с
пут
.
.
—
богме
и
време
јесам
већ
,
мал
’
не
поумирати
од
нестрпљење
,
да
видити
нов
млада
.
па
како
,
шта
радити
новина
?
—
хвала
бог
здрав
јесам
за
сада
.
знати
,
како
јесам
,
док
се
мало
упутити
у
кућа
.
—
Лепа
,
баш
ја
јесам
мило
.
бити
јесам
јуче
на
агенција
—
а
ви
тако
као
испод
жито
.
—
То
јесам
у
ред
.
али
фајн
ви
јесам
млад
.
—
ја
јесам
задовољан
—
рећи
доктор
и
журити
се
да
се
опростити
.
—
То
ја
јесам
баш
мило
.
тако
и
требати
.
дед
па
да
ви
скоро
видити
,
ал
’
да
,
прво
хтети
по
обичај
у
црква
—
говорити
попадија
—
збогом
!
поздравити
јесам
као
непознат
!
доктор
Станоја
Лавић
се
опростити
и
замакнути
у
други
улица
.
Још
један
рогаљ
па
на
десно
и
у
тај
бити
пред
свој
кућа
.
једва
јесам
чекати
да
доћи
кућа
.
први
дан
како
јесам
као
оженити
човек
у
свој
кућа
,
тај
спасти
с
нога
.
Душа
ваљати
,
дуго
јесам
бити
на
пут
па
се
тај
свако
отимати
,
ко
хтети
први
да
он
дочепати
.
неко
само
да
он
видити
а
неко
и
што
он
јесам
давно
очекивати
.
—
А
где
јесам
Љубица
?
упитати
доктор
госпођа
Маца
ући
у
двориште
.
—
сад
јесам
ту
бити
,
ваљда
јесам
ући
у
башта
—
рећи
заова
чисто
немарно
.
доктор
Станоја
Лазић
ући
у
башта
.
Љубица
се
попети
у
врх
башта
па
гледати
како
хтети
сунце
да
заћи
.
доктор
заићи
други
стаза
свој
млада
љубити
за
леђа
.
—
добар
вече
!
—
зачути
се
соноран
глас
млад
доктор
—
тај
јесам
се
ја
начекати
.
први
дан
—
па
сав
навалити
да
ја
развући
на
сто
страна
.
—
Изађох
мало
у
башта
,
да
видити
како
сунце
залаз
,
—
рећи
Љубица
и
пружити
доктор
рука
у
сретање
.
—
јести
ја
,
што
се
овај
облак
баш
сада
навући
.
—
у
Неапољ
јесам
небо
с
вече
диван
—
јесам
ли
?
—
упитати
хтети
доктор
нежно
.
—
Оно
јесам
диван
али
овај
наш
јесам
милије
—
рећи
млад
жена
љупко
—
само
да
јесам
тај
облак
!
—
погледати
само
како
он
пробијати
сунчев
зрака
па
се
сав
небо
прелив
,
час
зарудити
,
час
опет
заплавити
—
рећи
доктор
,
показивати
рука
на
запад
.
—
сунце
јесам
јаче
од
облак
—
кликнути
Љубица
—
виш
како
он
полако
њихати
,
баш
као
да
он
гонити
,
дама
не
застирати
последњи
зрака
његов
.
—
сад
јесам
ено
клонути
—
рећи
млад
жена
чисто
тужан
.
—
да
се
сутра
тај
лепше
родити
—
рећи
доктор
и
узити
свој
млад
љуба
за
рука
.
—
Диже
се
хладан
ветрић
са
планина
.
хајдемо
у
кућа
.
@card@
.
минути
јесам
већ
шест
недеља
у
нов
,
заједнички
живот
Станоја
и
Љубица
Лазићев
.
бити
јесам
се
обојити
спремити
да
ићи
у
црква
и
доктор
јесам
рад
бити
,
да
приказати
свој
млад
љуба
у
сав
добар
кућа
по
В
.
.
јесам
навалице
хтети
да
испустити
ни
један
кућа
,
да
он
се
не
бити
замерити
е
се
туђити
и
поносити
,
јесам
Љубица
ни
речица
рећи
ко
јесам
какав
;
оставити
јесам
њезин
бистар
памет
,
да
она
судити
самостално
и
да
одабрати
после
с
ко
хтети
се
ближе
и
боље
упознати
,
с
ко
хтети
се
дружити
.
уздати
се
да
хтети
она
онај
фин
такт
,
који
јесам
урођен
сваки
млад
жена
,
најбоље
умести
одабрати
шта
јесам
према
она
.
тај
хтети
бити
њезин
први
самосталан
корак
у
свет
и
тек
ако
она
не
погодити
како
ваљати
,
онда
јесам
на
он
,
да
она
се
наћи
на
помоћ
свој
знање
и
искуство
.
Женски
свет
јесам
у
сваки
мањем
место
врло
радознао
.
тај
