ударкроз
чаша
,
флаша
,
тањир
,
вазна
и
сав
пообаљивати
.
Преплашени
гост
поскакати
од
сто
,
и
онако
мало
ћефлеисани
,
не
схватати
јасно
шта
се
тај
управо
догодити
у
онај
мрак
,
јурнути
један
на
други
и
један
преко
други
,
попадати
,
порушити
сто
,
посваљују
столица
,
неки
се
у
падање
придржати
за
чаршав
од
сто
,
повући
он
,
свући
суд
с
читав
један
крај
,
те
сав
с
тресак
полетити
по
патос
.
кнез
опет
ударити
у
мрак
на
момак
који
јесам
држати
у
рука
чинија
с
кох
и
шато
,
те
он
момак
сав
огроман
чинија
изручити
на
глава
.
Још
горе
престравити
од
овај
урнебес
,
мајмун
с
дрека
јурнути
на
прозор
,
срушити
завеса
,
разбити
окно
,
па
се
ту
заглавити
међу
ћерчиво
и
стати
он
страховит
дерњава
,
тако
да
јесам
сав
конак
одлегати
.
послуга
дотрчати
са
свећа
и
моћи
се
мислити
какав
јесам
слика
видети
слуга
код
господар
земља
.
једва
се
разабрати
и
видити
шта
јесам
.
Међа
тај
укљештен
мајмун
јесам
се
моћи
прићи
,
гребати
јесам
нокат
.
најпосле
један
момак
поћи
за
рука
тај
отворити
крило
прозорски
,
на
што
се
мајмун
истргнути
и
утећи
на
поље
у
аздија
.
за
сав
време
док
јесам
Ратко
овај
причати
,
госпођа
јесам
,
слушати
он
пажљиво
,
непрестано
понављати
,
кад
јаче
кад
слаб
:
„
она
,
она
,
она
!
—
она
,
она
,
она
,
она
!
“
изјављивати
тај
свој
саучешће
.
Растислав
,
на
против
,
саслушати
јесам
цео
прича
с
очевидан
равнодушност
.
Ратко
наставити
.
—
најпосле
ни
тај
све
још
она
јесам
бити
доста
.
кад
јесам
се
мало
повратити
,
кнез
се
попети
на
столица
,
те
с
„
висина
пирамида
“
,
како
јесам
јесам
рећи
,
уз
урнебесни
смех
и
пљескање
весео
дружина
,
изговорити
„
сјајан
беседа
“
,
у
који
јесам
развашарен
соб
сравнити
с
„
бојни
поље
“
,
просути
вино
по
патос
с
„
јуначки
крв
“
,
а
полупати
флаша
и
суд
с
„
мртав
и
рањен
јунак
“
,
који
у
„
дирљив
поза
“
легати
на
„
поље
слава
и
част
“
.
Весела
јесам
завршити
позив
да
сав
одмах
с
место
поћи
у
потера
за
„
непријатељ
,
који
јесам
већ
измакнути
с
бојни
поље
“
.
А
тај
непријатељ
јесам
бити
ники
други
до
мајмун
,
за
који
доиста
одмах
сав
и
потрчати
.
мајмун
јесам
бити
у
авлија
на
клупа
и
ту
лизати
свој
нога
и
рука
,
умазан
сос
и
други
јело
,
по
који
јесам
скакати
па
сто
.
кад
он
се
весео
дружина
приближити
,
он
прво
утећи
на
стражара
,
после
се
дочепати
један
дрво
;
на
дрво
,
скакати
с
грана
на
грана
,
закучити
панталоне
за
некакав
суварак
,
и
стати
он
дрекати
тако
да
се
чути
чак
на
улица
пред
конак
.
једва
у
зло
доба
суварак
се
пребити
и
мајмун
пасти
доле
на
земља
.
његов
гонитељ
склептати
се
око
он
,
али
преплашен
мајмун
вешто
скочити
преко
она
,
Саша
добро
огребати
по
врат
и
утећи
преко
зид
у
башта
.
овај
појурити
за
он
и
у
башта
.
Трчали
јесам
,
дрекати
,
викати
,
пентрати
се
по
дрвеће
,
вући
некакав
огроман
мотка
који
јесам
гонити
мајмун
с
дрво
на
дрво
,
док
се
овај
најпосле
не
дочепати
баштенски
зид
и
утећи
на
поље
.
Госпођа
се
крстити
—
Божа
чудан
брука
.
Чудне
брука
!
Ратко
продужити
:
-
за
мајмун
послати
јесам
бити
жандарм
да
он
тражити
.
тек
јутрос
,
кад
се
већ
лепо
сванути
,
наћи
јесам
он
у
порта
код
гробље
.
морати
јесам
звати
из
конак
онај
момак
што
обично
чувати
и
храна
мајмун
,
те
он
једва
он
домамити
и
ухватити
.
светина
се
бити
искупити
гомила
.
Ишли
јесам
као
на
комедија
.
Жандармски
наредник
причати
како
јесам
многи
правити
досетка
и
подсмевати
се
.
један
јесам
се
препирати
,
да
ли
јесам
мајмун
полковник
или
ђенерал
,
кад
већ
носити
официрски
одело
.
други
јесам
се
чудити
што
он
још
јесам
изаћи
указ
у
службен
новина
.
—
права
имати
—
рећи
госпођа
—
кад
ви
горе
терати
сам
комедија
с
официрски
одело
,
што
да
се
не
ругати
светина
.
Ратко
јесам
причати
даље
:
-
Међа
тај
они
махом
попадати
.
да
јесам
седети
у
соба
,
где
јесам
бити
,
можда
она
се
не
бити
толико
познати
да
јесам
препити
.
али
онај
обадање
по
хладан
,
јутрењи
ваздух
и
онај
пентрање
за
мајмун
по
дрво
узбурла
у
она
и
јела
и
пиће
,
и
вино
она
на
један
пут
ухватити
,
па
како
јесам
ко
стизати
,
онаки
јесам
и
падати
.
неки
јесам
наћи
чак
у
башта
,
пасти
,
повраћати
,
па
ту
тако
на
гомила
и
заспати
.
Госпођа
се
стрести
:
Ух-х-х
!
чудан
гад
!
—
неки
јесам
заспати
по
клупа
—
продужити
Ратко
—
он
се
добатргати
до
дворски
степен
,
па
се
ту
скљусити
(
и
ако
Ратко
ниједан
речица
јесам
напомињати
ко
јесам
тај
он
,
сав
јесам
знати
да
се
тај
тицати
кнез
Мутимира
)
.
Срећом
истрчати
дежуран
официр
,
тек
он
унети
у
спаваћи
соб
.
Шта
јесам
чинити
да
он
наговорити
да
се
свући
и
да
легнути
у
кревет
.
аја
!
једва
допустити
ти
он
скинути
ципела
,
па
се
онако
обући
,
а
сав
умазати
од
просут
јела
,
прућити
на
канабе
.
кад
јесам
јутрос
добити
рапорт
о
сав
овај
,
дигнути
се
јесам
у
конак
да
видити
шта
јесам
.
Пођем
његов
соба
.
пред
врата
наћи
дежуран
официр
.
на
мој
питање
:
да
ли
јесам
будан
?
рећи
ја
да
хтети
по
сав
прилика
бити
будан
;
мало
час
велим
,
тражити
јесам
вод
,
а
сад
овај
час
чути
јесам
он
да
кашљати
.
куцнути
веома
полако
.
не
бити
никакав
одговор
.
најлак
отворити
врата
.
Баш
у
тај
мах
он
се
накашљати
и
ја
се
учинити
да
јесам
будан
.
на
прст
прићи
диван
.
он
јесам
лежати
полеђушке
са
затворен
очи
.
на
поље
јесам
већ
бити
дан
,
али
овде
у
соба
горети
јесам
лампа
.
—
С
поље
дан
,
а
изнутра
сјај
од
лампа
мешати
јесам
се
и
градити
некакав
жућкаст
,
прљав
,
непријатан
светлост
,
који
се
разливати
по
цео
соба
,
и
давати
она
изглед
капела
,
у
који
јесам
он
изгледати
као
мртвац
.
Блед
као
смрт
,
с
упао
образ
и
затворен
очи
,
он
јесам
изгледати
као
мученик
,
ко
јесам
сав
ноћ
гуја
пила
.
дисати
јесам
дубоко
,
тешко
;
уста
он
се
болно
и
жалосно
укосити
на
један
страна
,
а
крај
усна
повести
се
доле
,
као
оно
у
дете
кад
хтети
да
заплакати
.
по
лице
он
пробити
ситан
капља
хладан
зној
.
Жалос
он
јесам
бити
погледати
.
изгледати
јесам
као
тежак
болесник
,
измучити
дуготрајан
страдање
.
ја
јесам
стајати
над
он
;
гледати
он
и
чисто
се
наћи
у
неприлика
.
јесам
знати
да
ли
јесам
будан
или
спавати
.
—
Ваша
светлост
,
прошапутати
полако
.
он
не
одговорити
ништа
,
нити
се
макнути
.
спавати
,
помислити
у
себе
и
хтети
се
уклонити
,
кад
на
један
пут
кнежев
уста
узети
мрдати
.
он
дигнути
рука
и
понети
јесам
глава
,
па
јесам
опет
малаксати
упустити
те
пасти
на
диван
.
дубоко
уздахнути
и
простењати
као
тежак
рањеник
,
а
за
тај
,
не
отварати
очи
,
узити
тихо
,
али
јасно
говорити
нешто
.
Ослушнем
и
разговетно
чути
овај
реч
:
„
Сироче
!
јес
,
ја
јесам
сироче
!
ја
немати
ники
свој
.
овај
гадан
тичурна
чупати
ја
срце
.
Што
јесам
ко
не
отерати
!
не
!
ја
ники
не
волити
искрено
!
ники
за
ја
не
марити
!
.
.
спекулант
!
сав
јесам
гадан
спекулант
.
сав
грабити
себе
.
ја
се
удварати
само
да
ја
боље
превара
!
за
што
ја
пуштати
сам
!
пуст
шум
,
пуст
поље
.
.
пуст
мора
!
ја
јесам
лутати
по
тај
пустиња
!
сам
,
сам
!
сам
!
остављен
сироче
!
оставити
саморан
сироче
!
Тешко
ја
,
тешко
ја
“
!
на
његов
затворен
очи
указати
се
суза
.
на
десни
ока
један
се
суза
полако
скупљати
на
затворен
трепавица
,
бивати
јесам
сав
веће
,
сав
веће
,
најпосле
се
скотрљати
низ
образ
и
оставити
мокар
траг
по
он
.
видети
јесам
да
спавати
и
бунцати
.
Тешко
ја
јесам
бити
да
он
гледати
.
-
окренути
се
и
полако
изаћи
.
Ратко
ућутати
.
—
и
тај
јесам
сав
бити
данас
?
—
упитати
госпођа
промењен
глас
.
—
сад
,
пре
један
сахат
—
рећи
Ратко
.
Госпођа
се
окренути
врата
и
обрис
марама
очи
.
-
права
велим
—
рећи
она
,
окретати
се
опет
муж
и
Ратка
—
права
велим
,
да
јесам
сироче
,
и
да
за
он
ники
не
марити
.
—
е
,
права
велим
!
његов
права
!
—
рећи
Растислав
презриво
,
пошто
јесам
цео
овај
прича
Ратково
саслушати
мирно
и
равнодушно
.
за
тај
настава
,
осврнути
се
Ратка
:
—
Чујеш
,
звати
јесам
те
да
се
нешто
разговорити
.
с
пажња
јесам
саслушати
овај
твој
прича
.
у
неки
рука
овај
јесам
као
наручити
и
добро
јесам
доћи
што
се
овако
догодити
.
—
Божа
!
—
рећи
госпођа
зачудити
и
тај
прекинути
Растислав
.
он
она
се
окренути
-
Знаш
шта
,
Софија
,
тај
бити
сад
моћи
ићи
—
рећи
она
он
.
—
ако
имати
какав
тајна
,
или
ако
ви
сметати
,
ја
моћи
и
ићи
—
рећи
она
хладно
.
—
Којешта
,
пред
ти
тајна
!
—
рећи
Растислав
зловољно
.
—
јесам
тај
,
но
ја
сад
послати
имати
с
паш
,
(
Растислав
и
Ратко
,
као
што
јесам
већ
споменути
,
бити
јесам
пашанац
)
па
као
велим
бити
ти
досадно
.
—
о
,
ако
јесам
само
тај
,
онда
се
ништа
небрини
.
дирнути
ја
овај
причати
зет
,
па
хтети
мало
да
се
повратити
.
ви
слободно
разговарати
,
као
да
ја
овде
и
немати
;
ја
ви
хтети
сметати
;
ја
хтети
се
завући
овде
...
овако
.
Говорећи
тај
,
госпођа
прећи
чак
у
други
крај
дворана
,
сести
и
чисто
се
увући
у
велик
наслоњача
.
два
јесам
разлог
бити
са
који
јесам
госпођа
желети
да
остати
овде
још
мало
.
прво
,
интересовати
се
за
понуђен
председништво
муж
а
очекивати
јесам
да
хтети
из
његов
разговор
с
Ратка
чути
што
више
о
тај
;
друго
она
се
вазда
интересовати
за
кнез
Мутимира
,
вазда
јесам
жалити
што
његов
васпитање
не
ићи
како
требати
,
а
овај
отоичња
прича
Ратково
о
Мутимировим
пијанка
пробудити
јесам
у
она
помешати
осећај
срџба
и
жаљење
,
тај
се
интересовати
да
чути
шта
хтети
даље
говорити
она
двоје
о
кнез
.
Увучена
у
наслоњача
,
госпођа
се
бити
притајити
.
Растислав
продужити
говорити
Ратка
:
—
Синоћ
јесам
добити
писма
од
кнез
,
у
који
ја
нудити
председништво
министарство
.
имати
у
писма
и
други
ствар
,
али
тај
јесам
главно
—
Даћу
ти
,
прочитати
он
после
.
мислити
јесам
и
смислити
да
се
примити
!
не
бити
имати
разлог
да
одбити
.
—
како
да
одбити
!
—
приметити
Ратко
одсудан
.
—
Примић
се
,
дакле
,
председништво
—
продужити
Растислав
—
и
тај
хтети
ми
олакшати
задаћа
.
али
и
да
јесам
тај
случај
,
после
овај
последњи
важан
догађај
,
измењен
прилика
захтевати
јесам
да
се
много
што
шта
изменити
и
попунити
и
у
наш
програм
за
рад
.
Наша
одговорност
пред
историја
и
пре
јесам
бити
велик
,
али
сад
,
по
смрт
ђенералој
,
на
ми
падати
сав
терет
.
ти
видити
какав
кнез
,
по
несрећа
,
имати
.
Шта
ти
требати
друго
!
погледати
само
ноћашњица
!
кад
јесам
већ
такав
,
онда
ту
други
избор
немати
већ
предузети
сав
мера
да
бар
остати
што
даље
од
државни
посао
.
неки
он
нека
се
картати
,
пити
,
банчити
и
махнитати
,
само
нек
не
дирати
у
онај
где
бити
моћи
оштетити
крупан
земаљски
интерес
.
мој
јесам
основни
уверење
,
од
он
увек
полазити
—
да
што
се
год
кнез
бити
мање
мешати
у
земаљски
посао
,
у
толико
хтети
они
ићи
боље
.
околност
јесам
се
веома
згодно
стећи
да
он
на
тај
свикнути
још
одмах
с
почетак
.
док
јесам
бити
малолетан
,
ни
ја
,
ни
покојни
ђенерал
јесам
он
давати
да
се
плести
у
државни
ствар
,
и
моћи
рећи
да
јесам
он
ту
прилично
бити
дотерати
у
ред
.
наравно
,
онда
јесам
тај
бити
лако
,
јер
јесам
тај
од
он
захтевати
с
права
.
сад
јесам
већ
тежити
од
кад
јесам
прогласити
за
пунолетан
.
у
последњи
време
прилично
јесам
он
у
тај
искварити
.
ја
јесам
он
узимати
у
помоћ
за
државни
интерес
,
а
ђенерал
он
узимати
у
помоћ
против
ја
—
тако
јесам
он
на
жалост
обојица
дати
повод
да
се
лично
умешати
у
неки
доста
важан
државни
посао
,
што
он
јесам
већ
пробудити
приличан
жеља
да
баратати
час
по
један
,
час
по
други
министарство
.
Срећом
тај
јесам
дуго
трајати
и
сад
јесам
згода
да
он
један
ударац
стукнути
у
стар
међа
,
где
јесам
бити
још
као
малолетан
...
Растислав
јесам
говорити
даље
куцкати
прст
о
мраморан
сто
,
на
који
се
наслањати
,
он
јесам
мирно
,
хладно
,
полако
,
одбрајати
реч
по
реч
,
развијати
свој
омиљен
„
државни
теорија
“
,
мртав
и
хладан
као
онај
мрамор
на
који
се
наслањати
.
кнез
јесам
размажен
и
самовољан
деран
,
склон
на
сваковрстан
разузданост
,
без
и
један
озбиљан
мисао
у
глава
,
без
појам
о
сав
узвишен
положај
и
свој
свет
владалачки
дужност
.
тај
јесам
веома
жалосно
;
ники
не
бити
бити
сретан
,
но
он
,
Растислав
,
да
ствар
не
стајати
тако
;
ники
не
бити
више
желети
да
јесам
млад
кнез
у
сав
човек
и
владар
на
сав
место
.
али
кад
јесам
већ
зао
судба
тако
хтети
онда
,
шта
хтети
се
,
он
јесам
данас
кнез
и
морати
се
трпети
,
па
какав
јесам
да
јесам
.
али
да
кнез
не
бити
свој
ветропирство
штетити
озбиљан
државни
интерес
,
за
који
„
и
пред
људи
,
и
пред
бог
,
и
пред
историја
“
носити
одговорност
он
,
г
.
Растислав
,
који
јесам
стицај
прилика
пасти
у
део
тегобан
задаћа
да
се
у
овако
тежак
време
наћи
на
чела
државни
посао
,
он
сматрати
за
свет
дужност
да
предузети
сав
потребан
мера
,
који
хтети
заклонити
и
заштитити
државни
интерес
од
штетан
утицај
ветрогоњаст
кнез
.
А
за
тај
немати
добар
и
поуздан
средство
,
но
пустити
он
неки
у
пун
мера
и
потпуно
неспречено
терати
и
даље
свој
младићски
лудорија
.
онај
хтети
он
прогутати
цео
,
заузети
он
сав
време
,
привућиће
сав
пажња
,
сав
мисао
и
сав
осећај
његов
,
а
тај
јесам
једини
начин
да
на
мир
оставити
крупан
државни
посао
.
сем
тај
,
такав
начин
кнежев
живовање
имати
још
и
други
свој
добар
страна
—
наравно
добар
само
по
нужда
,
јер
г
.
Растислав
јесам
рад
да
црпити
корист
из
махна
и
слабост
кнежев
,
али
шта
хтети
кад
јесам
по
несрећа
такав
прилика
да
се
тај
морати
чинити
.
дакле
,
раскалашан
и
раскошан
живот
кнежев
имати
још
те
добар
страна
,
што
хтети
кнез
вечито
бити
у
новчан
оскудица
,
и
криза
.
тај
хтети
онда
од
министарски
добар
расположење
зависити
издавање
цивилан
листа
у
напред
,
а
по
потреба
моћи
бити
поверљиво
и
какав
позајмица
из
државни
каса
.
сав
тај
снажити
положај
и
ауторитет
министар
председник
.
Често
хтети
бити
довољно
да
само
наговестити
кнез
његов
грех
,
и
презадужен
и
грешан
кнез
морати
бити
мек
,
попустљив
и
послушан
.
(
да
јесам
Растислав
овде
добро
рачунати
,
видети
доцније
.
)
један
реч
:
млад
кнез
имати
свој
махна
и
слабост
;
требати
он
пустити
неки
се
у
тај
свој
грех
тако
заплести
и
замрсити
као
у
стострук
мрежа
,
из
који
он
више
нем
излазак
,
ни
спас
.
министар
председник
држати
у
свој
рука
крај
те
мрежа
,
по
потреба
хтети
она
притезати
или
попуштати
,
а
уловљен
кнежић
копрцати
се
у
мрежа
као
сваки
други
сомче
.
тај
јесам
бити
сав
смисао
Растислављевих
други
разлагање
.
наравно
,
сав
јесам
тај
ствар
и
тежак
и
непријатан
;
он
,
г
.
Растислав
,
немати
ни
воља
ни
наклоност
да
се
око
тај
бактати
,
али
шта
да
радити
кад
јесам
он
прилика
истакнути
на
врхунац
државни
посао
,
где
сад
,
хтети
не
хтети
,
морати
остати
и
примити
на
се
сав
тај
тежак
бреме
,
пошто
хтети
повесница
он
учинити
одговоран
за
сав
далек
последица
,
ако
бити
се
он
,
из
личан
обзир
,
одрећи
улога
који
он
јесам
„
само
провиђење
одредити
“
.
он
хтети
се
дакле
примити
тегобан
задатак
,
у
нада
да
хтети
у
Ратка
,
као
и
у
цео
онај
група
родољуб
,
који
и
јесам
политички
припадати
,
наћи
својски
потпора
.
док
јесам
Растислав
у
леп
,
одабран
израз
развијати
овај
свој
бездушан
,
веома
слабо
замасковану
теорија
,
Ратко
он
јесам
слушати
пажљиво
,
непрестано
климати
глава
у
знак
одобравање
,
додавати
од
време
на
време
.
—
„
наравно
“
!
—
„
да
богмити
“
!
„
разумети
се
,
“
„
тако
јесам
.
“
!
но
овај
говор
слушати
јесам
и
г-ђа
Софија
,
само
што
јесам
на
она
са
сав
друкчији
утисак
учинити
сав
овај
државнички
мудровање
њен
муж
.
док
јесам
Ратко
дарежљив
сипати
знак
свој
допадање
,
дотле
јесам
она
неколико
пута
нестрпељив
прошапутати
„
уф
!
“
,
„
уф
!
бог
!
“
,
чупкати
жив
прст
китка
на
свој
јопни
,
што
јесам
бити
знак
јак
узбуђење
.
Госпођа
Софија
јесам
бити
никакав
политичарка
.
и
ако
она
јесам
муж
бити
дипломата
по
занат
,
она
се
никад
јесам
мешати
у
његов
политички
рад
,
нити
јесам
имати
воља
и
укус
,
да
се
занимати
политички
ствар
.
па
ни
сада
,
она
јесам
ни
мало
улазити
у
политички
значај
разговор
,
који
јесам
овде
чути
,
она
јесам
ни
покушавати
да
тај
разговор
цена
по
његов
политички
важност
и
правилност
;
у
општи
,
она
јесам
имати
у
овај
тренутак
ни
један
јасан
и
одредити
мисао
у
глава
;
у
овај
мах
она
јесам
превлађивати
осећај
и
тај
поглавито
овај
један
једини
осећај
.
она
јесам
осећати
да
млад
кнез
чинити
голем
неправда
кад
он
овако
цена
и
овако
о
он
говорити
.
Г-ђа
Софија
имати
јесам
син
од
прилика
исти
година
и
исти
склоност
као
и
кнез
Мутимир
.
у
овај
тренутак
она
изићи
пред
очи
цео
живот
њен
Никица
,
за
последњи
2—3
година
:
његов
ноћни
теревенка
с
друштво
,
његов
доцни
долазак
,
кад
се
тек
пред
зор
враћати
блед
,
изможден
,
с
искривљен
црта
на
лице
,
с
раздрљен
,
вино
поливен
мундир
,
са
згужван
качкета
,
без
џепни
сахат
,
без
један
пар
у
џеп
,
с
опуштен
сабља
,
који
за
он
тандркати
,
а
он
корачати
немарно
,
озбиљан
,
дешператан
,
оборен
глава
,
једва
држати
равнотежа
да
не
почети
посртати
.
па
онда
његов
кавански
скандал
,
његов
свађа
у
касарна
са
свој
претпостављен
,
и
,
најпосле
,
његов
дуг
,
где
јесам
она
,
мати
,
често
морати
испод
рука
и
кришом
од
муж
исплаћивати
за
свој
Никица
доста
знатан
сума
,
само
да
ствар
легнути
и
да
она
се
дете
не
срамотити
пред
свет
.
Јес
,
она
изаћи
пред
очи
сав
тај
,
и
она
се
после
сав
тај
питати
:
-
па
зар
јесам
с
тај
мој
Никица
већ
са
сав
пропасти
,
крајње
покварен
и
изгубљен
човек
,
о
чији
поправак
више
ни
реч
не
моћи
бити
?
о
,
не
!
сав
њен
осећај
,
сав
утроба
њен
бунити
се
при
тај
један
помисао
!
она
се
сећати
како
јесам
,
после
такав
теревенака
,
сутра
дан
пред
подне
,
полако
,
бојажљив
улазити
у
соб
свој
син
,
како
он
јесам
будити
,
како
се
он
трзати
с
осмејак
на
усна
,
како
она
јесам
онда
наиван
и
добродушан
причати
свој
младићски
лудорија
,
икако
јесам
и
јесам
осуђиво
и
критиковати
свој
синоћњи
понашање
,
и
како
јесам
тада
бити
добар
,
благ
,
нежан
и
како
бити
она
тада
обично
говорити
:
—
„
јесам
ли
,
мајка
,
тај
јесам
срдит
на
ја
,
јесам
ли
,
ти
волети
твој
Никица
,
ти
он
све
праштати
?
ода
ја
пољубити
,
ако
ја
збиља
праштати
“
...
и
како
она
јесам
он
тада
пружати
свој
млад
,
снажан
и
развијен
мишица
,
грлити
јесам
,
наслањати
глава
на
њен
груда
,
а
она
,
пун
неки
неисказан
сласт
,
прилазити
бити
он
,
грлити
он
,
љубити
,
карати
он
,
тепати
он
и
мешати
у
свој
матерински
нежност
поучан
прекор
,
како
јесам
већ
време
,
да
се
једном
тргнути
од
тај
свој
лудорија
,
а
он
,
умирен
,
стишан
,
добар
и
нежан
,
пола
у
шала
,
пола
у
збиља
тумачити
бити
она
и
разлагати
како
јесам
тај
младост
,
и
како
хтети
време
и
година
сав
тај
проћи
,
а
од
бујан
лакомислен
младић
он
хтети
постати
озбиљан
,
тактичан
човек
!
сав
тај
у
један
тренутак
,
живо
и
јасно
васкрснути
јесам
пред
њен
очи
,
и
она
се
питати
,
сав
претрнути
од
страх
:
„
јесам
ли
могуће
,
да
хтети
због
тај
,
тако
обичан
и
тако
природан
младићски
погрешка
,
прогласити
њен
син
за
пропао
и
изгубљен
човек
,
који
више
ни
бог
ни
људи
не
моћи
помоћ
;
човек
,
који
нем
поправак
и
спасење
,
који
јесам
већ
морално
мртав
лешина
,
који
требати
само
склањати
што
даље
,
да
се
и
други
од
она
не
тровати
.
сав
њен
мисао
,
сав
њен
осећај
,
цео
душеван
биће
њен
бунити
се
против
такав
схватање
,
и
она
бити
у
тај
тренутак
бити
готов
да
истрчати
на
раскрсница
и
да
на
сав
четири
страна
свет
громогласно
довикнути
и
објавити
:
„
јесам
истина
!
јесам
мој
син
пропасти
и
изгубљен
човек
!
“
Кнез
Мутимир
и
њен
драг
Никица
у
тај
тренутак
стопити
јесам
се
у
један
нераздвојан
личност
,
у
она
се
пробудити
матерински
осећај
у
сав
свежина
и
неодољив
снага
свој
и
под
утицај
тај
осећање
г-ђа
Софија
скочити
.
сав
уздрхтати
и
крајње
узбудити
,
она
брзо
прићи
свој
зачуђен
муж
и
узити
он
за
рука
.
њен
јесам
рука
дрхтати
.
Растислав
јесам
упитати
зачудити
:
—
Шта
ти
јесам
,
жена
!
—
јесам
ја
ништа
—
одговор
она
,
стискивати
муж
за
рука
и
приљубљивати
се
уз
он
.
—
јесам
ма
ништа
!
али
,
за
бог
,
Рале
,
како
моћи
тако
говорити
о
тај
јадан
дете
?
—
о
који
дете
?
—
о
дете
,
па
наравно
да
јесам
дете
.
Шта
јесам
друго
но
дете
;
тек
деветнајести
година
,
као
наш
Никица
.
—
ама
о
који
тај
тај
говорити
,
о
кнез
,
јесам
ли
?
—
поновити
питање
Растислав
.
—
тај
да
,
о
кнез
;
јадно
он
и
кнештво
његов
!
Тешко
он
јадан
!
нигде
ники
свој
,
ники
рођеног
да
он
истински
пожалити
,
да
он
искрено
и
срдачно
загрлити
,
да
с
његов
млад
срце
отопити
лед
и
студен
и
да
пробудити
у
он
топлу
истински
љубав
.
њен
јесам
очи
бити
влажан
;
г-ђа
Софија
извадити
свој
намирисан
марама
и
прислонити
јесам
на
очи
.
—
Шта
јесам
ти
,
жена
?
—
рећи
Растислав
изненађено
,
и
затурити
глава
назад
да
боље
погледати
свој
жена
,
који
се
бити
припити
уз
он
.
—
Шта
ја
јесам
—
рећи
г-ђа
Софија
озбиљно
,
јесам
ја
ништа
,
жао
ја
он
,
сиротан
.
—
Што
јесам
сиротан
?
—
прекинути
јесам
муж
.
—
сиротан
!
да
шта
јесам
но
сиротан
!
сваки
јесам
дете
сиротан
који
нем
мати
.
—
зар
јесам
он
дете
?
зрео
човек
,
близу
@card@
година
—
приметити
Растислав
немарно
.
Г-ђа
Софија
оба
рука
стиснути
мишица
свој
муж
и
чисто
се
обесити
о
она
.
-—
молити
ти
,
Рале
,
моћи
тако
говорити
—
рећи
она
живо
.
зрео
човек
!
јадан
он
зрелост
његов
,
деветнајести
година
,
луд
доба
!
помислити
на
наш
Никица
.
Шта
бити
од
он
бити
да
се
овако
наћи
сад
међу
туђ
људи
?
—
Што
међу
туђ
људи
?
кнез
јесам
међу
туђ
људи
.
он
имати
искрен
пријатељ
,
ја
хтети
се
постарати
да
он
окружити
још
и
добар
људи
.
Г-ђа
Софија
насмејати
се
горко
:
—
Хо
...
хо
...
о
...
о
.
!
Тешко
он
међу
таки
пријатељ
!
јадно
он
пријатељство
његов
а
горети
он
живот
!
какав
пријатељ
!
сав
јесам
тај
служитељ
,
чиновник
,
вршитељ
дужност
,
министар
,
особа
...
.
јес
,
сав
јесам
тај
особа
,
сваки
са
свој
план
,
свој
рачун
,
свој
засебан
намера
,
на
он
гледати
или
као
на
господар
,
ко
се
бој
,
или
као
на
будала
,
који
требати
варати
,
или
као
на
грешник
,
чији
слабост
требати
употребити
у
свој
корист
.
сваки
он
цена
само
по
тај
колико
вајдити
моћи
имати
од
он
.
ники
он
не
гледати
он
радити
,
но
себе
радити
.
он
,
као
човек
,
ники
не
волити
,
ники
не
жалити
,
ники
он
не
жети
срећа
и
добра
;
он
јесам
доиста
јадан
,
бедити
створење
—
г-ђа
Софија
прекрсти
се
—
да
не
да
бог
никад
да
се
мој
дете
наћи
у
така
стање
и
положај
у
какав
јесам
он
.
Тешко
он
-
рећи
она
и
неколико
крупан
суза
потећи
она
низ
образ
.
-
е
,
лепо
,
тај
јесам
ваш
обичан
женски
лудорија
—
рећи
Растислав
ослобођавати
полако
свој
рука
из
женин
рука
.
-
ви
жена
знати
само
да
слинити
!
пасти
она
на
памет
да
плакати
за
махнитање
кнез
Мутимира
!
кнез
прав
сваки
дан
лудорија
!
и
сад
и
за
тај
требати
слинити
!
—
рећи
Растислав
срдито
и
чисто
одгурнути
жена
од
себе
.
-
Прођи
се
ћорав
посао
-
рећи
он
зловољан
.
хајде
,
ићи
куд
јесам
поћи
,
а
кад
свршити
овде
,
ја
хтети
доћи
доле
.
не
знати
и
што
јесам
долазити
;
јесам
имати
други
посао
-
завршити
он
срдито
.
Г-ђа
Софија
одвојити
се
од
муж
,
обрис
суза
,
мета
марама
у
џеп
и
поправљати
свој
хаљина
рећи
озбиљно
и
увређено
.
—
Отић
хтети
,
не
бојити
се
!
ви
све
најбоље
знати
!
А
ко
хтети
!
само
да
се
један
дан
не
кајати
!
јесам
ни
он
ћурак
!
видити
и
он
шта
од
он
радити
...
—
кад
једном
стати
на
снага
,
о
,
не
бојити
се
;
вратити
ви
сав
мило
за
драго
!
—
Добра
,
добро
,
добро
!
—
рећи
Растислав
једва
уздржавати
гнев
.
—
Добра
,
сад
хтети
и
ви
жена
већ
постати
дипломата
...
.
и
пророк
,
—
додати
он
срдито
.
Отресајући
свој
хаљина
,
г-ђа
Софија
рећи
поносно
,
понети
онај
женски
сујета
,
који
обухватати
сваки
женски
,
кад
осетити
да
јесам
повредити
и
онај
свет
права
,
који
она
имати
као
жена
,
и
у
који
,
по
женски
појам
,
ники
не
смести
дирнути
.
—
Добра
,
добро
—
рећи
г-ђа
Софија
срдито
,
—
добро
,
ви
мушки
све
знати
,
ви
јесам
непогрешан
,
ви
ни
ваш
родити
жена
не
смести
рећи
истина
у
очи
,
не
смести
ви
јесам
рећи
ни
онда
кад
грешити
тако
очевидно
,
да
већ
цео
свет
видити
.
Г-ђа
Софија
исправити
се
,
она
погледати
свој
муж
права
у
очи
,
она
заузети
положај
ратник
,
који
јесам
намеран
да
погинути
на
заузет
позиција
,
али
да
не
сићи
с
она
.
—
Лепа
,
терати
као
што
јесам
почети
—
рећи
она
јасан
,
уздрхтан
,
срдит
глас
—
терати
,
али
ја
,
жена
,
ево
ви
казати
да
хтети
се
један
дан
горко
кајати
за
сав
те
ваш
мудрост
.
—
Добра
,
добро
—
прекинути
јесам
муж
намештати
она
јопну
и
журити
јесам
да
што
пре
ићи
—
добро
,
кад
се
наћи
у
тај
беда
,
онда
хтети
се
обратити
ви
жена
за
савет
и
помоћ
,
а
сад
молити
те
оставити
ми
да
грешити
као
што
јесам
почети
.
—
ти
одбијати
на
шал
мој
говор
,
Рале
,
али
ја
ти
озбиљно
казати
:
ви
грдно
грешити
.
за
што
држати
кнез
као
тако
покварити
и
пропасти
човек
да
о
његов
поправак
не
моћи
више
бити
ни
говор
!
...
—
ето
тај
ви
прво
не
ваљати
,
а
и
просто
—
јесам
истина
.
Шта
моћи
бити
истински
неваљало
и
покварено
у
један
младић
од
@card@
година
?
зар
се
у
така
ран
доба
моћи
истински
мрзити
,
истински
злобити
,
истински
бити
зао
и
неваљао
?
зар
сав
кнежев
поступак
јесам
пре
обичан
младићски
лудорија
и
лакомисленост
,
тренутан
бујност
и
младићски
занос
,
невин
,
искрен
,
у
сав
привидан
поквареност
свој
?
никакав
истински
порок
не
моћи
имати
дубок
корен
у
млад
душа
његов
.
и
шта
бити
хтети
ви
од
он
?
да
у
почетак
свој
деветнајести
година
бити
тако
мудар
,
озбиљан
и
одмерен
као
што
јесам
ви
у
четрдесети
!
ви
просто
заборављати
доба
његов
и
положај
у
који
јесам
.
Шта
умести
и
шта
моћи
овај
јадан
,
млад
,
неискусан
,
напуштен
,
само
себе
оставити
створење
,
који
ники
ни
с
који
страна
не
стварати
истински
искрен
,
топал
,
братски
загрљај
,
нити
он
ико
пружати
искрен
пријатељски
рука
,
да
он
повести
прав
пут
!
бавити
се
лудорија
,
сигра
се
с
мајмун
!
па
шта
хтети
јадан
!
како
јесам
он
друштво
дати
?
сав
неки
луткови
,
горети
од
он
.
Што
се
не
постарати
да
он
заинтересовати
за
озбиљан
државни
посао
,
што
он
не
привикавати
да
мислити
о
државни
ствар
и
да
се
бавити
озбиљан
државни
посао
.
—
е
,
кад
већ
и
ви
жена
почињати
водити
тај
брига
о
државни
посао
,
онда
благо
тај
посао
—
почети
Растислав
,
но
госпођа
он
пресећи
.
—
о
,
не
,
ја
не
водити
брига
о
државни
посао
,
но
само
ти
казати
тај
,
да
ви
грдно
грешити
,
што
с
кнез
тако
поступати
.
место
да
он
научити
да
као
кнез
разумевати
државни
посао
и
да
она
мудро
руководити
,
ви
мислити
сав
јесам
мудрост
ту
,
да
он
удалити
од
државни
посао
и
да
он
пустити
нека
терати
свој
лудорија
,
а
да
он
држати
у
корда
тај
,
што
хтети
од
ви
зависити
кад
хтети
и
колико
хтети
тај
он
дати
пар
,
који
хтети
он
једнако
требати
,
јер
хтети
са
свој
раскалашан
живот
бити
једнако
у
дуг
.
Јес
,
тај
бити
сав
бити
лепо
да
јесам
где
год
на
какав
пуст
острво
.
али
на
жалост
тако
јесам
.
имати
још
и
други
људи
!
и
онај
што
не
дати
ви
,
дати
други
.
мислити
хтети
се
сутра
наћи
људи
који
хтети
рећи
кнез
:
узети
ми
за
министар
,
па
заповедати
у
државни
посао
како
хтети
и
узимати
пар
колико
хтети
!
да
видити
шта
хтети
тај
онда
ви
?
—
Мор
,
жена
,
шта
јесам
ти
данас
!
—
викнути
Растислав
гневно
и
озбиљно
—
Шта
јесам
окупити
богорадити
и
причати
!
истина
ја
не
знати
шта
јесам
ти
_
рећи
он
и
прићи
жена
пружати
она
кишобран
.
Г-ђа
Софија
намештати
јесам
сав
брош
пред
велик
огледало
.
она
не
одговорити
муж
одмах
.
Пошто
јесам
исправити
брош
и
загладити
један
чуперак
,
који
се
бити
остраг
на
глава
подигнути
,
она
се
окренути
муж
,
узити
он
опет
за
рука
,
припити
се
уз
он
,
и
,
гледати
он
у
очи
,
рећи
:
—
Чујеш
,
Рале
,
ти
дирати
мој
реч
баш
с
тај
што
и
ти
јесам
у
себе
морати
признати
да
ја
имати
права
.
—
о
,
таман
—
рећи
Растислав
.
—-
таман
,
таман
,
—
прихватити
госпођа
—
а
што
,
бајаги
,
да
јесам
таман
!
Што
?
зар
немати
у
Балканији
људи
,
стар
државник
,
људи
који
хтети
кнез
послушати
,
а
који
хтети
сутра
,
ако
хтети
,
дати
кнез
сав
оно
што
он
ви
данас
кратити
,
или
што
мислити
да
он
делити
парац
по
парац
и
тај
да
он
везати
за
себе
!
кад
ви
хтети
да
шпекулисати
кнез
,
...
—
Софија
!
јесам
ли
ти
при
себе
,
жена
,
—
обрецнути
се
Растислав
.
—
какав
јесам
тај
реч
од
ти
?
да
шпекулисати
!
ко
шпекулисати
?
...
—
Божа
,
Рале
!
тај
јесам
дипломата
;
али
дозволити
да
ја
не
морати
дипломатисати
,
бар
онда
кад
говорити
с
муж
!
(
уступати
ти
да
бити
дипломатичан
и
за
ја
—
рећи
она
шаљиво
,
с
лак
осмејак
на
усна
)
.
—
пустити
ја
да
ти
казати
отворено
шта
мислити
,
бар
овде
где
јесам
сав
свој
,
и
где
се
немати
шта
бојати
!
па
што
јесам
тај
страшно
толико
што
јесам
рећи
да
шпекулисати
с
кнез
?
добро
,
хајде
,
не
шпекулисати
али
гледати
сваки
сав
интерес
!
А
ја
јесам
хтети
рећи
тај
,
да
ви
нити
јесам
једини
,
ни
јесам
вешт
људи
у
Балканији
.
Наћић
се
и
други
који
хтети
да
се
користити
кнез
.
сав
оно
шта
ви
мислити
да
он
држати
у
шкрипац
,
други
хтети
он
дати
у
много
велик
мера
,
и
он
хтети
дигнути
рука
од
ви
,
одагнати
ви
,
узети
други
личност
,
други
саветник
,
други
повереник
,
и
ви
хтети
скупо
платити
свој
родити
погрешка
,
што
јесам
од
кнез
направити
истински
,
права
добар
и
ваљан
владалац
.
најгоре
јесам
што
хтети
од
он
страдати
сам
земља
,
који
јесам
ни
у
шта
...
Госпођа
Софија
јесам
моћи
довршити
сав
говор
,
Растислав
јесам
узити
за
раме
и
потискивати
јесам
полако
пред
себе
,
говорити
јесам
:
—
Ида
,
молити
ти
,
ићи
.
твој
тежак
мудровање
већ
јесам
ја
овде
на
врх
глава
,
ићи
одавде
...
.
—
ја
овај
не
говорити
себе
радити
,
но
ти
,
ја
,
свити
ми
радити
—
говорити
јесам
Софија
.
—
Добра
,
добро
,
добро
,
—
понављати
јесам
Растислав
гурати
полако
жена
сав
више
врата
.
—
дакле
доћићеш
доле
на
ручак
,
да
ти
чекати
?
—
упитати
г-ђа
Софија
на
врата
.
—
Чекајте
,
до
један
,
један
и
по
далек
.
не
бити
ди
ја
дотле
,
ручати
!
али
ја
хтети
свакојако
сићи
,
ма
бити
пред
ноћ
—
рећи
Растислав
.
—
молити
ти
сићи
,
ја
хтети
ти
чекати
—
прихватити
г-ђа
Софија
.
—
Добра
,
добро
,
сићи
хтети
,
доћи
хтети
—
рећи
Растислав
живо
и
чисто
обрадовати
,
као
да
јесам
хтети
рећи
:
„
Ева
обећати
ти
што
год
хтети
,
учинити
ти
све
по
воља
,
само
моћи
ја
више
говорити
о
он
и
о
онај
,
разумевати
под
„
онај
“
ствар
који
се
Растислав
највише
плашити
—
кнежев
потпадати
под
туђ
утицај
.
но
г-ђа
Софија
,
као
да
јесам
погађати
овај
мисао
мужевљев
,
држати
се
за
квака
,
она
рећи
:
—
А
онај
што
јесам
ти
мало
час
рећи
,
онај
јесам
онако
.
тај
слободно
знати
,
и
промислити
мало
о
тај
!
Што
год
ви
више
не
дати
,
други
хтети
сав
више
дати
!
и
њин
јесам
изговор
лак
:
„
тако
јесам
он
други
васпитати
!
“
А
ви
хтети
бити
тешко
да
се
оправдати
,
за
што
од
дечак
,
који
јесам
доћи
у
ваш
рука
мек
као
восак
,
јесам
моћи
начинити
добар
човек
...
.
молити
ти
,
зет
,
помоћи
ја
и
ти
,
обратити
се
она
Ратка
.
—
поткрепити
и
тај
мој
мишљење
да
јесам
ваш
спас
у
тај
,
да
од
кнез
направити
што
добар
човек
.
рећи
овај
,
г-ђа
Софија
рећи
збогом
и
изаћи
.
Растислав
затворити
врата
за
она
и
вратити
се
Ратка
натмурити
.
—
не
знати
шта
она
јесам
данас
—
рећи
он
као
да
се
хтети
извинити
пред
Ратка
за
неупутности
женин
—
Још
ја
никад
јесам
овако
говорити
.
но
Ратко
он
предусрести
:
—
и
знати
ли
шта
—
рећи
Ратко
—
она
имати
права
.
—
како
имати
права
,
—
чисто
се
продерати
Растислав
,
—
Па
имати
права
,
тако
са
сав
просто
!
она
јесам
сам
лепо
рећи
:
што
не
дати
ја
,
дати
други
;
и
што
год
кнез
бити
раскошан
,
порочан
,
сав
јесам
велик
изглед
да
хтети
он
узимати
за
министар
људи
слаб
и
ништаван
,
који
хтети
он
чинити
по
воља
.
—
знати
,
али
не
требати
допустити
да
таки
људи
доћи
у
близ
додир
с
кнез
и
да
стећи
уплив
над
он
—
рећи
Растислав
.
—
не
требати
дати
,
али
докле
се
тај
моћи
бранити
?
донде
,
док
кнез
хтети
слушати
.
кад
један
дан
он
праснути
ћев
и
рећи
:
„
хтети
сад
овако
“
—
како
,
шта
хтети
он
уздржати
?
А
!
не
ићи
тај
баш
ни
тако
!
не
моћи
он
јесам
извити
на
један
страна
,
кад
сав
ја
стајати
сложан
на
други
страна
.
само
ти
пазити
да
ја
увек
јавити
ко
с
он
долазити
у
додир
.
Између
Растислав
и
Ратка
развити
се
дуг
разговор
о
сав
потребан
мера
,
који
ваљати
предузети
да
се
од
кнез
одстранити
сав
„
опасан
елемент
“
,
као
што
јесам
се
тај
општи
име
називати
сав
они
,
који
јесам
моћи
на
кнез
утицати
у
други
правац
,
противно
намера
Растислављевим
.
ту
јесам
потанко
бити
оценити
сав
прилика
.
поглавито
јесам
свраћати
пажња
на
овај
два
околност
:
кнез
јесам
млад
човек
,
код
ко
се
тек
сад
развијати
мушки
осећај
и
наклоност
.
тај
јесам
опасан
доба
,
кад
бити
кнез
најлакше
моћи
потпасти
под
уплив
какав
вешт
жена
!
с
тај
на
тај
страна
требати
особито
пазити
,
и
тај
утицај
сачувати
у
свој
корист
.
други
,
стар
консервативац
почињати
се
прибирати
и
мешкољити
,
они
као
да
нешто
спремати
,
као
да
се
нешта
надавати
;
на
она
требати
живо
мотрити
,
да
не
доћи
у
интиман
додир
с
кнез
.
за
сада
тај
јесам
сматрати
као
два
важан
ствар
.
говорити
јесам
још
и
о
други
прилика
.
претресати
јесам
питање
о
измена
који
јесам
потребно
учинити
у
личност
што
јесам
око
кнез
као
ађутант
,
ордонанс
и
др
.
но
тај
јесам
питање
оставити
да
се
Ратко
боље
обавестити
о
неки
млад
официр
,
па
хтети
тај
решити
идући
пут
,
кад
се
опет
састати
.
Ратко
јесам
за
тај
сићи
у
свој
канцеларија
,
а
Растислав
сести
за
сто
и
јавити
момак
,
ако
имати
ко
да
чекати
,
неки
редом
пуштати
један
по
један
.
глава
XИX
.
ЈАУЗН
ма
да
јесам
кавански
живот
у
Балканији
јако
развити
,
и
ма
да
јесам
никакав
реткост
видети
по
кавана
и
пивница
не
само
удат
жена
,
но
и
сам
девојка
,
опет
за
тај
кавана
јесам
поглавито
мушки
забава
.
Женске
долазити
у
кавана
само
на
кратак
време
,
поглавито
лети
,
кад
јесам
у
јек
пивски
сезона
,
те
на
жарки
,
врео
дан
доћи
и
дама
да
у
чаша
свеж
пива
расхладити
свој
румен
,
а
понекад
и
нарумењен
корал-уснице
.
Међа
тај
мушки
јесам
у
кавана
у
јутро
,
у
подне
,
у
вече
,
они
ту
доручковати
,
ту
пити
пива
пред
подне
,
ту
пити
црн
кава
по
подне
,
ту
читати
новина
,
тај
се
састајати
на
разговор
,
тај
се
скупљати
у
вече
да
провести
време
до
спавање
.
Немогући
да
се
изједначити
у
тај
с
мушко
,
женски
јесам
створити
за
се
други
прилика
где
се
онај
обично
састајати
,
да
се
пријатељски
разговор
,
да
један
други
саопштити
свеж
новост
,
да
се
узајамно
оговорити
и
да
провести
време
пријатно
,
изрицати
сав
суд
о
сав
дневни
догађај
.
тај
женски
састанак
—
тај
јесам
њин
јаузна
.
око
3—4
час
по
подне
скупљати
се
познат
пријатељица
код
овај
или
онај
други
,
да
посести
,
да
се
разговарати
,
нашалити
,
да
попити
бео
кава
и
да
један
други
исповед
шта
она
јесам
на
срце
.
како
јесам
,
кад
и
од
куда
доћи
овај
обичај
—
хтети
овде
расправљати
.
као
у
многи
који
шта
други
,
тако
јесам
и
овде
узет
пример
из
суседне
Аустро-Угарске
,
тај
јесам
и
сам
тај
састанак
прозвати
стран
име
—
јаузн
.
и
ако
јесам
г-ђа
Мон
кнежев
рођака
и
жена
човек
који
заузимати
повисок
положај
у
балканиском
друштво
,
опет
за
тај
њен
кућа
и
њен
друштво
јесам
бити
у
милост
код
Звониграђана
.
све
што
јесам
водити
рачун
о
свој
име
и
свој
част
,
клонити
се
од
г
.
Мон
,
који
јесам
свој
прошлост
и
свој
страстан
наклоност
спрам
леп
млад
људи
бити
изаћи
на
незгодан
,
донекле
управо
на
скандалозан
глас
.
Чудне
јесам
ствар
причати
из
прошлост
г-ђе
Мон
.
говорити
се
о
замашан
сума
,
који
јесам
она
давати
млад
људи
,
да
она
придобити
за
свој
кућеван
пријатељ
.
Причало
се
како
јесам
некакав
младић
,
ускакати
око
@card@
час
по
ноћ
у
стан
г-ђе
Мон
,
бити
ухватити
у
кљуса
,
разапет
под
њен
прозор
,
услед
шта
се
дигнути
такав
граја
,
да
јесам
чак
морати
притрчати
ноћни
стража
да
ослободити
ухваћен
љубазник
!
јако
јесам
жалити
некакав
кадет
,
који
јесам
,
као
дечак
од
свој
@card@
година
,
имати
несрећа
да
се
нарочито
допасти
госпођа
Мона
.
она
он
јесам
дозвати
к
себе
;
у
„
неглиже
“
,
лешкарити
на
сав
диван
,
она
он
јесам
,
вео
,
тачно
и
разговетно
објаснити
сав
дужност
,
сав
права
и
сав
опасност
који
он
чекати
.
вео
да
јесам
младић
бити
сувише
дрвенаст
,
јесам
хтети
ни
чути
ни
разумети
госпођа
и
њен
разлог
,
грубо
јесам
одбити
свој
„
срећа
“
који
он
јесам
нудити
,
и
с
тај
јесам
морати
бити
истерати
из
академија
и
чак
одагнат
из
престоница
.
Причало
се
о
одлучност
госпођин
;
она
не
говорити
много
;
одмах
у
почетак
она
показати
дотични
шта
све
имати
очекивати
,
—
ко
јесам
мудар
,
па
примити
срећа
који
он
јесам
снаћи
—
благо
он
!
ко
двоумити
,
устезати
се
,
колебати
,
тај
просто
—
склонити
!
од
свити
овај
прича
нешто
јесам
бити
истинит
,
али
,
као
обично
,
много
јесам
бити
и
измислити
,
додати
.
па
ипак
,
сав
тај
узети
у
скуп
,
створити
јесам
о
Мона
такав
мишлење
,
да
јесам
јесам
се
и
бојати
и
избегавати
јесам
.
али
једно
јесам
требати
губити
из
вадати
.
—
г-ђа
Мон
бити
јесам
рођака
кнежев
код
који
јесам
он
често
одлазити
и
по
некад
проводити
читав
час
.
док
јесам
кнез
бити
дете
,
овај
околност
јесам
имати
велик
значај
,
нити
јесам
на
она
свраћана
особит
пажња
.
али
,
од
кад
јесам
кнез
поодрасти
,
омужао
,
постати
млад
љубавник
и
младожења
,
од
тај
доба
г-ђа
Мон
почети
јесам
улазити
у
мода
и
постајати
средиште
један
дело
звониградског
отмен
женски
свет
.
Приче
о
незгодан
прошлост
њен
,
као
и
о
сав
други
прошли
и
садашњи
грех
,
почети
јесам
бивати
блажије
и
налазити
извињење
.
—
Чувена
породица
,
велик
кућа
,
многи
познанство
,
велик
долазак
,
положај
муж
,
око
ко
се
купити
млад
људи
,
молити
тај
за
овај
,
тај
за
оно
,
сав
се
тај
узимати
као
објаснити
и
разлог
за
однос
госпођин
с
млад
људи
.
—
људи
долазити
посао
,
неки
и
да
се
препоручити
,
сав
јесам
тај
из
поштовање
,
а
г-ђа
она
дочек
јесам
,
као
гостољубив
домаћица
!
Шта
ту
имати
грешан
?
Обична
учтивост
,
који
само
простак
не
разум
.
сад
се
већ
говорити
и
о
многи
доброчинство
госпођа
Мон
—
како
јесам
за
један
обновљен
,
стар
манастир
сам
„
својеручни
“
извести
„
диван
чаршав
за
частан
трпеза
,
“
како
јесам
сиротица
Јулка
не
само
дати
сав
свадбени
спрема
,
но
она
наћи
и
красан
младожења
;
диван
,
млад
,
вредан
трговац
,
леп
,
да
очи
од
он
не
одвојити
.
истина
,
новајлија
јесам
,
тек
сад
отварати
самосталан
радња
,
али
са
свој
вредноћа
и
учтивост
морати
далеко
дотерати
.
Причало
се
и
о
неки
просјак
без
рука
,
који
јесам
госпођа
Мона
доћи
управо
го
,
а
она
узети
нов
кошуља
и
одело
свој
муж
и
одело
он
.
Причало
се
и
о
неки
болестан
баба
,
који
јесам
г-ђа
Мон
десетак
дан
држати
у
свој
кућа
,
док
јесам
прездравити
,
дати
она
лекарски
помоћ
преко
свој
рођеног
домаћи
лекар
.
—
такав
добродушан
жена
!
такав
анђео
!
па
о
она
да
се
шире
такав
безобразлук
!
као
да
јесам
тај
могуће
,
тако
благородан
жена
да
бити
тако
развратан
!
не
,
завист
!
сав
јесам
тај
само
завист
и
злоба
!
и
тако
се
поступно
долазити
до
уверење
да
управо
јесам
никад
ништа
ни
бити
;
да
јесам
госпођа
Мон
изврстан
жена
и
да
јесам
само
пакосни
завидљивац
изнети
о
она
разнети
измишљотина
,
као
што
износити
о
многи
други
поштен
жена
.
тако
јесам
сад
г-ђа
Мон
излазити
на
глас-као
жена
„
веома
на
сав
место
“
,
и
бар
у
известан
вишим
круг
њен
пријатељство
и
њен
дружба
високо
јесам
се
ценити
.
као
и
код
други
госпођа
звониградских
,
тава
јесам
и
код
г-ђе
Мон
бити
уредити
јаузна
.
разлика
јесам
бити
само
у
тај
,
што
јесам
код
други
госпођа
јаузна
бити
по
правило
искључни
женски
скуп
,
састанак
сам
женскиња
,
док
јесам
код
г-ђе
Мон
јаузна
увек
завршивати
у
мешовит
друштво
,
т
.
ј
.
при
крај
јаузна
обично
јесам
долазити
и
по
неколик
мушкарац
,
тај
се
тако
у
друштво
и
разговор
остајати
до
у
мрак
.
нити
јесам
госпођа
Мон
,
ни
ма
ко
други
тај
нарочито
удешавати
;
тај
се
удесити
управо
само
по
себе
и
постати
јесам
као
некакав
обичај
:
два
пут
недељно
,
у
среда
и
у
субота
по
подне
код
г-ђе
Мон
скупљати
се
десетак
отмен
дама
звониградских
,
да
ту
посести
,
поразговарати
,
проћаскати
,
да
се
прошалити
,
да
претрести
сав
градски
новост
,
да
оговорити
што
јесам
за
оговарање
,
да
осуда
што
јесам
за
претрес
и
осуда
,
да
и
делити
узајамно
свој
мисао
и
осећај
,
да
попити
бео
кава
,
или
ако
јесам
лето
и
јак
жега
да
јести
и
сладолед
,
и
да
пити
лимунада
.
пред
ноћ
доћи
или
кнез
,
или
који
од
кнежев
близак
људи
,
или
иначе
који
од
виших
особа
,
што
још
више
оживити
женски
друштво
;
дама
,
који
јесам
већ
хтети
поћи
,
још
застати
за
који
тренутак
,
и
кад
већ
пасти
сумрак
,
онда
се
гостити
почети
разилазити
.
добар
и
весео
домаћица
испраћати
она
један
по
један
,
старати
се
да
на
растанак
сваки
рећи
по
што
пријатно
и
љубазно
.
бити
јесам
@card@
час
по
подне
.
Г-ђа
Мон
,
немарно
испружити
на
огроман
љуљушки
клацкати
се
полако
,
дремушећи
,
час
отварати
,
час
затварати
свој
жива
,
немиран
очи
.
обадва
прозор
на
простран
салон
бити
јесам
отворен
и
свеж
пролетњи
ваздух
,
помешати
с
топлим
сунчан
зрак
пунити
јесам
голем
одаја
.
Г-ђа
Мон
дремушила
јесам
.
овда
онда
преко
њен
усна
прелетати
јесам
једва
приметан
осмејак
.
изгледати
јесам
као
да
њен
полузатворен
очи
видити
нешто
пријатно
и
радосно
.
кад
бити
љуљушкати
у
који
се
г-ђа
њихати
,
правити
све
мање
и
мање
нагиб
,
најпосле
долазити
да
се
скоро
са
сав
зауставити
,
Мон
бити
она
лак
,
еластичан
отискивање
нога
о
патос
,
давати
,
нов
покрет
,
и
љуљушкати
јесам
опет
летети
у
пун
размах
.
Г-ђа
Мон
бити
јесам
обичан
дан
од
свој
@card@
година
.
Смеђа
,
дугуљаст
образ
,
без
икакав
особит
знак
на
лице
,
она
ништа
јесам
привлачити
нарочит
пажња
,
сем
што
јесам
њен
веома
живити
и
веома
немиран
очи
издавати
жена
успаљен
темперамент
.
Баш
у
тренутак
када
јесам
госпођа
дати
свој
љуљушки
нов
покрет
,
врата
на
дворана
полако
се
отворити
и
на
она
се
указати
висок
,
крупан
,
трбушат
господин
,
у
мајорски
униформа
,
с
отомбољен
доњи
усна
.
он
отшкринути
врата
и
застати
.
Мон
отворити
очи
,
бацити
летимичан
поглед
на
господин
,
па
брзо
опет
зажмурити
.
—
не
спавати
?
—
упитати
господин
полако
.
—
Уђи
,
ући
—
рећи
госпођа
нехатно
погледав
господин
само
један
ока
,
и
тај
пола
затворен
,
продуживати
свој
љушкања
са
затурен
наслоњен
глава
.
—
Одлазиш
—
упитати
госпођа
неотварајући
очи
.
—
ићи
...
.
у
канцеларија
—
рећи
господин
,
па
онда
похитати
те
додати
.
—
тако
јесам
у
посао
!
Још
једнако
ти
проклети
списак
обвезник
.
свој
неинтересовање
за
ствар
о
који
јесам
господин
говорити
,
а
можда
и
свој
неверовање
у
мужевљев
реч
(
дебео
господин
бити
јо
,
по
сав
службен
документ
,
законит
супруг
г-ђе
Мон
)
—
г-ђа
Мон
изразити
лак
пућење
усна
и
два
пут
поновљен
мрштење
.
овај
жалба
мужевљев
на
краткоћа
време
,
а
на
огромност
послати
,
у
толико
јесам
јесам
мање
интересовати
,
у
колико
јесам
чешће
имати
прилика
видети
,
како
њен
драг
супруг
одмах
после
оваки
један
жалба
,
одлазити
у
кавана
и
до
мркли
мрак
већ
не
излазити
више
из
карташки
соб
.
—
А
тај
данас
опет
имати
јаузн
—
почети
муж
после
кратак
ћутање
.
ако
случајно
бити
и
кнез
...
.
на
овај
реч
г-ђа
отворити
очи
и
поглед
муж
чисто
зачудити
,
као
да
јесам
хтети
рећи
:
„
ако
бити
“
!
е
мој
будак
,
па
ти
још
ни
тај
не
знати
шта
све
данас
имати
овде
да
се
извршити
!
“
Госпођин
поглед
тај
јесам
говорити
.
Пошто
јесам
два
пут
одмерити
муж
од
пета
до
глава
,
она
опет
спокојно
свести
очи
и
њен
поглед
сад
као
да
јесам
говорити
:
„
Па
наравно
!
тај
јесам
са
сав
природан
!
такав
дедак
,
као
што
јесам
он
,
зар
моћи
и
разумевати
тако
фин
и
суптилан
ствар
,
као
што
јесам
овај
.
с
тај
јесам
ни
чудо
кад
он
велим
:
„
ако
бити
кнез
.
“
успокојити
такав
размишљање
,
који
се
и
нехотице
рађати
у
њен
глава
,
г-ђа
Мон
продужити
свој
жмурење
и
љушкање
,
док
јесам
међу
тај
муж
развијати
даље
свој
молба
.
—
ако
случајно
бити
и
кнез
,
молити
те
подсетити
он
да
се
једном
свршити
овај
мој
проклетиња
.
ствар
који
јесам
г
.
мајор
називати
свој
проклетиња
,
састојати
се
у
овај
.
Рукујући
неки
каса
,
он
јесам
бити
потрошити
преко
три
тисућа
порески
грош
,
о
који
јесам
моћи
показати
никакав
рачун
.
кривица
јесам
бити
озбиљан
.
лане
један
капетан
проневерити
јесам
много
мања
сума
и
одмах
јесам
бити
ухапсити
.
себе
и
свој
породица
спасти
јесам
од
срамота
једино
самоубиство
скочити
с
трећи
спрат
.
—
мртав
јесам
судити
,
и
тако
он
јесам
породица
добити
пенсија
.
но
како
јесам
мајор
Тоша
по
жена
бити
кнежев
рођак
,
његов
јесам
ствар
бити
заташкати
.
по
књига
се
развести
да
јесам
г
.
мајор
за
три
месец
изузети
плата
унапред
„
а
конто
“
,
и
он
јесам
тако
поступно
одуживати
тај
дуг
,
кубурити
непрестано
с
плата
узет
за
три
месец
унапред
.
но
како
јесам
јесенас
излазити
на
јужну
граница
Балканије
,
ради
неки
војнички
извиђање
,
и
за
тај
имати
примати
неки
дневница
,
тај
јесам
мајор
Тоша
сад
настојавати
да
се
тај
дневница
пребити
за
онај
неисправан
сума
,
како
бити
опет
доћи
редовно
на
свој
плата
.
—
ствар
јесам
замашан
—
рећи
мајор
Тоша
приближив
се
жена
,
—
знати
да
ја
стајати
ево
овде
—
он
се
пљеснути
рука
по
теме
,
—
с
тај
тај
молити
,
жена
,
настати
својски
.
—
но
госпођа
он
недаде
да
довршити
.
она
прогледати
,
ратоборно
се
испрсити
,
заустављати
љуљушку
,
жмиркати
и
погледати
муж
права
у
очи
,
она
рећи
јетко
:
—
колико
хтети
пута
ја
ти
говорити
.
господин
,
да
тај
простачки
реч
„
жена
“
хтети
више
да
чути
!
какав
јесам
тај
говор
!
какав
јесам
тај
изразити
!
„
Жено
“
„
жена
“
—
тако
гадно
,
тако
грмаљски
;
права
грмаљска
реч
!
Још
само
да
викнути
чак
с
врата
:
„
жена
!
спремати
постеља
!
Жено
изувати
ја
каљав
ципела
!
“
—
па
јесам
се
онда
таман
изједначити
с
паланчански
простак
.
какав
неваспитање
!
ако
не
знати
ништа
паметан
,
ја
имати
свој
име
,
па
ја
звати
но
име
.
тај
грмаљско
:
„
жена
!
“
просто
хтети
више
да
чути
,
па
квит
!
Мајор
стати
убезекнут
.
да
јесам
наићи
на
непријатељски
батаљон
,
не
бити
се
више
пренеразити
он
јесам
бити
изненадити
и
збунити
,
и
јесам
знати
шта
управо
да
одговорити
.
—
Божа
,
Мон
ала
јесам
и
ти
по
некад
чудан
!
—
почети
он
.
Шта
ти
сад
тај
сметати
што
јесам
рећи
„
жена
.
.
!
“
—
за
што
чудан
,
за
што
чудан
,
господин
мој
!
не
волети
да
ја
тако
звати
,
па
квит
.
Шта
ту
имати
чудно
!
и
где
јесам
тај
тај
још
чути
код
образован
и
отмен
људи
!
где
још
образовати
човек
тако
титулисати
свој
госпођа
.
—
е
,
лепо
добро
,
душа
,
веће
више
;
хајд
хтети
више
!
Зваћу
те
како
год
ти
хтети
.
овај
јесам
навика
—
правдати
се
мајор
.
—
Ружна
навика
!
—
пресећи
он
госпођа
.
—
Одучи
се
од
она
,
па
квит
—
рећи
она
стишавати
се
.
—
Добра
,
хтети
,
родити
,
одучити
се
.
само
овај
што
јесам
ти
молити
моћи
заборавити
.
заузети
се
својски
.
неки
кнез
само
споменути
војни
министар
.
ја
јесам
г
.
министар
о
тај
већ
говорити
,
само
неки
он
сад
и
кнез
рећи
.
А
,
јесам
ли
да
хтети
?
—
Доста
,
доста
!
—
рећи
јесам
већ
један
пут
,
па
доста
—
рећи
Мон
зловољан
.
—
рећи
јесам
,
Мон
,
али
знати
ли
тај
да
ја
за
десетак
дан
истицати
рок
велик
меница
,
од
који
бар
петина
морати
отплатити
...
.
Госпођа
он
опет
прекинути
.
—
сав
јесам
тај
твој
ствар
—
рећи
она
,
а
ја
кад
јесам
једном
рећи
доста
,
онда
доста
,
па
квит
.
Што
моћи
,
учинити
.
но
тај
сад
јесам
главно
.
друго
јесам
сад
на
ред
:
ја
требати
пар
.
!
—
Пар
!
—
рећи
мајор
Тоша
полако
с
испрекидан
дисање
,
као
онај
човек
који
јесам
на
један
пут
полити
хладан
вод
.
—
Јес
,
пар
—
поновити
госпођа
јасно
и
одсечно
—
пар
,
и
тај
поприлично
пар
,
најмање
око
@card@
дукат
.
истина
,
тапетар
ја
још
јесам
поднети
предрачун
,
али
и
без
његов
предрачун
ја
знати
колико
хтети
ствар
од
прилика
коштати
.
Хоћу
да
реновирати
мали
салон
.
Жут
свити
!
сав
хтети
бити
од
жут
свила
.
и
брата
јесам
показивати
;
и
он
се
допадати
.
док
јесам
госпођа
овај
говорити
,
Тоша
прићи
расејано
отворен
прозор
.
друм
од
Јеленика
ићи
јесам
дуг
ред
кола
,
натоварен
сена
,
пењати
се
полако
уз
брдо
.
Слабачки
вочић
у
први
кола
бити
застати
на
узбрдица
,
немогућ
да
извући
огроман
товар
.
газда
овај
кола
,
млад
сељак
,
само
у
гаће
и
кошуља
,
подупирати
јесам
раме
предњи
точак
и
шибати
дуг
прут
задуван
вочић
,
викати
из
сав
глас
„
ојис
жуја
,
ојис
бељо
,
а
сад
,
а
сад
,
а
сад
!
“
Слабачки
вочић
,
напрезати
последњи
снага
,
запињати
јесам
што
игда
моћи
да
изићи
уз
последњи
брдањак
,
али
њин
јесам
се
танак
нога
омицати
,
они
јесам
падати
на
колено
,
устајати
,
опет
запињати
и
опет
падати
.
на
отворен
уста
тећи
јесам
она
бео
бала
,
њин
загушљив
рипање
чути
се
на
далеко
,
као
стругање
неподмазан
тестера
,
али
гломазан
кола
с
тежак
товар
јесам
се
помицати
.
при
последњи
напор
и
узвик
домаћин
добар
вочић
још
једном
прегнути
из
сав
снага
и
посути
узалудан
усиљавање
обадва
пасти
на
предњи
колено
—
пасти
и
тако
остати
.
њин
црвен
језик
висити
јесам
на
поље
,
отомбољен
доњи
усна
дрхтати
јесам
,
и
грчевито
се
купити
,
вочић
јесам
жалосно
погледати
око
себе
и
њин
тужан
,
измучен
очи
као
да
јесам
говорити
:
„
ето
,
ја
знати
да
сад
за
ми
настајати
страшан
суд
!
као
рис
разјарити
,
газда
хтети
сад
долетети
с
оплавком
у
рука
и
испребијати
ми
на
мртав
име
.
ми
страхоба
хватати
од
сам
тај
помислити
.
али
шта
да
радити
!
ја
ево
не
моћи
даље
.
убити
,
заклати
,
исећи
на
комад
—
али
ја
даље
не
моћи
:
наш
мален
снага
исцрпсти
јесам
.
“
и
слабачак
вочић
доиста
јесам
дрхтати
;
дрхтати
јесам
од
умор
и
страх
,
очекивати
сваки
час
страшан
налет
срдит
газда
с
оплавком
.
Међа
тај
тежак
кола
,
с
огроман
товар
сена
,
уз
гласну
шкрипа
и
пуцање
,
полако
,
али
непрекидно
омицати
јесам
се
низ
брдо
,
и
померати
се
све
низак
и
низак
,
потискивати
полако
и
газда
,
који
јесам
узалудно
одупирати
голим
раме
у
точак
и
безуспешно
кушати
да
свој
подупирање
задржати
кола
.
јарам
,
измицати
се
заједно
с
кола
,
сав
јесам
више
затезати
око
врат
попадао
вочић
,
и
сав
она
више
заметати
глава
назад
.
сад
се
већ
чути
на
далеко
загушљив
рипање
прикљештен
вочић
;
бала
и
пена
лити
јесам
она
на
уста
.
у
два
мах
они
покушати
понова
да
устати
,
али
ни
тај
већ
јесам
моћи
.
не
испуштати
точак
,
и
ако
јесам
видети
да
он
не
моћи
зауставити
,
газда
јесам
остраг
грдно
чврчао
и
просипати
на
вочић
гадан
псовка
.
некакав
гувернанта
,
држати
за
рука
два
,
малишан
,
бити
застати
и
пажљиво
јесам
посматрати
шта
се
радити
(
а
можда
и
слушати
шта
се
псовати
)
док
јесам
малишан
радознало
гледати
како
огроман
товар
сена
полако
клизити
све
више
и
више
низ
брдо
.
некакав
чичица
,
у
избледео
,
отрцан
ћурче
и
тако
исто
изношен
чохан
чакшире
,
прићи
овај
кола
,
и
,
ударати
штап
по
камен
,
који
се
десити
ту
на
пут
,
рећи
сељак
:
—
подмести
овај
камен
,
подмет
,
синак
,
камен
под
точак
,
па
звати
ко
од
друштво
да
ти
помоћи
.
тек
тада
једва
доћи
к
себе
и
овај
вајни
домаћин
,
и
једва
се
сад
тек
сетити
тај
,
што
јесам
одавна
знати
,
али
у
псовци
и
видац
на
невин
во
чисто
и
заборавити
.
он
пустити
точак
који
јесам
до
сад
узалудно
подупирати
и
подметнути
камен
под
он
.
кола
још
једном
претегнути
низ
брдо
,
огроман
