,не
сматрати
Нури
за
сестра
(
јер
пред
сестра
не
бити
све
говорити
)
,
већ
само
за
нов
...
Поче
говорити
течно
и
лепо
француски
:
—
Мојо
историја
дугачак
јесам
и
црн
...
ја
јесам
кћер
Али-паше
,
бивши
садразам
.
отац
ја
јесам
бити
Турчин
,
мајка
Черкескиња
;
он
племић
,
онај
робиња
:
купити
јесам
за
пет
стотина
лира
.
.
ја
на
мајка
личити
тело
,
на
отац
душа
...
код
отац
јесам
живети
као
и
сав
наш
великашки
кћер
:
затворен
,
у
богатство
истина
,
али
с
проводња
само
по
харем
.
ја
јесам
Цариград
,
његов
село
и
његов
улица
познати
из
кола
и
из
каик
;
ја
улица
јесам
пешке
поћи
,
ја
се
Босфор
јесам
лађа
прошетати
,
по
Принкипу
јесам
друкчије
проћи
до
кола
или
мазга
.
ја
јесам
у
кућа
учило
и
турски
и
француски
;
ја
јесам
у
пијано
свирати
као
Европљанка
.
у
тај
ја
проћи
девовање
,
кратко
мој
девовање
:
удати
јесам
се
тек
што
јесам
ући
у
петнаести
.
А
удадох
се
као
и
сав
мој
другарица
—
за
човек
ко
никад
јесам
видети
.
онај
јесам
бити
срећан
,
ја
јесам
бити
несрећан
:
муж
ја
се
јесам
допасти
,
кад
јесам
он
видети
,
први
вече
:
имати
јесам
велик
јабучица
,
а
глас
он
бити
дебео
и
мало
промукао
.
да
јесам
он
раније
видети
и
заволети
он
,
нити
бити
он
спазити
јабучица
,
нити
бити
он
чути
глас
;
тај
јесам
ако
бити
спазити
нешто
на
он
што
ја
се
не
допадати
,
ја
бити
он
гледати
тај
сваки
дан
,
док
се
не
бити
навикнути
...
он
јесам
опазити
да
он
не
волити
,
па
се
узети
проводити
као
младић
:
ја
јесам
остављати
сам
код
кућа
.
јесам
он
волети
,
а
угађати
јесам
он
:
знати
јесам
да
јесам
он
муж
,
ја
жена
:
облачити
јесам
он
се
;
кад
хтети
доћи
кућа
,
нагиздати
се
и
потчињавати
он
се
,
тај
јесам
личити
и
на
робиња
и
на
милосница
...
ја
се
обући
,
а
он
доћи
па
одмах
за
мусаф
и
бројаница
—
ја
и
не
погледати
.
да
ли
јесам
хтети
да
ја
казнити
што
јесам
опазити
да
он
не
волити
,
умрети
и
не
дознати
.
али
ја
бити
он
моћи
бити
заволети
да
јесам
према
ја
бити
друкчији
.
и
лагати
јесам
он
.
.
ако
казати
да
хтети
рођака
,
не
да
;
ако
казати
да
хтети
другарица
,
опет
не
да
,
те
ја
уочити
сваки
петак
:
„
за
Божју
љубав
,
пустити
ја
мајка
!
“
он
ја
пустити
мајка
,
а
ја
ићи
другарица
...
за
пет
година
родити
јесам
он
четворо
деца
(
једанпут
јесам
близнити
)
.
кад
напунити
двадесет
и
један
,
он
отићи
у
Европа
за
војни
аташе
.
ја
не
повести
;
рећи
да
не
допуштати
султан
...
за
година
дан
сахранити
троје
деца
,
остати
ја
само
првенац
.
Мурад-Джемал
,
господа
хвала
!
...
о
мој
Джемал
!
дете
добар
срце
,
али
страстан
природа
.
кад
бити
заволети
неки
дете
,
ники
он
од
он
не
бити
моћи
одвојити
;
али
тај
дете
се
брзо
досадити
(
јер
он
он
стискати
,
да
он
удавити
)
,
па
хтети
више
к
он
;
а
он
за
он
одболовати
,
у
бунцање
тражити
тај
дете
.
он
јесам
волети
како
ники
јесам
,
лудо
,
страсно
.
увек
јесам
гледати
да
заволити
сиротињски
дете
,
па
јесам
плаћати
његов
родитељ
да
он
доводити
.
али
и
сиротињски
плакати
,
с
мука
он
превара
и
довести
...
досадити
он
се
његов
чудан
миловање
...
кад
напунити
шест
година
,
отац
он
доћи
да
он
узети
,
да
он
одвести
у
Европа
на
васпитање
и
школовање
.
ја
јесам
бити
нежан
жена
,
али
јесам
бити
нежан
,
добар
мајка
...
за
дете
јесам
ридати
и
чупати
кос
као
простакуша
.
он
,
дирнути
мој
јад
,
обећати
да
хтети
ја
он
доводити
сваки
година
,
и
да
хтети
с
он
код
ја
седети
по
три
месец
...
у
тај
ја
пролазити
дан
,
у
очекивање
детињи
долазак
.
.
први
година
доћи
,
довести
ја
дете
:
обојити
остати
три
месец
;
други
година
провести
код
ја
месец
дан
;
трећи
година
доћи
без
дете
,
сести
недеља
;
четврти
година
опет
ја
немати
дете
,
али
ни
он
.
.
од
двадесет
четврти
,
ја
јесам
код
муж
без
муж
,
и
код
дете
без
дете
.
плакати
јесам
непрестано
,
очи
бити
исплакати
.
у
сваки
дете
плав
очи
и
црн
трепавица
видети
јесам
свој
дете
,
па
јесам
она
заустављати
на
улица
и
љубити
она
:
над
туђ
сам
деца
плакати
као
луд
;
а
кад
јесам
год
чути
детињи
глас
,
увек
ја
кроз
срце
проћи
нешто
као
нож
,
па
јесам
зајаукати
.
јесам
ћутала
,
јесам
трпети
,
никад
јесам
рећи
ксмет
...
о
,
ви
нов
турски
жена
!
...
Жалост
јесам
ватра
:
сад
наложен
,
сух
дрво
буктети
,
па
прегоревати
,
па
догоревати
,
па
остати
јасан
жар
,
па
по
жар
бити
пухар
,
па
се
тај
претворити
у
угљевље
,
а
угљевље
у
пепео
.
.
не
моћи
ја
утешити
родитељ
,
ни
род
,
ни
пријатељ
:
утешити
ја
време
.
рана
ја
се
на
срце
не
излечити
,
али
се
залечити
,
и
ја
с
она
залечен
поћи
по
другарица
,
осећати
да
јесам
имати
само
кад
ја
јесам
неко
повредити
...
Нађох
себе
забава
,
подсећи
кос
...
где
се
скупљати
харем
?
код
ја
.
где
јесам
бивати
весеље
?
код
ја
.
ко
јесам
водан
ханума
у
шетња
?
ја
.
ко
она
јесам
куповати
скупоцен
поклон
?
ја
:
овај
удовица
игла
од
педесет
лира
,
онај
белензука
од
осамдесет
,
један
удовички
кћер
мираз
кућа
,
други
дућан
.
пријатељица
јесам
волети
,
свашта
она
куповати
.
„
имање
Али-пашино
велик
јесам
.
“
ја
јесам
тај
чути
,
али
појам
велик
јесам
умести
схватити
,
тај
јесам
схватити
јесам
погрешно
:
мислити
јесам
да
јесам
тај
нешто
што
не
моћи
бити
никад
ни
мало
,
а
камо
ли
да
он
нестати
.
ја
јесам
бити
из
богат
кућа
,
али
јесам
знати
шта
јесам
новац
,
јер
сав
јесам
други
набавити
,
купити
.
ја
ники
никад
јесам
рећи
:
„
не
бацати
пар
у
луда
“
,
или
„
чувати
бео
пар
за
црн
дан
“
;
и
ники
предати
ја
јесам
изустити
:
„
дуг
јесам
зао
друг
“
...
мајка
ја
јесам
бити
робиња
.
кад
јесам
јесам
спремати
за
продаја
,
учити
јесам
јесам
свирац
и
песма
,
француски
језик
,
и
како
да
правити
теме
пред
млад
од
себе
,
како
пред
стар
,
као
коњ
:
како
да
држати
глава
кад
се
јахати
,
како
да
касати
кад
вући
кола
;
а
овај
ситница
што
кућа
држати
ники
јесам
јесам
учити
:
ники
она
робиња
;
она
,
робиња
,
не
свој
кћер
...
о
,
ви
нов
дух
!
...
овај
дугачак
прича
почети
јесам
због
син
.
родитељ
ја
бити
одавно
умрети
,
кад
ја
се
син
вратити
у
Стамбол
...
Бејаше
младић
од
деветнаест
година
,
израсти
као
кипарис
,
па
румен
као
зрео
нар
;
чинити
ја
се
као
Енглез
:
Енглескиња
он
васпитавати
.
кад
он
,
кроз
кафез
,
видети
два
његов
рођака
и
један
сестра
од
стриц
,
онај
све
три
уздахнути
што
јесам
удат
,
тај
не
моћи
поћи
за
он
.
у
Европа
јесам
школа
учити
,
али
она
јесам
свршити
...
отац
он
умрети
,
а
он
доћи
да
он
видити
ја
,
његов
мајка
,
па
да
се
вратити
...
ја
он
не
пустити
,
задржати
он
на
година
:
да
он
се
нагледати
,
и
да
се
одморити
...
Човек
,
те
се
од
он
крити
и
сестра
он
од
стриц
:
сав
имати
љубоморан
муж
;
а
мој
пријатељица
...
ниједан
преда
он
да
изићи
.
код
ја
се
продужавати
гостовање
:
увек
пун
кућа
жена
;
мој
син
поћи
ја
,
па
кад
пред
врата
видити
обућа
као
у
обућарница
вратити
се
и
отићи
од
кућа
:
тако
данас
,
тако
сутра
.
ја
с
пријатељица
један
дан
ићи
у
Фенер-Башчу
,
други
на
сладак
вод
,
трећи
у
Ћеат-Хане
:
мој
син
остати
код
кућа
са
слуга
.
Почех
он
пуштати
с
друг
,
да
јесам
сам
.
онако
млад
требати
јесам
ићи
са
свој
врсник
,
а
он
поћи
с
много
стар
од
себе
:
водити
он
по
кафана
,
и
да
гледати
Карађоз
.
Стамбол
јесам
као
његов
пожар
што
избити
из
један
кућа
па
захватити
цео
махала
...
испрва
јесам
ићи
од
кућа
само
дању
,
после
и
ноћу
:
за
тај
он
отворити
воља
Рамазан
...
Дође
Рамазан
:
код
ја
по
сав
ноћ
весеље
—
мој
син
с
друг
.
у
почетак
се
враћати
пре
суфур
;
али
на
што
,
кад
јесам
моћи
к
ја
:
жена
.
о
,
ви
нов
турски
жена
!
Наш
верски
обичај
непрописан
Шеријатом
,
већ
изопачити
неразуман
!
Бежа
ми
од
кућа
муж
,
бежати
син
.
у
наш
одаја
улазити
без
питање
слушкиња
и
робиња
,
а
не
моћи
ући
муж
и
син
,
нарочито
кад
видити
„
непознат
“
женски
обућа
пред
врата
!
...
мој
син
,
кад
јесам
затећи
код
ја
весеље
,
ући
јесам
у
соб
где
ја
јесам
постеља
,
а
она
празан
;
отићи
у
свој
соб
,
легати
...
други
вече
пун
кућа
,
а
он
бежати
:
не
моћи
са
жена
,
и
ако
волити
;
у
Европа
јесам
с
она
научити
.
до
половина
Рамазан
долазити
кућа
некад
пре
суфур
,
некад
после
;
а
после
:
једанпут
се
разданити
—
он
немати
.
Гошће
јесам
ја
спавати
,
од
дан
она
направити
ноћ
;
ја
сан
не
ухватити
:
срце
ја
рећи
да
хтети
ја
нешто
снаћи
.
послати
роб
по
син
...
Нашао
он
,
с
друг
...
друг
он
довести
ја
.
кад
видети
свој
син
,
препасти
се
,
а
после
узети
нарицати
као
простакуша
...
бистар
он
очи
замутити
,
лепо
очешљати
кос
разбарушен
,
каљав
...
син
ја
јесам
бити
весео
...
дете
весело
од
пиће
!
...
пити
мастика
...
месец
јесам
тада
бити
од
петнаест
дан
...
ни
мој
молба
,
ни
мој
преклињање
,
ни
мој
суза
,
ништа
не
помагати
:
отићи
с
вече
,
па
се
вратити
ујутру
,
весео
.
испрва
ретко
,
у
два
три
месец
;
после
,
сваки
пун
.
у
вече
он
кеса
пун
,
ујутру
празан
.
никад
он
не
питати
,
где
ти
јесам
новац
.
ја
јесам
он
пунити
кеса
,
он
јесам
празнити
.
испрва
он
одвраћати
леп
,
после
ружан
:
и
да
ја
реч
,
заклети
се
,
па
опет
...
кад
видети
да
јесам
изгубити
леп
бој
,
да
јесам
често
невесео
,
замислити
,
ја
се
сасвим
расвестити
,
у
ја
се
пробудити
оно
што
јесам
пре
толико
година
заспати
—
љубав
материн
.
одмах
растурити
друштво
,
и
затворити
врата
пријатељица
;
узети
живети
као
покајница
.
ја
јесам
родити
да
бити
жена
и
мајка
;
али
,
кад
ја
мој
бездушан
муж
оставити
и
лишити
дете
,
ја
се
одати
уживање
,
да
рана
залечити
.
у
кућа
,
где
јесам
за
толико
година
бити
свирка
и
песма
,
сад
плач
и
проклињање
.
.
клети
јесам
муж
и
цариградски
обичај
,
што
допуштати
да
жена
јурити
улица
откривен
лице
,
да
слушати
дрзак
љубаван
изјава
људи
,
а
да
она
не
примати
у
кућа
.
плакати
јесам
без
суза
:
срце
ја
јесам
плакати
,
а
очи
јесам
ја
бити
сух
као
пресушен
извор
...
па
бар
да
јесам
миран
кад
пити
,
него
грдити
,
псовати
,
онај
леп
понашање
младић
!
као
други
,
и
он
не
излазити
без
оружје
;
па
једном
посећи
по
рука
други
,
други
пут
на
други
пуца
,
трећи
пут
на
трећи
...
Страшно
!
...
пробости
он
нож
...
Младић
умрети
а
његов
отац
тужити
мој
син
...
суд
он
досудити
—
хвала
он
!
...
—
уместо
смртан
казна
или
вечит
робија
—
сургун
...
у
Арабија
!
јесам
моћи
.
подмитити
кадија
...
с
кућа
и
хиљада
лира
...
Одредише
он
Солун
...
кад
се
спремити
за
пут
и
зовнути
настојник
добро
да
ја
да
новац
,
он
ја
поднети
рачун
:
од
велик
имање
и
богатство
,
остати
само
један
кућа
и
хиљада
лира
;
па
и
тај
туђ
—
кадиски
.
па
шта
јесам
ја
остати
,
о
алла
’
!
где
јесам
толики
кућа
,
где
леп
конак
,
где
земља
,
где
новац
?
!
из
рачун
видети
:
колико
ја
потрошити
муж
у
Европа
,
трипут
више
ја
у
Стамбол
...
сав
презадужити
!
и
сваки
леп
конак
на
Босфор
на
анадолски
и
румелиски
страна
оплакати
као
отац
:
они
јесам
ја
од
отац
остати
...
Пашиница
ућутати
,
на
лице
она
заиграти
мишић
и
ухватити
јесам
у
грло
грч
;
мало
,
па
заридати
.
ридати
јесам
дуго
,
без
суза
.
њен
сестра
поклопити
се
на
јастук
па
јецати
;
и
онај
четири
плач
.
Чу
се
топ
,
оглашење
суфур
:
ашчика
повирити
на
врата
,
па
кад
видити
јад
,
вратити
се
погнут
глава
...
—
о
,
ви
нов
дух
!
сутра
...
сутра
да
ја
доћи
на
разговор
,
и
на
договор
!
најпосле
рећи
пашиница
погледати
у
сав
ред
.
онај
четири
направити
она
дубок
теме
,
ћутети
.
Нурије-ханум
позвати
она
на
суфур
,
и
пред
она
поћи
посртати
.
на
сто
пун
,
а
ниједан
ништа
не
окусити
:
за
сто
јесам
сести
обичај
радити
.
.
Отклањаше
сабах
,
у
онај
велик
соба
без
завеса
,
па
се
гошћа
завити
и
поћи
кућа
.
сав
ћутети
.
Домаћице
она
испратити
чак
до
први
капија
.
овај
кратак
ћутање
зближити
она
више
него
цео
дуг
разговор
...
како
јесам
бити
весео
Ариф-ханум
кад
јесам
доћи
,
а
како
јесам
бити
тужан
кад
јесам
поћи
!
XИВ
сутрадан
,
Джемал
се
рано
пробудити
.
јесам
он
бити
необично
што
поред
себе
не
наћи
Фатма
,
јер
како
јесам
Рамазан
,
он
јесам
легати
и
устајати
.
али
кад
се
сетити
шта
јесам
бити
,
скочити
.
Шта
јесам
све
говорити
и
радио
!
бити
јесам
толико
пијан
,
а
свега
се
сећати
.
брзо
се
умити
и
обући
,
али
не
изићи
,
већ
се
спустити
на
један
столица
,
и
мисао
шта
хтети
:
срамота
он
да
се
пред
она
појавити
.
у
тај
,
она
ући
и
не
рећи
он
ни
добро
јутро
,
клечати
и
обухватити
он
колено
,
притиснути
на
она
свој
лице
и
заплакати
.
он
јесам
не
питати
зашто
плакати
.
и
претварати
се
као
да
јесам
миран
,
и
као
да
тај
јесам
ништа
што
се
опити
,
а
овамо
,
врло
он
јесам
тешко
:
стид
он
јесам
од
она
.
она
се
усправити
и
притиснути
свој
мокар
очи
на
његов
сух
лице
—
квасити
он
,
па
он
поквасити
љубити
,
с
он
пити
свој
суза
,
он
:
у
сваки
тај
њен
сузити
јесам
он
...
после
се
окренути
и
на
прст
изићи
.
у
кућа
јесам
некакав
необичан
тишина
.
сав
пост
,
осим
Нурија
.
Пашиница
јесам
замишљен
но
други
пут
уз
пост
,
али
и
сам
не
знати
зашто
јесам
такав
,
да
ли
због
дуван
или
због
син
.
око
вечерњи
,
она
метнути
на
глава
бео
башјорти
,
па
сести
у
један
кут
софа
и
сав
се
унети
у
Коран
:
читати
,
превртати
лист
и
непрестано
се
нихати
.
Фатма
јесам
данас
у
зелен
антерија
.
Прође
кроз
предсобље
и
отићи
у
сутин
соб
за
рад
;
не
улазити
код
Джемал
,
јер
постити
.
онај
јутрошњи
пољубац
давати
јесам
душа
душа
...
Још
синоћ
јесам
јести
врло
мало
од
ифтар
,
а
за
суфур
јесам
јесам
хтети
звати
,
јер
јесам
мислити
да
спавати
.
кад
се
чути
позивање
на
вечерњи
молитва
,
она
узити
два
три
капа
земзем
,
па
запалити
цигара
.
свекрва
бити
поћи
к
она
да
она
казати
да
хтети
и
вечерас
доћи
на
ифтар
онај
три
млад
Цариграђанка
и
Ариф-ханум
,
али
да
она
због
она
не
остављати
муж
;
но
кад
јесам
видити
с
цигара
,
да
јесам
не
бити
бацити
,
она
се
неопажено
повући
.
Ариф-ханум
јесам
саслушати
пашиничин
историја
с
бол
;
али
,
кад
јесам
отићи
кућа
,
променити
она
се
расположење
,
и
она
се
љутити
,
не
на
пашиница
,
туђ
жена
,
који
јесам
гледати
да
оженити
син
добар
и
богат
девојка
,
како
бити
се
оставити
пиће
и
имати
од
шта
да
живити
,
него
на
Нури
.
да
волити
Фатма
тобоже
као
свој
дете
,
а
да
све
сакрити
,
да
преварити
свој
пријатељица
!
и
учинити
она
се
црн
,
прљав
.
како
хтети
да
бити
код
она
на
ифтар
и
вечерас
,
кад
овај
знати
!
Несрећна
Сафет
кад
чути
!
поносити
се
,
хвалити
се
.
и
кад
чути
Ибрахим-Хасан-беј
да
он
зет
нигде
ништа
немати
и
да
живити
од
туђ
милост
!
он
,
само
он
да
не
дознати
!
одмах
бити
одвести
Фатма
од
муж
.
сетити
се
да
Мерсија
моћи
бити
сав
знати
;
зато
јесам
на
свадба
бити
брижан
и
обучен
у
загасит
зелен
.
па
јесам
испитати
.
—
знати
јесам
ја
тај
,
Ариф-тејзе
,
још
кад
јесам
Фатма
бити
у
Цариград
,
и
напомињати
јесам
она
нешто
мало
,
али
она
јесам
хтети
отворено
писати
:
жао
ја
јесам
бити
да
се
не
разочарати
кад
он
волити
.
доцније
јесам
крити
да
он
не
бити
отићи
с
мерак
,
како
казати
Ђулренги
.
—
колико
јесам
тврд
!
узвикнути
Ариф-ханум
.
—
Што
јесам
ја
тврд
јесам
чудо
,
али
Ђулренги
!
и
она
јесам
све
знати
.
—
сад
знати
зашто
она
не
ићи
.
али
у
почетак
,
тај
јесам
она
ићи
сваки
час
.
она
се
променити
у
лице
,
обор
очи
,
али
ништа
не
рећи
.
сваки
дан
јесам
бивати
слаб
,
и
родитељ
јесам
се
већ
договарати
да
јесам
водити
на
„
лак
“
ваздух
.
у
исти
време
кад
и
синоћ
,
пред
Нурије-ханумином
кућа
стати
затворен
кола
,
са
Арифа
и
Цариграђанка
.
сад
јесам
ифтар
бити
после
молитва
;
разговор
се
водан
као
синоћ
на
француски
језик
.
у
почетак
,
сестра
јесам
бити
као
убити
,
Цариграђанка
озбиљан
а
Ариф
хладан
према
Нурија
,
готово
љут
на
она
.
али
још
за
ифтар
,
вечерас
просто
изврстан
,
расположење
турски
жена
променити
се
:
сестра
оживети
,
Цариграђанка
се
развеселити
,
Ариф
постати
говорљив
.
она
јесам
бити
говорљив
само
кад
јесам
добро
расположен
.
Пил
јесам
шуруп
прилично
,
и
као
да
се
од
он
опити
.
јесам
тражити
да
видити
„
двоје
млад
"
,
јер
бити
се
они
стидети
,
па
бити
она
бити
непријатан
.
после
ифтар
почети
јесам
разговор
пашиница
.
—
ја
јесам
ви
синоћ
све
испричати
као
сестра
по
душа
;
ви
јесам
данас
имати
време
и
да
се
испавати
и
да
мислити
на
ја
несрећан
,
на
наш
друштво
,
на
узрок
што
ја
се
син
опијати
.
ви
три
јесам
образовати
,
а
Ариф-ханум
јесам
и
образовати
и
ариф
:
научити
ја
шта
хтети
са
син
!
онај
три
ћутаху
и
пушити
;
Ариф-ханум
хтети
говорити
,
али
јесам
претећи
Нурија
:
—
алла
’
!
ја
и
данас
јесам
постити
,
тај
јесам
имати
моћ
да
размишљати
.
ја
јесам
доћи
на
један
мисао
који
ја
се
чинити
веома
паметан
.
ја
јесам
нов
,
али
јесам
ми
стар
обичај
.
према
тај
обичај
требати
да
тражити
лек
овај
зао
.
Кажите
,
ханума
,
како
бити
бити
да
звати
Ибрахим-ефендију
,
муфтија
,
и
још
три
стар
честит
муслиманин
:
Решад-беја
,
Шефкет-беја
и
Махмуд-беја
?
—
сав
јесам
старотурчин
!
узвикнути
Ариф-ханум
,
готово
љутит
.
—
Али
и
поштен
људи
,
Ариф-ханум
.
у
старотурчин
јесам
обичај
,
кад
муж
пити
или
растурати
,
или
злостављати
жена
,
добар
људи
он
световати
,
да
се
оставити
тај
и
да
пред
сведок
да
реч
:
ако
се
,
на
пример
,
опити
,
да
он
жена
не
бити
више
жена
,
да
остати
од
он
бош
,
како
ја
тај
турски
казати
.
онај
три
Цариграђанка
се
гласно
насмејати
видети
у
она
,
„
нов
“
,
конзервативан
турски
жена
,
старотуркиња
,
а
Ариф-ханум
се
намргодити
и
рећи
:
—
лудост
!
...
тај
учинити
с
један
млад
беј
,
у
Скопље
,
па
се
опити
брз
но
други
пут
,
и
још
учинити
нешто
што
дотле
никад
јесам
учинити
—
истући
жена
...
оставити
се
тај
,
Нурије-ханум
.
Цариграђанка
се
непрестано
смејати
,
а
она
она
,
мало
увредити
,
рећи
:
—
Што
се
смејати
,
ханума
?
у
Стар
Солун
,
нарочито
по
наш
мали
град
,
имати
овај
често
.
Прошле
година
,
Ибрахим-ефенди
и
овај
три
честит
стар
беј
погодити
се
овако
с
један
млад
беј
(
хтети
да
он
казати
име
)
,
и
он
се
више
не
опити
:
опет
волити
жена
,
гледати
кућа
—
други
човек
.
да
позвати
за
сутра
овај
људи
?
звати
она
за
после
ифтар
,
завршити
Нурија
.
А
пашиница
рећи
:
—
волети
бити
чути
ваш
мишљење
,
Ариф-ханум
.
—
ја
јесам
,
ханум-ефенди
,
с
ханума
за
тај
:
да
се
ваш
синути
наћи
какав
рад
.
ја
кад
радити
,
заборавити
на
сав
што
ја
бости
,
он
бити
заборавити
на
мастика
...
али
само
да
радити
нешто
што
волити
.
ја
јесам
рад
што
други
афион
.
кад
јесам
бити
млад
,
сав
јесам
се
чудити
:
откуд
у
тако
нестрпљив
жена
толико
стрпљење
,
да
поваздан
не
дигнути
глава
с
књига
и
да
учити
толики
језик
!
они
јесам
знати
да
јесам
тај
бити
љубав
који
ја
јесам
привезивати
за
тај
рад
.
ја
јесам
жив
и
нестрпљив
,
па
имати
обичај
да
мењати
место
и
код
кућа
и
кад
кудгод
отићи
;
али
кад
седити
с
неки
ко
волити
,
или
кад
радити
какав
мио
посао
,
ја
се
не
мицати
,
—
остати
бити
на
један
место
довека
...
понеки
дан
ја
се
не
радити
,
а
ја
јесам
немиран
и
тужан
.
седам
,
легати
,
устајати
,
погледати
на
сахат
.
„
Шта
јесам
овај
?
стајати
?
“
А
онај
јесам
:
сахат
ићи
,
а
стајати
—
време
.
Наш
сладак
Джемал-беј
требати
нешто
да
радити
.
—
Па
шта
да
радити
?
викнути
пашиница
очајно
.
—
Нешто
...
што
волити
...
нек
продужити
школа
.
—
где
да
јесам
продужити
?
—
у
Европа
,
рећи
гошћа
,
сав
четири
у
један
глас
.
—
А
жена
?
!
упитати
пашиница
.
—
ах
,
да
,
жена
...
неки
учити
у
Цариград
,
рећи
Ариф
.
—
како
у
Цариград
,
кад
тамо
не
смести
да
ићи
?
рећи
пашиница
.
—
ах
,
да
,
рећи
Ариф
,
па
се
замислити
.
—
Па
неки
ићи
у
служба
,
у
ћатиб
,
рећи
један
Цариграђанка
.
—
Пашин
син
ћатиб
...
он
јесам
почети
дипломатски
школа
.
и
после
,
зар
јесам
младотурчин
лако
доћи
у
служба
?
сав
се
ућутати
и
узети
мислити
шта
хтети
.
дим
се
колутати
и
испуњавати
соб
.
најпосле
Нурија
прекинути
ћутање
:
—
мој
предлог
јесам
врло
добар
.
да
пробати
.
—
Али
тај
јесам
смешан
,
рећи
Ариф
ханум
.
уместо
да
уништавати
те
застарети
,
луд
,
глуп
обичај
,
ја
хтети
да
она
обнављати
!
ко
бити
чути
,
од
наш
,
смејати
бити
ми
се
.
—
ја
не
моћи
уништавати
стар
док
немати
нов
.
ја
јесам
за
тај
.
ја
молити
ханума
,
и
ја
молити
сестра
:
да
пробати
.
—
Али
ако
се
опет
опити
,
и
она
он
не
бити
више
жена
?
ја
добро
знати
колико
он
она
волити
,
рећи
Ариф
.
—
Па
венчати
она
,
изустити
Нурија
.
А
после
она
много
уверавати
да
јесам
тај
врло
добро
,
најбоље
,
и
оне
пристати
.
Разиђоше
се
пре
суфур
;
али
уместо
да
се
нада
,
Ариф-ханум
бити
очајан
.
она
знати
да
од
тај
што
се
звати
„
нов
“
,
нов
јесам
дотле
док
не
наступити
неки
тренутак
кад
из
она
проговарати
оно
што
јесам
с
она
сродити
,
што
она
јесам
у
крв
,
шта
хтети
се
оне
ослободити
тек
кад
доћи
ред
да
она
завити
у
неколик
аршин
бео
платно
.
па
на
што
јесам
она
њен
сан
?
с
ко
хтети
да
она
остварити
?
сутрадан
,
у
вече
,
после
ифтар
,
доћи
муфтија
с
беј
.
Киш
пљуштати
,
а
они
,
заклоњен
кишобран
,
стати
пред
капија
;
муфтија
лупнути
звекир
у
капија
,
а
она
се
полако
почети
да
отварати
.
„
имати
ли
ко
?
“
говорити
муфтија
пре
но
што
ступати
преко
праг
.
—
„
немати
ники
,
“
чути
се
из
двориште
женски
глас
и
широм
се
отварати
капија
:
отворити
она
јесам
један
црнкиња
с
бео
јашмак
на
црн
кудрав
кос
.
Пошто
јесам
помоћи
гост
да
скинути
мокар
горњи
хаљина
и
замена
ципела
папуча
,
увести
она
јесам
у
салон
.
тек
што
поседати
на
шиљте
,
доћи
сестра
,
само
у
антерија
с
башјортиом
преко
кос
;
направити
гост
теме
,
па
се
повући
у
један
кут
.
Седоше
...
беј
јесам
у
европски
хаљина
,
муфтија
у
кафеним
чошан
шалваре
и
чалма
емир-боје
.
старац
,
тип
старински
Турчин
:
дугачак
брада
,
длака
сасвим
правити
,
округло
подстрићи
,
и
брк
подстрижен
,
те
он
се
лепо
видити
танак
усна
;
под
ивица
бео
ћулав
видити
он
се
обријати
потиљак
Чист
јесам
.
Закашљао
се
још
уз
степеница
,
и
јесам
моћи
даље
док
се
не
искашљати
,
а
после
непрестано
викати
:
„
Ааа
!
ааа
!
“
и
тај
као
да
се
шалити
.
Пошто
добити
кафа
и
цигара
,
он
почети
:
—
Ааа
!
ааа
!
добро
ли
јесам
?
Шта
имати
?
Уплашио
јесам
се
...
Ааа
!
ааа
!
—
Шућур
,
муфти-ефенди
,
рећи
сестра
и
додирнути
врх
прст
под
па
свој
тема
.
Нурија
изићи
,
а
муфтија
се
закашљати
;
кашљати
јесам
дуго
,
зацењивати
се
као
деца
у
велик
кашаљ
,
а
лице
он
сасвим
поплавети
;
после
јесам
пљувати
у
један
велик
бео
махрама
нерасклопљен
,
и
пошто
јесам
тај
лепо
увити
,
остављати
јесам
крај
себе
...
Пашиница
ништа
не
почињати
,
чак
и
не
гледати
у
бедан
старац
,
остављати
он
да
се
покашљати
;
а
кад
он
бити
готов
,
она
рећи
:
—
Што
се
не
лечити
,
муфти-ефенди
?
толики
мука
!
—
мука
,
ханум-ефенди
,
мука
ја
,
мука
ја
,
ааа
!
ааа
!
стењати
старац
,
али
све
као
да
прав
шал
,
па
наставити
:
—
ама
доцкан
,
много
доцкан
...
стар
,
много
стар
,
одвише
стар
,
ааа
!
ааа
!
—
пити
ли
штогод
против
кашаљ
,
муфти-ефенди
?
—
Баш
ништа
...
Шта
да
пити
,
ханум-ефенди
,
шта
да
пити
?
Ааа
!
ааа
!
—
неки
шуруп
.
—
дуван
казати
ја
,
дууувааан
!
Аман
!
Ааа
!
ааа
!
—
зар
не
пухати
?
—
од
јуче
у
вече
ич
,
па
фајда
јок
...
кад
немати
фајда
што
да
он
не
пити
?
Ааа
!
ааа
!
она
се
болно
осмехнути
.
—
страст
,
мој
кћер
...
да
ви
не
да
бог
да
јесам
знати
...
бесан
кучак
,
да
опростити
...
силан
господар
...
Хоће
да
ја
уништити
...
да
не
да
бог
да
јесам
знати
,
ааа
!
ааа
!
она
се
још
болан
осмехнути
.
—
ја
она
не
моћи
ништа
;
а
она
ја
...
скоро
хтети
ја
под
густ
ред
селвија
.
Шесет
и
девет
година
како
пити
пустити
дуван
;
бити
јесам
дете
од
седам
година
кад
јесам
узети
да
он
пити
и
да
он
волити
...
он
ја
мука
,
ја
он
волити
!
Ааа
!
ааа
!
стењати
па
зажмурити
и
узити
мирисати
бројаница
,
говорити
:
—
Мириш
ја
на
дуван
.
—
Хоћете
ли
један
цигара
,
муфти-ефенди
?
упитати
пашиница
.
—
Ич
!
данас
ич
!
говорити
и
непрестано
жмурити
,
па
тек
отворити
очи
и
рећи
:
—
кад
он
видити
и
јесам
ја
толико
колико
кад
говорити
о
он
...
да
говорити
нешто
други
...
Зашто
ми
јесам
звати
Нурије-ханум
?
она
сав
пребледети
:
његов
мука
заваравати
јесам
свој
мука
.
не
одговорити
ништа
.
сав
четворица
јесам
погледати
и
познати
да
јесам
живети
живот
велик
турски
госпођа
.
на
њен
блед
лице
заиграти
мишић
,
ухватити
јесам
у
грло
грч
;
нигде
суза
.
плакати
бити
а
не
моћи
,
и
не
моћи
да
говорити
,
осећати
грдан
бол
у
грло
и
вилица
.
док
јесам
он
кашљати
,
она
јесам
ћутала
;
кад
се
она
спремати
за
плач
,
он
говорити
,
говорити
о
време
,
како
јесам
данас
ваздан
киша
,
и
како
се
вардар
раздухати
као
луд
...
њен
лице
поцрвенити
,
чак
и
чела
:
поклопити
се
у
рука
и
зајецати
,
заридати
гласно
као
дете
.
старац
јесам
не
ућуткивати
,
остављати
јесам
да
се
исплакати
,
јер
сав
знати
да
јесам
жена
као
деца
:
ако
узети
да
јесам
сажаљевати
,
да
јесам
тесати
,
она
хтети
ударити
у
велик
плач
...
кад
се
исплакати
,
она
замолити
муфтија
да
изићи
у
други
соб
.
он
испричати
свој
историја
као
онај
жена
,
па
се
вратити
у
салон
...
—
беј
,
рећи
пашиница
доста
мирно
,
ја
јесам
се
муфти-ефендији
исповедити
,
и
пожалити
јесам
он
се
и
као
свештени
лице
и
као
отац
...
па
и
ви
хтети
да
се
пожалити
:
у
сваки
гледати
по
отац
...
мој
син
јесам
красан
млад
човек
,
добар
срце
,
лепо
васпитати
,
волити
свој
кућа
и
жена
.
али
од
неки
време
,
он
се
развеселити
...
проклети
мастика
!
ја
јесам
страх
и
срамота
ја
,
мајка
јесам
.
—
и
грехота
!
рећи
старац
у
један
глас
.
Пашиница
заћутати
,
као
да
изгубити
језик
у
тај
ући
њен
сестра
.
—
ја
јесам
се
са
сестра
договорити
,
почети
Нурија
,
да
ви
позвати
,
да
пред
ви
Мурад-Джемал-беј
да
реч
да
се
хтети
више
опити
,
а
ако
се
опити
да
он
жена
не
бити
више
жена
.
—
Ашколсун
!
узвикнути
сав
четворица
у
један
глас
.
они
јесам
бити
врло
задовољан
што
овај
хтети
један
младотуркиња
.
муфтија
рећи
:
—
Али
,
хтети
ли
пристати
Мурад-Джемал-беј
?
пре
неки
дан
један
џон-турк
утећи
ја
,
пошто
ја
изгрдити
.
—
у
гора
и
камен
!
узвикнути
Нурија
.
Наш
Джемал-беј
хтети
тај
учинити
,
јер
јесам
васпитати
као
Европ
...
он
јесам
арапски
племић
.
—
Па
позвати
он
,
рећи
старац
.
после
четврт
час
,
он
јесам
бити
ту
.
врло
блед
,
он
се
поклонити
старац
,
и
натрашке
повући
се
у
један
кут
,
ту
сести
,
на
столица
.
старотурчин
на
он
не
наћи
ништа
турски
:
у
ципела
јесам
и
гологлав
!
...
и
с
тај
муфтија
почети
снебивати
се
:
—
опростити
,
Нурије-ханум
,
али
ја
јесам
нешто
чути
и
зато
јесам
доћи
с
беј
...
у
ми
јесам
обичај
,
као
што
знати
,
да
показати
пут
онај
који
јесам
поћи
странпутица
...
и
ја
јесам
бити
млад
и
имати
рђав
навика
...
и
ја
јесам
се
опијати
...
и
од
ми
јесам
тражити
реч
:
ако
се
не
оставити
пиће
,
да
ми
жена
остати
бош
.
тад
се
окренути
Джемал
и
рећи
.
—
Син
,
дати
реч
пред
сведок
да
се
више
хтети
опити
,
а
ако
се
опити
да
тај
жена
остати
бош
.
Джемал
се
,
као
кроза
сан
,
сетити
кад
од
његов
стриц
тражити
овако
реч
.
он
јесам
пити
,
али
се
коцкати
.
и
стриц
он
јесам
бити
Европљанин
,
али
јесам
ипак
на
овај
турски
обичај
пристати
и
дати
реч
.
али
он
реч
јесам
одржати
...
„
требати
поштовати
обичај
свој
народ
;
дати
реч
и
одржати
јесам
,
“
као
да
он
нешто
говорити
.
он
се
сетити
да
он
јесам
само
пијаница
него
и
злочинац
...
он
јесам
судити
као
убица
,
и
због
убиство
протерати
из
Цариград
.
у
тај
тежак
тренутак
и
мајка
он
јесам
на
тај
мислити
.
он
хтети
одмах
да
да
реч
,
али
он
се
стегнути
вилица
.
мртав
тишина
.
најпосле
,
он
врло
тихо
изустити
:
—
ја
пити
,
муфти-ефенди
,
али
тај
радити
и
други
,
нарочито
наш
,
ваљда
што
ми
јесам
пиће
забранити
.
А
,
напослетку
,
кад
хтети
реч
,
ја
ви
јесам
давати
,
и
ја
мислити
да
...
одржати
јесам
.
—
ако
се
опити
да
Емир-Фатма-ханум
,
твој
жена
од
ти
остати
бош
.
—
јесте
,
муфти-ефенди
.
један
од
беј
рећи
:
—
Син
,
овако
казати
,
трипут
:
„
ако
се
опити
,
нек
Емир-Фатма-ханум
,
мој
жена
,
од
ја
остати
бош
“
он
тај
изговорити
трипут
.
мајка
он
се
уплашити
од
његов
бледоћа
и
узбуђење
.
и
тај
се
свршити
тако
брзо
и
тако
просто
,
као
да
јесам
дати
реч
,
ако
се
опити
да
изгубити
мазга
!
сведок
отићи
у
џамија
,
а
он
у
свој
соб
,
где
наћи
Фатма
(
свекрва
јесам
ту
послати
)
.
седети
јесам
један
поред
други
не
говорити
.
после
јесам
лећи
у
један
постеља
,
али
не
као
двоје
заљубљен
,
него
као
два
други
.
један
леп
брачни
живот
за
час
се
и
неочекивано
покварити
.
Осећали
јесам
међу
себе
нешто
што
она
раздвајати
,
удаљавати
,
туђ
.
А
пашиница
сав
ноћ
пети
заспати
.
кад
се
исповедати
муфтија
он
она
јесам
изговорни
овај
:
—
Ханум-ефенди
,
свој
пијанство
трпети
јесам
годинама
,
а
синовљи
не
моћи
трпети
два
три
година
.
ви
мислити
да
јесам
пијанство
само
од
вино
и
ракија
,
а
не
знати
да
он
имати
и
од
радост
,
и
оно
јесам
горе
.
имати
време
бдење
и
време
спавање
,
време
разговор
и
време
ћутање
,
време
плач
и
време
песма
.
А
ви
јесам
тај
испретурати
:
спавати
јесам
кад
јесам
требати
да
бдети
,
говорити
јесам
кад
јесам
требати
да
ћутети
,
певати
јесам
кад
јесам
требати
да
плакати
,
па
сад
:
плакати
кад
требати
да
певати
.
—
Али
ја
у
сав
пијанство
јесам
бити
убица
.
—
зар
мислити
да
јесам
убица
само
онај
који
неко
пробости
нож
или
убити
пушак
?
—
о
,
тај
питање
!
...
само
да
јесам
бити
тај
питање
,
шаптати
јесам
она
у
постеља
притискујући
слепоочница
.
Прође
читав
недеља
дан
,
а
рана
млад
жена
никако
да
зарасти
.
кад
год
јесам
испрати
и
обложити
хајдучки
трава
,
она
пружити
рука
,
с
бео
крпа
,
муж
,
да
она
он
везати
.
он
тај
учинити
обично
,
чинити
се
невешт
.
опет
јесам
непрестано
заједно
,
и
ако
она
постити
.
она
он
не
помињати
онај
ноћ
;
он
она
не
питати
шта
она
јесам
,
кад
се
дубоко
замислити
или
јесам
брижан
.
понекад
он
се
загледати
у
очи
,
и
он
бити
јесам
пре
питати
:
„
Што
ја
тако
гледати
,
душа
?
“
или
бити
се
унети
у
њен
очи
и
ижљубити
она
,
а
сад
окретати
глава
да
бити
избегнути
њен
поглед
.
он
ћутети
,
али
знати
да
јесам
она
сав
тетак
казати
:
припремити
она
јесам
.
она
се
понекад
учинити
да
бити
се
пре
„
небо
спустити
на
земља
“
,
него
што
он
не
бити
одржати
реч
:
он
она
волити
,
она
осећати
да
јесам
волити
.
један
вече
,
на
ифтар
она
доћи
њен
родитељ
и
њен
стриц
и
стрина
.
за
време
вечера
,
они
она
опазити
увезан
рука
и
уплашено
јесам
упитати
шта
јесам
тај
?
—
сећи
јесам
поморанџа
,
па
јесам
се
посећи
.
Джемал
јесам
погледати
,
па
кад
видити
да
јесам
слагати
и
јесам
поцрвенети
,
збунити
се
и
обор
очи
.
они
јесам
она
,
наравно
,
веровати
и
корети
јесам
што
јесам
урадити
као
дете
:
да
се
посећи
кад
сећи
поморанџа
.
Фатма
ники
јесам
показати
ран
,
крило
она
јесам
као
нешто
свет
,
као
рана
на
срце
.
цео
кућа
крити
,
а
старотурчин
јесам
метнути
на
уста
катанац
,
па
јесам
кључ
у
мора
бацити
...
али
и
ако
се
крити
,
ипак
се
нешто
чути
,
од
младић
,
Джемал-бејових
ононоћни
друг
.
радознао
и
злурад
турски
жена
,
одлазити
јесам
Фатмин
мајка
и
испитивати
јесам
;
а
она
се
све
више
и
више
хвалити
што
јесам
кћер
удати
за
цариградски
племић
и
богаташ
.
Час-по
па
се
распричати
,
како
њен
зет
јесам
као
што
јесам
солунски
младић
,
да
се
скитати
и
пити
,
већ
да
седити
код
кућа
и
волити
жена
,
и
како
њен
кћер
свекрва
волити
,
свашта
она
куповати
и
за
Бајрам
она
правити
врло
леп
хаљина
,
скупоцен
...
„
А
зашто
и
не
бити
,
кад
јесам
толико
богат
:
кућа
,
конак
,
богатство
?
!
“
Турска
жена
се
погуркивати
,
и
одмах
,
врло
озбиљно
,
питати
што
јесам
Емир-Фатма-ханум
онолико
ужутети
.
„
Па
ко
уз
Рамазан
не
ужутети
,
тај
јесам
муслиманин
:
јесам
постити
.
и
после
,
ја
се
чинити
да
код
она
имати
нешто
...
мој
госпођа
мајка
криво
што
тако
одмах
,
а
ја
волити
,
јер
знати
:
ако
јесам
одмах
,
после
мучно
...
сад
јесам
као
у
стар
време
:
жена
род
и
после
неколик
година
“
.
Прође
и
Кадр-Лејле
,
тај
јесам
двадесет
седми
рамазански
ноћ
.
минаре
јесам
тај
ноћ
трептати
у
кандило
;
у
џамија
,
на
ноћни
молитва
,
ићи
јесам
и
људи
и
жена
,
а
сутрадан
се
отпочети
спремање
за
велик
и
светао
празник
Рамазан-Бајрам
;
робиња
и
слушкиња
падати
јесам
с
нога
.
Дошао
јесам
Бајрам
.
зурнути
и
бубањ
заглушивати
јесам
уш
.
људи
јесам
се
вратити
из
џамија
,
а
жена
јесам
она
честитати
празник
,
простити
јесам
љубити
свој
муж
у
скут
и
у
рука
...
Фатма
се
обући
у
нов
плав
свилен
хаљина
,
који
јесам
добити
од
свекрва
,
па
отићи
кроз
капиџик
са
свој
муж
да
нена
и
родитељ
честит
празник
.
три
дан
улица
јесам
се
видети
само
људи
,
а
четврт
и
жена
:
ићи
јесам
од
рођака
до
рођака
,
од
пријатељица
до
пријатељица
.
и
Фатма
јесам
данас
изићи
.
Обучена
у
ружичаст
хаљина
,
са
чаршаф
од
плав
свила
и
с
црн
густ
пече
,
са
свекрва
и
сута
ући
јесам
у
затворен
кола
и
отићи
на
јалија
,
стриц
и
његов
,
који
јесам
се
синоћ
вратити
из
турски
крај
,
да
примати
гост
.
ту
јесам
Мерсија
.
кад
јесам
видити
,
Фатма
се
изненадити
,
и
истрчати
се
са
узвик
:
—
Шта
ти
јесам
,
душа
?
—
е
,
шта
,
турски
жена
болест
—
јектика
,
рећи
тобоже
у
шала
.
А
Фатма
она
затворити
уста
шака
и
рећи
:
—
у
гора
и
камен
!
—
бог
ја
,
Емир
,
ко
знати
,
потајан
грозница
...
—
Довешћу
ти
ја
код
ја
у
гост
,
па
хтети
се
разговарати
,
свирати
и
певати
.
Знаш
,
као
кад
јесам
последњи
пут
код
ви
гостовати
,
провести
мај
на
јалија
.
—
зар
јесам
оба
бити
срећан
,
Емир
?
—
ја
не
,
Мерсија
.
ја
јесам
сад
тако
срећан
!
Мерсија
окренути
глава
да
сакрити
суза
.
Седоше
у
двоје
кола
,
па
сав
отићи
Ариф-хануми
где
затећи
пун
младотуркиња
и
жена
сав
нација
,
међу
који
бити
мадам
Аристид
с
кћер
.
Фатма
се
сетити
последњи
гостовање
на
јалија
:
онда
јесам
бити
,
за
читав
месец
дан
,
са
странкиња
.
сетити
се
пољубац
онај
млад
и
леп
Рускиња
,
па
она
бити
некако
тешко
,
као
да
јесам
овај
сећање
бити
неверство
према
муж
.
сав
јесам
тај
сад
тако
далеко
,
као
неки
свет
који
јесам
ишчезао
.
али
тај
свет
она
ипак
волити
,
јер
у
он
се
срести
с
Джемал
.
кад
од
вика
у
Нурије-хануминој
кућа
проћи
месец
дан
,
и
кад
се
појавити
пун
месец
,
бео
и
округао
као
сребрн
тепсија
,
а
мујезин
очитати
последњи
позивање
на
молитва
,
Джемал-бејови
се
узнемирити
што
он
немати
код
кућа
.
„
немати
он
!
“
прошаптати
све
три
и
згледати
се
.
палица
с
тучан
врх
стражар
лупнути
у
калдрма
шест
пут
:
дванаест
час
по
европски
„
немати
он
!
“
-
сад
помислити
,
а
не
рећи
.
„
јесам
се
опити
,
“
мислити
јесам
мајка
и
дрхтати
јесам
од
страх
да
он
се
што
јесам
десити
,
да
он
јесам
неко
напасти
и
премлатити
.
сваки
дан
наћи
неко
у
неки
крај
варош
убивен
.
по
крај
где
Турчин
живити
,
тишина
јесам
.
и
ако
јесам
децембар
увелике
,
још
јесам
пасти
ни
први
снег
.
у
овај
зор
обелети
кров
и
улица
.
свој
кућа
вратити
јесам
се
и
последњи
ноћник
:
Джемал
немати
.
његов
мајка
клањати
јутарњи
молитва
,
али
сад
не
падати
више
пута
но
што
требати
,
јер
јесам
свестан
,
знати
да
јесам
тај
јутарњи
молитва
.
Душа
она
се
некако
утишати
.
син
хтети
она
доћи
пијан
као
много
пута
досада
,
провикати
,
па
хтети
се
испавати
,
и
сутра
ништа
.
А
какав
јесам
борба
сам
себе
издржати
проћи
пут
!
и
тај
само
због
тај
што
Фатма
јесам
знати
.
и
заиста
,
сав
бити
бити
по
стар
,
да
Джемал
јесам
дати
реч
...
ако
доћи
пијан
,
Фатма
јесам
распуштеница
.
али
она
,
по
закон
,
имати
права
да
седити
под
кров
бивши
муж
још
три
месец
и
десет
дан
:
да
бити
се
за
тај
време
измирити
.
А
како
да
се
мирити
кад
се
јесам
ни
завадити
!
у
свитање
,
по
танак
сух
снег
зачути
се
ход
,
и
мало
па
тупо
одјекнути
звекир
на
капија
.
„
он
!
“
узвикнути
све
три
у
један
глас
.
мухамеданка
не
бити
прекинути
молитва
ни
кад
бити
видети
зликовац
са
секира
више
свој
глава
;
мајка
јесам
прекинути
.
.
кад
навирити
у
авлија
и
видети
да
Джемал
посртати
,
Фатма
потрчати
у
свој
соб
викати
:
—
за
Божју
љубав
,
Ђулренги
,
где
ја
јесам
пећи
и
чаршаф
?
водити
ја
отац
.
у
овај
кућа
хтети
да
седити
невенчан
...
зар
да
он
бити
љубазница
?
...
—
сакрити
се
од
он
кад
ти
јесам
муж
,
али
моћи
да
ићи
,
кјучук-ханум
.
ти
имати
права
по
закон
да
се
с
он
понова
венчати
одмах
,
да
не
чекати
три
месец
и
десет
дан
,
јер
јесам
изићи
из
његов
кућа
,
чак
ни
из
ваш
брачни
соб
.
ти
требати
...
она
прекинути
робиња
и
рећи
:
—
какав
закон
!
у
овај
кућа
ја
хтети
да
седити
невенчан
.
Нећу
!
и
зашто
да
он
седити
кад
...
о
,
алла
’
!
он
ја
не
волити
.
ради
он
,
ја
бити
се
одрећи
свега
па
свет
;
ради
ја
,
он
не
хтети
мастика
!
Несрећна
ја
!
узвикнути
болно
,
бризнути
у
плач
и
пасти
на
празан
постеља
.
али
,
одмах
скочити
:
тај
јесам
брачни
постеља
,
и
она
немати
више
права
на
она
,
јер
она
јесам
„
пасти
“
венчање
.
у
тај
,
он
почети
да
ударати
нога
у
врата
и
да
грдити
жена
што
он
не
отварати
.
Називаше
јесам
погрдан
но
прошли
пут
.
она
викати
као
да
јесам
неко
бости
нож
и
запушавати
уш
да
не
чути
шта
она
говорити
,
како
јесам
грдити
.
—
не
лупати
,
лудак
!
викнути
тетак
ражљутити
.
одвести
јесам
јесам
отац
,
пошто
ти
јесам
више
жена
.
—
секира
!
...
да
разбити
кућа
!
(
уместо
да
рећи
врата
)
продерати
се
он
и
узити
из
џеп
један
нож
да
ударити
слуга
.
робиња
и
слушкиња
узети
да
вриштати
,
а
мајка
,
заборављати
да
јесам
ту
„
туђ
мушки
глава
“
(
слуга
)
,
извадити
недра
и
рећи
:
—
тако
ти
овај
недра
што
ти
одојити
и
снага
тај
дати
,
бацити
нож
!
сав
заплакати
,
чак
и
„
туђ
мушки
глава
“
...
он
као
да
се
од
тај
отрезнити
,
бацити
нож
,
отићи
у
теткин
соб
и
легати
на
један
дугачак
шиљте
несвучен
.
мало
,
па
се
ухркати
.
и
сад
се
пробудити
тек
сутрадан
ујутру
.
кад
не
наћи
поред
себе
жена
,
сетити
се
шта
јесам
,
и
не
знати
шта
да
радити
.
он
јесам
знати
да
хтети
она
понова
венчати
,
али
он
јесам
бити
врло
непријатан
што
се
овај
десити
.
и
како
хтети
да
издржати
сав
тај
!
око
девет
час
,
у
кућа
настати
журба
.
Дошли
јесам
муфтија
,
имати
и
она
три
беј
.
муфтија
зажмурити
и
почети
,
нихати
се
:
—
сваки
грешити
,
ако
не
у
знање
,
онај
у
незнање
;
али
,
ко
се
пре
трећи
петао
тргнути
,
опростити
он
се
.
ти
,
Джемал-беј
,
певати
јесам
већ
и
други
петао
.
Пашиници
јесам
бити
жао
син
,
тај
рећи
:
—
за
Божју
љубав
,
муфти-ефенди
!
—
Па
,
да
она
венчати
,
ханум-ефенди
.
и
тај
,
„
турски
венчање
"
,
извршити
се
тако
брзо
и
тако
просто
.
али
пре
но
што
јесам
се
разићи
,
старотурчин
јесам
опет
узети
од
Джемал
реч
:
„
ако
се
опити
,
“
итд
.
али
,
он
се
сад
опити
брже
но
проћи
пут
.
и
опет
страх
,
бол
,
плач
,
преклињати
,
грдња
,
и
муфтијин
говор
,
и
—
венчање
:
трећи
и
последњи
.
сад
кад
бити
се
опити
,
Фатма
бити
одмах
морати
ићи
отац
да
се
никад
не
вратити
муж
,
ко
волити
,
због
ко
јесам
ослабити
,
и
пролагати
се
:
сад
слагати
родитељ
,
после
баба
:
„
бости
ја
глава
.
имати
јесам
грозница
“
.
једанпут
чак
слагати
да
јесам
бити
тежак
,
па
јесам
пасти
и
побацити
...
зато
јесам
бити
онолики
вика
у
кућа
који
јесам
чути
Ајше-кадун
...
сав
лажа
.
—
јесам
ли
срамота
што
оволико
лагати
,
Алија
?
—
грдан
срамота
,
Нурија
.
али
она
први
,
један
твој
лаж
изазивати
овај
други
.
Нурија
извињавати
себе
:
—
Ко
бити
смести
говорити
истина
пред
гром
?
кад
бити
он
чути
,
Емир
не
бити
остати
овде
ни
тренутак
.
„
имати
лаж
у
који
ја
налазити
финоћа
,
чак
и
нежност
,
“
сетити
се
Фатма
ненин
реч
,
увек
кад
год
слагати
.
али
Джемал-беј
се
опет
опити
.
сад
од
он
ники
не
тражити
реч
,
јер
јесам
он
„
певати
и
трећи
петао
“
.
но
на
велик
изненађење
сав
он
јесам
дати
реч
,
и
још
заклети
се
,
у
сав
што
он
јесам
свет
и
као
муслиманин
и
као
човек
:
да
се
хтети
више
опити
.
„
Што
се
заклињати
?
"
викати
муфтија
.
„
Човеку
јесам
више
један
реч
него
нечовек
стотина
заклетва
.
“
мајка
он
бити
криво
што
јесам
брз
,
што
се
не
размислити
,
промислити
,
а
он
се
насмејати
што
она
тај
говорити
.
после
,
старотурчин
отићи
.
он
потражити
Фатма
:
од
прекјуче
јесам
јесам
видети
.
немати
јесам
.
он
отићи
у
њен
„
будоар
“
,
да
јесам
тражити
.
и
ту
јесам
не
бити
.
ту
јесам
бити
два
врло
леп
њен
огледати
,
обесити
на
зид
.
он
се
погледати
у
један
:
пожутети
као
лимун
,
очни
капак
јесам
он
чисто
отечен
:
боље
да
он
данас
она
не
видити
.
у
тај
видити
да
јесам
тај
огледало
пукнути
преко
средина
.
„
То
јесам
наш
љубав
.
Можда
јесам
она
тај
нарочито
наместити
“
.
поглед
у
други
:
посукло
!
он
добро
знати
шта
сав
знати
њин
жена
.
и
уместо
да
јесам
и
даље
тражити
,
он
се
закључати
у
соб
где
она
јесам
бити
„
ђердек
”
.
Учинише
он
се
глупити
старотурчин
,
муфтија
,
имати
и
беј
,
и
младотуркиња
његов
тетак
,
и
њин
вера
,
верски
обичај
.
„
Дај
реч
да
се
хтети
опити
,
иначе
да
тај
жена
јесам
више
жена
.
“
—
„
Божа
,
што
јесам
тај
глуп
!
ха
!
ха
!
ха
!
и
ја
...
дати
реч
!
А
сад
се
чак
и
заклети
!
с
човек
као
с
дете
!
„
ако
не
учинити
ноћас
нешто
,
купити
ти
велик
дрвен
коњ
и
сабља
“
.
и
оно
јадно
да
реч
,
али
кад
доћи
ноћ
...
не
зависити
од
он
.
уместо
да
он
тражити
озбиљан
лек
,
они
:
детињарија
...
па
тај
Ариф-ханум
,
па
тај
нов
!
Читале
шта
се
по
Европа
радити
,
па
и
онај
хтети
нешто
.
Шта
хтети
,
оне
,
сирота
,
не
знати
.
“
Зашто
јесам
учити
?
Шта
јесам
сад
?
Беспосличар
:
млад
а
ништа
не
радити
!
зар
да
наставити
учење
кад
јесам
у
он
све
отупети
,
мозак
,
сваки
живац
?
где
јесам
мотор
што
он
јесам
покретати
на
рад
—
срце
?
где
јесам
амбиција
—
бити
јесам
први
?
и
пред
очи
он
изићи
град
у
који
јесам
живети
,
и
онај
људи
,
онај
жена
,
и
он
у
сваки
радном
човек
видити
себе
,
у
сваки
леп
жена
видити
свој
жена
.
о
како
бити
бити
срећан
да
јесам
негде
тамо
где
се
радити
и
живити
:
дању
да
радити
,
ноћу
да
се
шетати
поред
какав
плав
језеро
...
—
отворити
,
арслан
!
чути
се
споља
.
ах
,
његов
мајка
.
он
она
не
отворити
.
Хоће
да
јесам
јесам
.
видити
себе
,
дечко
здрав
али
увек
незадовољан
:
чезнути
за
мајка
.
крив
отац
,
па
он
правдати
,
и
опет
он
кривити
и
правдати
.
крив
он
јесам
њин
вера
и
обичај
,
цео
њин
друштво
устајати
као
баруштина
.
исти
луд
појам
,
исти
глуп
предрасуда
,
стар
,
изанђао
:
с
човек
не
смести
да
седити
ни
савремен
жена
као
ни
она
старински
што
тврдо
веровати
да
јесам
четири
свет
књига
пасти
с
небо
.
па
устати
,
откључати
врата
,
и
отићи
у
теткин
bureau
или
study
,
поглед
у
европски
књига
,
у
европски
ствар
,
и
у
шалона
.
„
сирот
жена
!
“
рећи
и
тужно
се
осмехнути
.
о
,
Ариф-ханум
!
о
,
сав
тај
нов
!
оне
,
сирота
,
нешто
хтети
а
не
знати
шта
.
бунити
се
,
отимати
се
,
бежати
од
глуп
предрасуда
и
опет
она
се
враћати
.
радити
,
а
шта
јесам
урадити
,
и
шта
моћи
урадити
у
земља
мрак
и
хладноћа
?
у
један
загушљив
атмосфера
онај
сирота
сањати
свеж
и
чист
зрак
Француска
,
земља
који
можда
никад
хтети
видети
,
а
толико
јесам
волити
,
говорити
њен
сладак
језик
,
и
свирати
њен
мелодија
,
заносити
се
,
надавати
се
,
чекати
...
Шта
чекати
?
време
стајати
,
а
оне
,
њин
година
,
њин
живот
пролазити
.
ићи
,
ићи
,
ићи
,
и
кад
помислити
да
јесам
стигнути
куд
јесам
хтети
,
оно
:
гроб
,
растурити
тамо
амо
,
плитак
турски
гроб
;
спуштати
она
у
она
,
увијен
у
неколико
аршин
бео
платно
...
сести
за
сто
,
уза
писати
,
брзо
и
нервозно
,
сав
унети
у
реч
који
писати
крупан
енглески
слово
.
драг
мој
Чарлс
,
како
јесам
бити
срећан
!
у
тај
срећа
заборавити
јесам
бити
и
бог
,
и
бог
ја
се
светити
.
А
ти
?
не
.
лепо
:
тај
јесам
добар
од
бог
.
А
сад
,
на
који
хтети
страна
,
о
Божа
?
опет
бог
!
Што
не
казати
:
на
који
хтети
страна
,
драг
Чарлс
?
Дошао
јесам
на
по
пут
па
стати
,
не
што
јесам
сустати
,
већ
што
јесам
знати
куда
хтети
.
„
најгоре
јесам
за
онај
што
јесам
умрети
,
“
казати
свет
кад
дете
умрети
родитељ
.
како
јесам
тај
луда
!
он
јесам
умрети
,
с
он
јесам
свршен
;
али
,
дете
неизведен
па
пут
,
повести
па
оставити
...
ако
јесам
стар
те
имати
моралан
снага
,
шта
хтети
ако
немати
средство
?
у
ја
јесам
средство
као
у
просјак
.
да
напросити
,
па
да
ићи
даље
,
да
продужити
пут
.
али
ја
просити
не
моћи
:
у
ја
нестати
племићки
благо
,
остати
племићки
понос
.
од
тетак
да
просити
.
о
,
тај
добра
,
мало
смешан
жена
,
сав
бити
ја
дати
!
и
сад
ја
давати
новац
,
хаљина
,
храна
ја
,
мој
мајка
и
мој
жена
.
она
ја
пружити
лира
,
а
ја
,
пун
племићки
понос
,
примити
јесам
и
чинити
се
невешт
,
не
рећи
она
ни
„
хвала
“
као
да
она
јесам
извадити
из
мој
кеса
.
Шта
хтети
?
Вис
ја
немати
венчање
с
она
.
А
волити
јесам
.
тек
сад
кад
ја
се
чинити
да
хтети
јесам
изгубити
,
видити
колико
јесам
волити
.
у
цео
кућа
јесам
она
:
куд
год
погледати
—
она
,
кад
год
очи
склопити
—
она
.
овај
јесам
твој
„
стар
Джема
“
,
како
јесам
ја
звати
,
него
Джемал-беј
,
страстан
источњак
,
ко
волети
и
живети
значити
једно
исто
.
Питаћеш
:
какав
венчање
?
зар
јесам
с
она
живети
невенчан
?
о
,
не
дати
Божа
!
(
опет
бог
!
)
она
јесам
ја
бити
прво
драгати
,
па
вереница
,
па
жена
—
никад
љубазница
.
ја
овамо
од
жена
који
волити
не
правити
љубазница
.
од
туђ
љубазница
,
ако
јесам
волити
,
направити
свој
жена
.
ја
јесам
ти
моћи
бити
помињати
у
писма
један
наш
пиће
који
волити
муслиман
,
нарочито
млад
људи
.
у
Француз
абсент
,
у
Енглез
виски
,
у
Турчин
мастика
.
А
кад
се
Турчин
пропити
,
тај
јесам
страшно
,
зато
што
јесам
ми
,
као
што
знати
,
пита
забранити
.
како
јесам
женити
,
двапут
јесам
доћи
кући
пијан
,
луд
.
„
ако
опет
доћи
пијан
,
да
више
немати
жена
.
.
“
и
ја
дати
реч
.
Пошто
остати
без
она
,
опет
ја
венчати
.
па
ми
венчати
и
трећи
и
последњи
пут
.
и
ко
тај
учинити
?
један
велик
поборница
за
женин
слобода
,
за
женин
права
и
за
сав
што
јесам
европски
,
један
велик
нов
(
како
младотуркиња
себе
звати
)
—
мој
тетак
!
ја
видити
да
јесам
оне
променити
хаљина
,
али
јесам
духати
.
Душа
она
јесам
као
у
онај
стар
слеп
дервиш
што
,
тетурати
стамболски
улица
,
на
глас
читати
молитва
и
гледати
духован
очи
рајски
зелен
башта
и
живити
извор
.
тај
ништа
не
разумети
,
драг
Чарлс
.
ви
Енглез
требати
да
се
пренети
у
наш
земља
,
да
видити
шта
сав
ја
имати
.
Мурад-Джемил
.
и
не
поздрав
други
,
затворити
писма
непрочитан
,
испратити
он
и
наћи
Фатма
.
она
бити
у
један
мали
соба
из
двориште
.
—
ти
јесам
љут
?
питати
наједанпут
обгрлити
јесам
око
пас
.
—
јесам
.
—
болестан
?
она
слегнути
раме
.
—
Дај
да
ти
лечити
.
и
метнути
свој
усна
на
њен
,
па
се
тргнути
,
измакнути
се
и
гледати
јесам
у
очи
.
али
зашто
она
јесам
сад
овако
?
мир
,
необичан
мир
.
пре
јесам
имати
још
два
венчање
,
па
онолики
бол
,
и
страх
.
Шта
они
сад
очекивати
,
шта
се
надавати
?
она
он
не
молити
да
се
не
опити
,
не
падати
преда
он
,
не
грлити
он
колено
.
да
она
неко
питати
да
ли
се
волити
,
они
бити
слегнути
раме
.
али
тај
затишје
не
трајати
дуго
.
она
јесам
крадом
плакати
сваки
час
,
а
он
јесам
тај
опазити
,
и
чинити
се
невешт
,
али
јесам
бити
расположен
.
Осећајући
да
он
јесам
воља
врло
слаб
,
по
ваздан
јесам
седети
код
кућа
,
али
јесам
бити
расејан
,
као
његов
мајка
уз
Рамазан
.
она
јесам
говорити
:
„
ако
пушити
,
умрети
,
“
и
она
јесам
више
волети
дуван
него
живот
.
тако
и
он
моћи
бити
више
мастика
него
Фатма
.
за
неколик
дан
побледити
,
ужутети
...
—
Син
,
пити
!
Пошто
не
моћи
без
пиће
,
пити
!
рећи
он
мајка
.
он
јесам
зачудити
поглед
.
—
пити
хоџа
,
пити
имам
,
пити
дервиш
.
Знаш
ли
,
синути
,
како
почињати
један
илахи
,
који
дервиш
певати
?
нем
грех
,
нем
грех
Што
ја
ићи
у
механа
и
што
пити
рујан
вино
.
—
немати
грех
,
синути
.
грехота
јесам
ближњи
опасти
,
завидети
он
,
оговорити
он
.
пити
,
синути
,
али
мало
,
мање
,
да
се
не
тровати
,
млад
јесам
.
—
А
Фатма
?
изустити
он
нехотице
.
—
Фатма
...
Фатма
бити
се
,
синути
,
удати
:
млад
јесам
,
леп
јесам
,
од
породица
јесам
,
богат
јесам
.
не
бринути
се
за
она
.
—
А
ја
?
опет
изустити
нехотице
.
—
ти
...
ја
бити
,
синути
,
ти
опет
оженити
.
и
ти
јесам
,
синути
,
млад
,
леп
,
добар
,
од
род
...
—
и
богат
.
—
бог
јесам
богат
,
синути
.
да
,
она
не
требати
да
јесам
више
његов
,
јер
јесам
јесам
преварити
.
он
нигде
ништа
немати
и
ни
за
шта
јесам
спреман
,
а
тетак
моћи
свој
имање
да
оставити
на
џамија
и
текија
...
колико
јесам
пута
рећи
:
„
кад
отићи
у
Цариград
,
ја
хтети
седети
зими
у
Стамбол
,
лети
на
Бебек
:
ја
Босфор
врло
волити
,
а
тај
конак
ми
јесам
леп
,
сута
ја
причати
.
“
и
он
она
јесам
слушати
и
ћутао
.
срам
он
бити
!
и
кад
бити
тај
његов
жена
,
одрасти
у
богатство
,
поћи
за
он
само
што
јесам
богат
?
па
отац
јесам
друкчије
не
бити
ни
дати
.
кад
бити
тај
жена
чути
како
она
јесам
лагати
,
зар
он
не
бити
оставити
и
не
сачекати
да
она
пасти
трећи
венчање
?
Што
да
живити
с
он
лажљив
,
у
лажљив
кућа
?
он
хтети
учинити
шта
требати
,
а
она
морати
отићи
.
А
ако
чути
да
он
жалити
,
он
хтети
она
све
писати
:
утешити
јесам
.
од
кућа
отићи
без
„
збогом
“
и
не
видев
Фатма
.
на
софа
видити
мајка
и
тетак
и
помислити
:
„
Себичне
!
лагати
други
да
бити
осушити
себе
очи
.
“
заклетва
!
какав
заклетва
кад
не
веровати
у
бог
?
„
бог
немати
,
јер
,
да
он
имати
,
он
бити
ја
се
јавити
кад
јесам
поћи
да
просити
жена
који
јесам
сравнити
с
он
...
“
они
казати
:
у
лаж
започет
брачни
живот
,
тај
јесам
зграда
сазидан
на
песак
.
један
олуја
,
и
зграда
