тајон
јесам
све
повлађивати
и
ако
,
у
истина
,
јесам
све
онако
мислити
.
док
јесам
Милош
овако
праскати
,
а
Паштрмац
он
блажити
,
момак
јавити
да
јесам
Драгић
,
по
кнежев
заповест
,
ударити
букагије
на
нога
,
а
лисица
на
рука
,
па
јесам
питати
шта
она
ваљати
даље
чинити
.
Паштрмац
јесам
очи
давати
знак
момак
да
не
запиткивати
и
да
јесам
требати
ни
долазити
,
кад
он
ники
јесам
ни
звати
.
кнез
Милош
опазити
овај
мигање
и
испречити
се
на
Паштрмац
,
претити
да
хтети
и
с
он
овако
учинити
као
и
с
Драгић
.
Паштрмац
се
правдати
да
јесам
ништа
зло
мислити
,
само
јесам
хтети
потсетити
момак
да
оставити
ствар
до
сутра
.
—
А
што
да
јесам
остављати
и
одлагати
до
сутра
?
Нећу
он
остављати
ни
један
декине
(
минута
)
,
знати
ли
ти
тај
!
—
викати
јесам
кнез
.
после
се
окренути
момак
:
—
коњ
спремати
,
па
овај
тренутак
да
се
кренути
!
Мислиш
да
развући
,
да
одужити
док
се
ствар
не
охладити
,
па
после
твој
шеретлук
да
он
измолити
,
као
што
јесам
и
лане
измолити
онај
пас
,
па
јесам
јесам
л
’
видети
шта
јесам
платити
и
ја
и
ти
!
(
овде
јесам
Милош
мислити
на
кнез
Сима
,
ко
јесам
хтети
још
раније
погубити
,
но
он
пустити
на
молба
и
наваљивање
људи
)
.
али
хтети
,
Штрбо
,
куд
јесам
наумити
,
не
!
—
окренути
се
Милош
сад
Паштрмац
.
и
Паштрмчев
молба
збиља
јесам
ништа
помоћи
.
Драгић
,
истина
,
јесам
кренут
тај
ноћ
,
али
јесам
,
одмах
сутра
дан
рано
у
јутро
под
јак
стража
одаслати
у
Београд
везир
,
који
јесам
,
дан
пре
,
бити
упутити
и
кнез
Сима
.
Међутим
,
Цукићев
глава
бити
јесам
стигнути
у
Београд
,
и
већ
од
два
дан
зијати
јесам
натакнути
на
колац
и
истакнути
на
бедем
београдски
одакле
се
згодно
моћи
видети
и
из
тврђава
и
из
варош
.
Пошто
се
тако
ослободити
три
свој
опасан
противник
,
Милош
чисто
одланути
на
душа
.
у
овај
успех
,
који
јесам
постигнути
и
лакше
и
брже
но
што
се
надати
,
Милош
јесам
видети
прст
и
воља
божији
,
а
веровати
јесам
да
јесам
сам
бог
тако
хтети
,
да
он
спасти
овај
беда
и
напасти
.
кнез
Сима
по
углед
,
памет
и
речитост
свој
;
Цукић
и
Драгић
по
јунаштво
и
смео
одлука
—
бити
јесам
у
онај
доба
врло
опасан
противник
Милош
,
и
он
јесам
ни
мало
претеривати
,
кад
јесам
толико
полагати
на
постигнут
успех
против
она
.
умирити
и
обрадовати
њин
погибија
,
он
из
Трбушница
кренути
даље
кроз
вилајет
,
науман
да
пропутовати
сав
шест
нахија
,
у
који
јесам
бунтовник
бити
упалити
ватра
.
овај
пут
,
овај
дочек
,
овај
састанак
Милош
с
народ
бити
јесам
за
он
нов
триумф
,
нов
слава
,
и
он
јесам
и
овај
прилика
умести
згодно
употребити
да
сав
углед
уздигнути
и
да
свој
веза
с
народ
учврстити
.
па
како
се
успех
свак
клање
,
тај
и
на
овај
пут
Милош
јесам
највише
викати
„
ура
,
живети
“
и
најдубље
он
се
теменисати
баш
они
,
који
јесам
пре
неколик
дан
на
он
највише
викати
и
кривити
он
за
тежак
злочин
.
ИИИ
ШТА
говорити
Београд
@card@
.
јесам
март
@card@
.
година
.
велик
кава
на
Зерек
,
велик
дахија
Аганлија
,
препун
јесам
дим
и
гост
.
Вис
од
@card@
пара
јеменије
,
свакојак
величина
и
каквоћа
,
стајати
поређати
пред
миндер
,
што
се
пружати
дуж
сав
четири
кавански
зид
,
а
горе
на
миндер
седити
око
@card@
људи
и
ћутећки
сркати
свој
наргила
.
Патос
јесам
сав
застрети
хасура
,
а
лево
и
десно
,
по
угао
,
прострети
јесам
ћилим
и
сиџаде
,
на
који
сести
у
гомилица
по
7—8
и
по
десетак
постаријих
гост
.
сав
сести
скрштен
нога
а
пред
сваки
,
сем
наргила
,
стајати
још
и
филџан
с
црн
кава
,
по
негде
углавити
у
укусан
,
богат
извезен
зарф
од
жут
и
бео
тенећка
или
од
сам
срма
.
насред
кавана
на
огроман
ћилим
,
на
који
се
преливати
стотина
жив
бој
,
сести
три
Турчин
у
висок
зелен
турбан
и
дувати
у
неки
дугачак
тршчан
свирајка
,
који
дати
танак
,
развучен
тужан
звук
.
уз
пратња
тај
чудан
свирка
,
који
допуњивати
вешто
ударање
дахире
,
што
као
перце
играти
у
рука
раздраган
играчица
,
млад
,
висок
женски
извод
тежак
и
заморан
игра
,
при
који
дрхтати
сваки
мишић
на
тело
,
тај
крупан
капља
зној
искакати
по
зарудео
образ
црнпураст
источњачки
лепотица
.
сав
очи
упрети
јесам
у
диван
играчица
;
сем
она
ники
ништа
не
видити
и
ники
ништа
не
чути
.
али
,
она
ево
довршити
свој
чудан
игра
;
звучан
дахире
одјекнути
још
једанпут
,
заносан
играчица
још
се
једном
окренути
на
пета
,
још
се
једном
превити
преко
глава
додиривати
скоро
земља
,
још
једном
задрхтати
сав
мишић
на
њен
обао
,
као
прекаљен
челик
гибак
тело
,
па
онда
на
мах
сав
престати
,
све
умукнути
,
сав
изумрети
и
у
велик
кава
настати
тајац
,
као
да
у
она
јесам
живити
дух
.
—
Чокјаша
!
(
живети
)
—
рећи
један
стар
Турчин
прекидати
тишина
.
са
свити
страна
зачути
се
одобравање
.
и
ако
Турчин
обично
не
исказивати
свој
радост
и
допадање
вика
и
пљескање
,
овде
јесам
гласно
и
са
свити
страна
изјављивати
свој
одобравање
.
но
играчица
поћи
да
купити
бакшиш
,
и
у
велик
кава
опет
овладати
мртав
тишина
.
но
она
на
брзо
прекинути
средовечан
,
просед
Турчин
,
који
преко
цео
кавана
,
упитати
гост
,
који
јесам
чак
на
други
крај
седети
.
—
Мор
,
болан
,
Раџо
,
какав
јесам
тај
баксуз
ударити
у
ви
рај
,
те
ви
сад
тиква
жесток
полијетати
но
прићи
кад
јесам
Скопљаков
чорда
сијевати
!
А
јесам
,
рзуси
,
кукати
са
Скопљак
,
е
већ
грд
јад
од
његовијех
не
морити
бити
!
Средовечан
човек
седити
на
шилте
у
дно
кава
,
дигнути
глава
,
слегнути
раме
и
рећи
:
не
знати
ти
ја
ништа
од
тај
работа
,
ага
Джон
,
тај
мој
послати
јесам
и
ја
се
у
тај
не
мешати
.
—
како
,
болан
,
јесам
твој
послати
,
а
да
чији
јесам
онај
глава
што
већ
трећи
дан
зијати
на
бедем
?
!
турски
,
бео
,
јесам
,
но
ваш
!
...
—
Гађају
јесам
,
болан
,
наш
дјеца
бусеница
,
па
никако
да
јесам
погодити
—
окренути
се
ага
-
Джон
Турчин
до
себе
,
а
затим
се
опет
обратити
Србин
доле
у
дно
кава
.
—
Кажу
,
болан
,
Раџо
,
тај
ви
јесам
бити
неки
ваш
првијенац
,
бојсе
Чукић
(
Цукић
)
он
јесам
име
,
па
он
,
болан
,
посјећи
ваш
Коџо
Милош
,
а
јесам
да
он
јесам
и
посјећи
ка
’
што
бити
приличити
иксан
,
но
казати
,
болан
,
сјекира
он
глава
одрубити
,
исто
ка
’
и
сваки
крмак
.
—
јазук
,
јазук
—
чути
се
с
многи
страна
.
овај
јесам
Турчин
изговарати
вртети
глава
.
—
ако
јесам
кнез
Милош
тако
учинити
,
онда
јесам
јамачно
тако
и
требати
да
бити
.
знати
он
боље
од
ја
и
од
ти
ага
-
Джон
,
шта
ваљати
а
шта
не
ваљати
.
—
знати
,
мора
,
па
још
како
знати
он
за
себе
,
само
не
знати
...
—
почети
ага
-
Джон
,
но
Србин
он
прекинути
.
—
Добра
јесам
,
хвала
бог
,
и
ми
.
Шта
ми
валити
!
—
е
право
велим
!
тај
ти
Цариград
вриједи
,
и
ваистину
ништа
ви
не
валити
,
само
што
ви
Милош
једном
по
једном
туцати
глава
ка
’
оно
што
ви
ђаур
о
ваш
Васкрс
туцати
црвен
јајце
.
не
да
ви
,
болан
,
глава
дигнути
.
Шта
јесам
она
ја
само
с
мој
ћепенак
гледати
,
што
она
јесам
по
тужба
Милошев
одсјећи
глава
.
овај
дан
опет
хтети
двојица
посјећи
.
Бојс
,
синоћ
јесам
она
догнати
амо
у
тврђа
!
—
Па
тешто
!
догнати
двоје
;
неки
она
догнати
и
двеста
!
ако
полетати
,
наш
глава
полетати
!
Шта
тај
ви
бости
!
од
кад
тај
ви
Турчин
почети
тако
жалити
за
наш
глава
!
—
рећи
Србин
с
доњи
крај
кавана
и
устати
.
—
А
,
пјан
бити
,
ко
ти
велим
да
Турчин
жалити
за
ваш
тиква
?
испасти
око
који
за
она
заплакати
!
јесам
ријеч
о
жаљење
,
но
да
познат
,
болан
,
да
Турчин
јесам
онако
зао
,
како
јесам
се
ви
,
динсуз
,
свуђер
јадати
.
ето
ви
сад
ваш
човјек
и
богмити
ви
јесам
трипут
горети
од
сваки
Турчин
.
Човек
,
на
ко
јесам
управити
овај
реч
,
бити
устати
да
поћи
и
баш
у
тај
мах
плаћати
јесам
кавеџија
.
—
А
што
,
болан
,
бјежати
,
што
?
ако
ти
јесам
што
гођ
криво
,
ето
хтети
ти
дирати
ни
питати
.
—
јесам
ја
ништа
криво
,
али
јесам
доћи
у
кава
да
водити
така
разговор
.
најпосле
,
мали
јесам
и
ја
и
ти
,
ага
-
Джон
,
да
оцењивати
да
л
’
ваљати
или
не
ваљати
што
урадити
кнез
Милош
а
и
светлити
везир
—
рећи
Србин
и
поћи
.
—
како
морити
,
како
?
зар
јесам
код
ти
,
ђаурски
рђа
,
свијетао
везир
и
твој
кнежић
Милош
једно
исто
,
те
она
барабарити
?
Наш
свијетао
везир
сједи
овђе
мјеште
цар
,
неки
он
јесам
слава
,
и
у
његов
име
влада
и
заповједа
.
А
у
чији
име
заповједа
ваш
Милош
?
он
јесам
простити
слуга
везировати
.
сјутра
ако
хтети
морити
он
глава
укинути
,
ка
’
и
ороз
(
петао
)
,
па
да
он
ники
не
упитати
шта
учинити
.
Милош
јесам
измећар
свијетао
везир
.
Што
везир
заповједа
,
Милош
морати
да
пољубити
па
да
учинити
,
уисало
он
јал
’
не
уисало
!
—
Па
што
онда
кривити
Милош
за
одсечен
глава
,
кад
он
све
радити
по
везиров
заповест
—
рећи
човек
хватати
се
за
врата
да
изаћи
.
—
То
он
,
бео
,
јесам
ники
заповједао
.
Што
хтети
свијетао
везир
ваш
крмећи
глава
?
но
онај
Милош
кварити
ракам
(
рачун
)
,
те
она
он
један
по
један
поткресавати
.
Србин
не
одговорити
ништа
.
он
махнути
рука
и
изаћи
напоље
.
доле
у
кава
бити
јесам
још
Срба
,
но
они
јесам
ћутали
.
Турчин
продужити
разговор
сам
међу
себе
.
говорити
јесам
полако
,
али
,
како
сав
остати
ћутети
док
један
говорити
,
у
кава
јесам
владати
мртав
тишина
,
те
се
свачији
разговор
чути
јасно
и
разговетно
.
Турчин
прво
почети
распитивати
ага
-
Джон
,
какав
јесам
тај
двојица
што
велим
да
јесам
синоћ
догнати
.
Ага-Джон
имати
јесам
сав
дућанић
баш
на
калимегдански
угао
,
куда
се
пролазити
за
тврђава
(
онде
где
јесам
сад
гостионица
„
српски
Краљ
“
)
и
седити
ту
с
прекрштен
нога
на
ћепенак
,
он
јесам
видети
свако
ко
ући
и
изаћи
из
тврђава
.
казивати
јесам
и
онај
што
јесам
синоћ
видети
,
али
тај
јесам
бити
бог
знати
шта
.
знати
јесам
толико
да
јесам
синоћ
у
сумрак
,
под
јак
стража
,
Милошев
момак
дотерати
два
човек
окован
у
ланац
од
глава
до
пета
,
а
велим
се
да
јесам
неки
бунтовник
,
и
да
она
јесам
Милош
послати
везир
да
она
посећи
.
толико
јесам
знати
Ага-Джон
.
али
ту
у
кава
бити
јесам
Бекрен-Ашар-
ага
,
млад
помоћник
градски
тамничар
,
и
он
хтети
ваљда
знати
што
више
да
казати
.
сав
Турчин
упрети
поглед
на
млад
,
личан
Турчин
,
који
јесам
замишљено
седети
у
горњи
дело
кавана
.
млад
Турчин
бити
јесам
увити
у
читав
облак
дим
,
кроз
који
јесам
једва
просијавати
његов
богат
господски
одело
.
—
е
,
вала
,
чоче
,
казати
ако
што
више
знати
—
рећи
стар
Турчин
,
који
јесам
седети
с
десни
до
Бекрен-Ашар-
ага
.
млад
Турчин
сркнути
два
три
пут
убрзо
расхладити
дим
из
наргила
,
погледати
унаоколо
испод
очи
,
дигнути
веђа
и
рећи
:
—
не
имати
ви
што
много
казиват
.
исто
јесам
како
рећи
ага
-
Джон
.
Доћерали
јесам
два
бунтовник
,
и
за
који
дан
бити
посјећи
.
—
А
који
јесам
,
дин
ти
?
—
упитати
седити
сусед
с
десни
.
—
Кнез
Сима
из
Велика
Борка
,
и
његов
побрат
капетан
Драгић
.
—
ама
шта
рећи
,
чоче
?
—
приметити
стар
Турчин
,
а
с
више
страна
чути
се
чуђење
и
двоумица
.
—
Виђени
људи
и
друштво
Милошево
!
—
рећи
један
.
—
знати
она
обојица
,
а
особито
Сима
.
кад
се
бити
оно
и
Милош
похасити
,
Сима
он
јесам
бити
десни
рука
.
какав
он
невоља
,
да
он
он
сад
глава
сјећи
?
—
приметити
други
.
—
јесам
на
ино
,
но
јесам
се
морати
увалити
у
какав
крупан
зло
,
да
она
овај
снаћи
.
јесам
се
забадава
зуцати
о
нов
буна
!
не
мора
бит
’
,
да
јесам
и
они
ту
замочити
свој
прст
—
домишљати
се
трећи
.
—
близу
догонити
—
рећи
Бекрен-Ашар-
ага
—
ама
јесам
још
права
погодити
.
јесам
бити
виђен
људи
,
ама
јесам
злица
.
имати
јесам
дослух
с
Црнијем
Ђорђи
,
и
од
он
јесам
књига
примати
.
велик
шејтан
носити
јесам
они
под
клобук
,
за
тај
хтети
она
и
појест
глава
.
кројити
јесам
бунт
да
потекар
упалити
цео
вилајет
.
свијетао
везир
доказати
се
за
тај
,
те
он
призвати
Милош
и
затражити
да
он
у
кратак
земан
пофатати
хајдук
,
или
хтети
велим
,
он
јесам
изаћ
у
народ
на
„
тефтиш
“
па
онда
неки
ники
не
кук
,
и
што
ко
прогутати
тај
он
јесам
.
ако
ти
не
мореш
наћи
тај
хајдук
и
смутљивац
,
што
бунити
народ
,
ја
хтети
она
,
бео
,
наћи
...
попријетити
јесам
свијетао
везир
.
Што
јесам
друго
и
моћи
чињети
Милош
,
но
послати
хајдук
.
прво
јесам
доћи
Цукићев
глава
,
а
синоћ
догнати
и
овај
двојица
.
—
Алах
шућур
(
бог
хвала
)
,
сав
јесам
како
Алах
хтети
!
враг
јесам
бити
преластити
и
овај
земља
и
овај
народ
!
—
сав
јесам
бити
поћи
ђавољијем
трага
,
и
девет
пунијех
година
турски
име
и
турски
дин
(
вера
)
јесам
бити
станка
ни
помен
у
овај
вилајет
.
али
бог
дати
и
црн
ђаво
Ђорђија
доћи
крај
.
Стуцаше
се
и
његов
рог
.
он
побећи
у
ђаурски
Московија
,
а
вођ
остати
Коџо
Милош
.
у
зачетак
и
он
јесам
,
наопако
он
бити
,
бити
забраздити
далеко
;
и
он
јесам
хтјео
трага
онај
црн
.
али
као
мудар
човјек
брзо
јесам
видети
да
на
онај
рука
не
ићи
више
,
и
он
окренути
други
.
Четврта
јесам
година
од
онај
земан
.
знати
све
,
као
да
на
прст
бројити
,
шта
се
десити
од
тај
доба
.
и
слободно
моћи
рећи
,
да
бити
до
сад
бити
бар
3—4
истински
,
голем
и
опасан
буна
,
да
тај
сав
јесам
утулити
и
прегазити
Коџо
Милош
.
за
садашњи
рахатлук
поглавито
требати
благодарити
он
,
Милош
,
и
свијетао
везир
који
Милош
чувати
и
он
се
мудро
послуживати
.
неки
она
јесам
слава
обојица
—
рећи
крупан
стар
Турчин
,
допијајући
последњи
гутљај
свој
кава
.
у
други
угао
,
седети
јесам
омален
као
овца
сед
Турчин
смежуран
лице
,
а
веома
жив
ватрен
очи
.
док
јесам
остати
разговарати
,
он
јесам
немирно
погледати
час
на
један
,
час
на
други
страна
,
а
овда
онда
усна
јесам
он
грчевито
дрхтати
,
као
да
нешто
за
се
шапутати
.
његов
сух
,
смежуран
безбројан
бора
избраздан
лице
бити
јесам
веома
осетљив
и
покретан
;
сваки
осећај
на
он
се
изражавати
и
брзо
и
јасно
.
разговетно
се
моћи
познати
како
облак
за
облак
наилазити
и
силазити
с
висок
чела
старчев
,
према
обрт
разговор
који
се
ту
водити
.
овај
последњи
хвала
Милош
и
везир
као
да
нарочито
дирнути
старац
.
он
чисто
подскочити
с
миндер
,
као
да
он
нешто
упечити
и
пун
нестрпљење
,
узити
махати
десни
рука
,
као
да
неко
претити
.
његов
сух
кажипрст
с
велик
добра
очуван
нокат
,
пожутео
као
ћилибар
од
дувански
дим
,
правити
јесам
колут
по
ваздух
,
као
да
указивати
некуда
тамо
далеко
,
на
далек
будућност
,
или
као
да
писати
по
празан
простор
неки
тајанствен
знак
,
чији
пророчански
смисао
само
он
разумети
.
и
ако
јесам
код
Турчин
обичај
да
мирно
говорити
и
онда
кад
јесам
у
велик
узбуђење
,
старац
се
сада
подругљиво
насмејати
и
уз
непрекидан
махање
и
рука
и
глава
он
почети
овако
:
—
добар
Милош
,
добар
везир
,
добар
ђаур
,
добар
Турчин
,
сав
јесам
ја
добар
,
сав
јесам
како
најбоље
хтети
,
а
полумесец
опет
све
ниже
и
ниже
обарати
рог
,
турски
сила
сав
јесам
бесилнија
,
а
турство
јесам
скута
сав
кратак
и
кратак
!
гдје
јесам
Беч
и
гдје
Биоград
?
Јуче
се
за
Беч
машати
рука
,
а
данас
благодарити
Алах
што
ми
и
Биоград
уздржати
.
хеј
,
сабља
турски
,
грдно
ли
јесам
се
иступити
,
кад
не
мореш
данас
једнијем
махом
да
прерубиш
ни
овај
паучина
,
што
се
звати
шумадиски
ђаурлук
!
...
Старчић
јесам
овај
изговорити
киван
,
јетко
тако
,
да
сав
присутан
обратити
пажња
на
он
.
—
ама
што
јесам
,
хоџа
Изедине
,
што
јесам
,
болан
чоче
,
тако
карли
?
Бојс
,
јад
ти
неки
пасти
на
срце
?
—
рећи
он
онај
крупан
проседити
Турчин
.
—
јад
!
А
да
,
што
ја
друго
моћи
и
сретати
у
овај
наш
црн
земан
?
гдје
јесам
тај
сунце
,
од
који
бити
ја
моћи
какав
добро
огријати
?
Виђесте
ли
како
,
не
од
годиште
до
годиште
,
но
од
сахат
до
сахат
пропадати
и
опадати
сав
што
јесам
наш
бити
и
нашити
се
назвати
.
гдје
јесам
пријешња
турски
сила
,
турски
сјај
и
турски
господство
,
и
гдје
ли
наш
пријашњи
рахатлук
?
усред
Биоград
наш
богомоља
стајати
опасти
и
порушен
и
са
паучљив
мунаре
јејина
пјевати
злослутан
пјесма
свој
.
за
сретан
земан
Биоград
се
са
Стамбол
надметати
по
сјај
и
љепота
свој
.
Шта
бити
и
куд
се
дед
сад
сав
тај
?
гдје
јесам
данас
богат
двор
и
сјајнути
биоградски
турски
теферич
?
гдје
јесам
онај
рајски
башча
,
што
јесам
се
моћи
мерити
са
Бакчи-сарајем
кримскијех
кан
?
гдје
јесам
осион
и
пребогат
Турчин
Биоградац
,
који
јесам
некада
до
Стамбол
и
Шама
бити
чути
са
јунаштво
,
са
богатство
и
господство
свој
;
који
јесам
за
себе
водити
сјајан
свита
сав
у
сух
злато
и
алем
,
да
се
са
султанскијем
барабарити
моћи
;
који
јесам
читав
војска
издржавати
о
свој
харч
и
ајлук
?
гдје
јесам
на
далеко
чувен
безистен
и
пазарити
биоградски
,
у
који
се
стицати
лијеп
и
скупоцен
роб
из
три
дио
свијет
?
Јес
,
гдје
јесам
наш
стар
сјај
и
сила
,
тај
јесам
данас
овако
грдно
посрнути
,
и
видити
се
као
божјак
,
захвалан
ако
она
ко
уделити
мрвица
,
који
падати
с
туђ
господски
трпеза
?
...
ја
,
гдје
јесам
сад
све
тај
.
Виђите
дом
наш
,
виђите
харем
наш
,
загледати
хар
наш
,
наш
ризница
и
пусатница
(
оружница
)
,
и
погледати
низ
ми
сам
!
са
свијех
страна
провиривати
опадање
и
сиромаштина
;
сав
јесам
у
рушење
и
посртање
,
сав
ићи
са
зло
на
горе
;
убоштво
ми
се
већ
кезити
из
сваки
ћошак
,
а
уз
привратак
дом
наш
већ
стајати
наслоњен
просјачки
палица
с
који
хтети
у
свијет
поћ
...
.
јесам
ли
тако
Турчин
или
јесам
?
са
свити
страна
чути
се
одобравање
,
а
многи
јесам
жалосно
вртети
глава
,
признавати
с
бол
,
да
јесам
збиља
настати
већ
последњи
време
.
Старчић
јесам
жустро
погледати
по
онај
растужен
и
забринут
лице
,
код
који
јесам
његов
говор
збиља
изазвати
сетан
расположење
.
сад
опет
прихватити
реч
жив
и
енергичан
:
—
Па
кад
јесам
тако
,
што
ја
онда
хвалисати
Милош
и
што
ли
везир
?
какав
јесам
добра
и
рахатлук
од
она
дочекати
?
зар
не
видити
ви
кудер
овај
гурати
и
нашто
хтети
напослетку
изаћи
?
видити
ли
ви
да
хтети
ми
баш
овај
везир
и
његов
Коџо
Милош
одагнати
у
просјак
!
Што
јесам
други
започети
,
они
хтети
довршити
на
наш
упропашћење
.
везир
јесам
добар
човјек
,
али
он
јесам
сам
шејтан
(
ђаво
)
амо
пратити
на
наш
велик
несрећа
.
он
требати
пар
,
много
пар
,
он
држати
Милош
да
он
тај
давати
,
и
кад
он
тај
дати
,
онда
мора
чинити
што
хтети
.
лукав
Милош
тако
и
радити
,
и
мало
по
мало
он
постајати
господар
и
раја
и
Турчин
...
—
да
не
да
Алах
!
—
чути
се
с
неколик
страна
из
густ
дим
,
који
јесам
пунити
кава
.
Чичин
очи
сенути
и
он
јесам
срдито
зверати
по
дружина
.
сад
продужити
киван
:
—
ама
шта
,
болан
,
да
не
да
!
ама
,
дати
ви
јесам
већ
све
,
и
не
имати
ви
ништа
више
давати
.
Старц
јесам
тако
брзо
навирати
реч
на
уста
,
да
јесам
он
чисто
гушити
,
и
он
јесам
на
мах
морати
застајати
да
одахнути
.
сад
опет
поновити
:
—
молити
бог
да
не
да
сила
ђаурин
!
али
ваш
молитва
доцне
стигнути
.
сила
јесам
већ
прећи
у
ђаурски
рука
.
зар
ви
не
видити
како
Милош
расти
из
дан
у
дан
,
док
наш
везир
бивати
из
дан
у
дан
сав
мања
и
мања
.
Вичете
на
Кара-Ђорђија
,
ама
он
јесам
за
ми
бити
мања
невоља
од
Милош
.
код
он
јесам
бити
два
лице
,
и
знати
јесам
вазда
што
ти
мислити
.
он
јесам
бити
отворен
душманин
турски
,
и
лакше
ми
јесам
бити
од
он
се
бранити
.
Милош
јесам
подмукао
;
на
његовијем
уста
јесам
покорност
и
послушност
цар
.
он
само
о
свој
вјерност
говорити
,
и
кад
гођ
приграбити
по
који
нов
власт
у
шака
,
он
велим
:
„
овај
јесам
да
боље
и
веран
послужити
цар
!
“
уз
тај
јесам
опрезан
као
стар
лисац
,
оњушити
где
гођ
имати
какав
опасност
за
он
.
ко
он
гођ
моћи
бити
опасан
,
тај
уклањати
,
а
амишан
јесам
за
новац
и
сабраћа
огроман
богатство
.
с
тијем
пара
бити
он
још
три
пут
опасан
.
биоградски
везир
бити
његов
плаћеник
,
и
памтити
мој
реч
,
Турчин
браћа
,
доћи
хтети
време
када
хтети
овај
исти
Милош
седећки
примати
биоградски
паш
и
везир
и
шамар
она
изгонити
из
свој
конак
.
док
јесам
се
оваки
разговор
водити
у
велик
турски
кава
,
онај
Србин
што
изаћи
из
тај
кавана
,
прво
застати
код
врата
,
као
да
се
нешто
омишљати
,
и
после
савити
на
више
и
нестати
он
у
мрак
.
после
четврт
час
он
се
зауставити
пред
врата
нов
двокатан
дрвен
кућа
,
према
данашњи
саборни
црква
у
правац
испод
стар
здање
.
тај
јесам
кућа
бити
скоро
градити
,
доњи
бојити
јесам
кућа
бити
од
ћерпића
,
а
горњи
махом
од
дрво
,
али
јесам
по
турски
крој
лепо
извести
и
укусно
ишарати
.
улазак
јесам
бити
споља
,
водити
јесам
кроз
дугачак
,
узан
ходник
,
а
лево
и
десно
повијати
јесам
двоје
степеница
за
горњи
спрат
.
Човек
доћи
пред
кућа
,
стати
,
ослушнути
,
па
онда
ударити
три
пут
звекир
у
железан
колут
на
врата
.
врата
се
брзо
без
шкрипа
отворити
и
човек
устрчати
уз
степеница
.
на
врх
он
дочекати
човек
повисок
раст
,
просед
,
крупан
брк
,
а
избријан
брада
.
на
он
јесам
бити
чохан
,
везен
долама
и
у
општи
чохан
чаршилиски
рухо
из
онај
доба
.
знанац
се
поздравити
и
ући
у
оџаклија
.
—
Добра
ти
наћи
;
задржати
јесам
се
код
Турчин
у
велик
кава
,
па
сам
се
бојати
бити
куда
изаћи
.
—
куда
бити
у
овај
доба
!
А
шта
говорити
Турчин
?
—
не
могадох
остати
до
крај
.
остати
јесам
Баћа
да
чути
.
ако
раније
свршити
свратити
и
он
амо
.
—
Па
шта
мислити
сад
,
хтети
ли
спасавати
кнез
Сима
и
Драгић
?
—
упитати
домаћин
зловољан
.
—
јесам
питање
хтети
ли
,
већ
моћи
ли
и
како
хтети
?
тај
ја
казивати
,
ако
што
знати
.
—
Што
ја
знати
,
тај
јесам
:
оштар
секира
па
Милошенда
за
врат
ушник
.
кад
он
секира
убијати
други
,
права
јесам
да
од
секира
и
јесам
погинути
—
рећи
домаћин
киван
.
—
Мор
проћи
се
тај
белај
и
не
говорити
тај
,
Милошев
погибија
хтети
спасти
овај
двојица
од
погибија
,
а
сад
прво
тај
требати
гледати
.
—
Вал
,
да
ја
јесам
видети
да
полетити
његов
глава
,
па
тешто
,
макар
и
онај
глава
платити
.
—
моћи
тако
молити
ти
.
тај
јесам
говор
тек
онако
од
беда
.
ја
прво
морати
гледати
да
овај
двојица
спасти
и
дати
о
тај
да
се
посаветовати
.
како
бити
бити
,
да
молити
неки
и
неки
виђен
базрђан
(
трговац
)
,
да
узети
и
Турчин
и
Грк
и
Јерменин
па
да
ићи
сав
у
град
да
молити
за
она
везир
.
Домаћим
јесам
невернички
вртити
глава
.
—
Ништа
од
тај
не
моћи
бити
!
—
рећи
он
мрачно
—
везир
хтети
ти
одговорити
,
као
оно
што
јесам
одговорити
кад
јесам
он
лане
молити
за
Молер
.
изговорити
се
на
народ
и
Милош
.
тако
хтети
бити
и
сад
.
у
истина
пак
,
Милош
он
плаћати
за
свако
тако
погубљење
.
за
сам
Молер
платити
он
јесам
@card@
кеса
да
он
погубити
.
тај
јесам
чути
од
један
повереник
везировати
,
који
јесам
и
Милошев
велик
пријатељ
.
овде
за
овај
двојица
дати
још
и
више
.
кад
бити
бити
откуда
пустити
пар
,
па
да
ја
понудити
више
,
но
што
давати
Милош
—
тај
бити
можда
једино
помоћи
.
—
јесам
ваљда
дотле
дотерати
,
по
бог
!
до
сад
јесам
кнез
давати
откуп
везир
,
да
спасти
глава
заробљен
Срба
,
а
не
да
она
за
тај
плата
Турчин
посећи
.
—
јесам
!
ти
се
све
чинити
неверица
.
ти
рачунати
како
јесам
радити
други
и
како
бити
требати
да
се
радити
.
али
овај
јесам
Милош
,
еј
Милош
—
викнути
домаћин
срдито
.
—
ако
јесам
Милош
јесам
ваљда
Турчин
!
па
до
јуче
јесам
и
он
стрепити
!
...
Домаћин
он
пресећи
.
—
Шта
јесам
Турчин
!
три
пут
јесам
горети
од
опасан
Турчин
!
Слађа
он
се
напити
српски
крв
но
да
он
мед
нахранити
.
него
ту
немати
други
помоћ
;
он
ваљати
вратити
онаки
исти
мера
какав
он
позајмљивати
.
он
јесам
јевтин
туђ
глава
.
ни
његов
не
смести
бити
ни
ми
скуп
.
—
ти
опет
забраздити
!
и
она
јесам
ту
једини
спас
.
Милошенда
требати
послати
крвав
фишек
и
писма
крв
написати
,
где
хтети
он
се
рећи
:
„
знати
да
јесам
ти
предати
везир
да
посећи
овај
два
човек
.
тај
једини
моћи
она
и
спасти
.
не
хтети
ли
тај
,
овај
ти
јесам
фишек
наш
поздравље
.
клети
ти
се
жив
бог
,
и
мученички
гроб
њин
,
и
крв
овај
који
тај
овај
писати
,
и
очњи
вид
наш
,
и
да
бог
да
слепити
и
нем
свет
ходити
,
ако
ти
не
смакнути
пре
,
но
што
на
њин
гроб
трава
никнути
.
сав
Стамбол
да
ти
чувати
,
учувати
ти
не
моћи
,
нити
хтети
се
ти
наносити
глава
,
ако
по
несрећа
њин
одлетити
.
тај
ти
јављати
и
тај
ти
се
заклињати
ми
петоро
пријатељ
и
друг
кнез
Сима
и
капетан
Драгић
.
јављати
ти
овај
да
не
рећи
да
јесам
бити
сила
,
да
јесам
ти
напасти
кришом
,
и
да
ти
јесам
јавити
за
време
док
се
ствар
још
моћи
поправити
.
“
—
зар
ти
мислити
да
бити
тај
помоћи
?
—
То
јесам
још
једино
што
моћи
помоћ
.
знати
ја
тај
кукавица
што
јесам
тако
брз
на
кидање
туђ
глава
.
они
јесам
свиреп
са
голем
кукавичлук
свој
.
убијати
,
јер
се
бој
за
свој
глава
.
—
не
бити
рећи
да
јесам
Милош
страшљив
.
бити
јесам
у
толики
бој
.
—
Слушај
ти
што
ја
ти
казати
.
ако
ишта
моћи
спасти
овај
двојица
,
тај
јесам
страх
Милошев
.
—
Али
ако
сав
тај
не
помоћи
?
—
онда
хтети
убити
Милош
!
ја
с
он
и
тако
морати
једном
свршити
,
или
хтети
ми
он
сав
доћи
глава
.
ја
и
за
господар
Ђорђе
од
он
стрепити
.
ја
се
све
бојити
,
да
хтети
он
Карађорђе
глава
појести
.
—
Мор
,
не
бринути
се
ја
за
господар
Ђорђе
.
истина
,
кнез
Милош
јесам
данас
сила
,
али
опет
јесам
он
мали
да
моћи
Карађорђе
и
на
сенка
стати
,
а
камо
ли
што
други
.
А
после
,
господар
Ђорђе
јесам
далеко
.
но
дед
ти
,
шта
хтети
ја
с
овај
два
роб
овде
,
који
глава
висити
о
конац
и
који
још
сутра
моћи
за
навек
смркнут
.
—
јесам
ваљда
баш
тако
призорило
.
—
богме
јесам
,
те
још
како
призорило
.
Већ
тај
,
што
јесам
заробљеник
спровести
права
везир
,
слутити
на
зло
.
да
јесам
Милош
мислити
развлачити
ствар
,
он
бити
овај
људи
послати
преко
народни
канцеларија
,
као
што
јесам
бити
ред
,
а
не
бити
ми
обилазити
.
овако
се
бојити
,
појести
и
овај
двојица
помрчина
исто
онако
,
као
оно
пре
5—6
дан
Цукић
.
А
после
,
мртав
глава
лек
немати
!
—
Па
где
јесам
управо
заробљеник
?
—
где
јесам
баш
сад
у
овај
мах
не
знати
,
али
прво
јесам
бити
затворити
у
казамет
више
барутана
,
баш
на
савијутак
где
се
из
горњи
град
силазити
у
доњи
,
поред
лековит
водица
.
тај
јесам
грозан
казамет
,
можда
страшан
у
цео
град
.
Турчин
он
звати
ћор-кула
,
ваљда
с
тај
,
што
јесам
изрезати
у
сам
камен
и
немати
нигде
отвор
за
светлост
.
—
знати
ли
други
кнез
да
јесам
овај
двојица
догнати
?
—
знати
,
али
овде
ти
она
сад
и
немати
много
,
свега
ми
тројица
.
да
јесам
сав
бар
,
па
онако
заједнички
да
изаћи
пред
везир
и
да
он
замолити
.
—
А
зар
бити
јесам
смести
од
Милош
?
—
упитати
домаћин
подругљиво
.
—
Па
слободно
јесам
ваљда
бар
молити
.
—
бог
ја
,
ви
бити
Милошенда
за
тај
жива
одерати
као
јарчев
.
„
слободно
јесам
бар
молити
“
,
али
за
који
Милош
рећи
да
јесам
крив
не
смети
ни
молити
.
и
окретати
ви
ствар
како
хтети
,
други
ви
спас
немати
но
да
се
урадити
онако
како
ја
велим
.
прво
,
да
се
Милош
озбиљан
запрет
,
а
после
овде
се
моћи
чинити
још
штогод
и
поред
тај
.
тако
јесам
наваљивати
домаћин
,
но
гост
никако
јесам
пристајати
да
се
почињати
претња
.
претња
после
ваљати
и
извршити
,
тај
бити
значити
убити
Милош
—
а
ко
бити
тај
одговорност
смести
узети
на
себе
и
пред
бог
и
пред
народ
!
...
—
јесам
ту
у
питање
један
српски
глава
мање
или
више
,
већ
Милош
се
сада
јављати
као
представник
и
носилац
један
мисао
народни
,
убијати
он
,
не
бити
ли
бити
убити
и
тај
мисао
народни
...
Домаћин
план
,
пресећи
гост
и
не
дати
он
да
довршити
.
—
Тешко
овај
народ
,
ако
јесам
још
и
Милош
носилац
његов
мисао
и
надежда
.
Милош
јесам
удворица
турски
и
сутра
хтети
продати
и
земља
и
народ
и
што
год
хтети
за
један
реп
турски
.
—
у
тај
се
не
моћи
никад
сложити
.
Милош
јесам
на
мука
;
морати
се
довијати
,
морати
по
невоља
угађати
Турчин
,
али
он
она
не
волити
.
—
не
велим
ни
ја
да
она
волити
.
он
не
моћи
ники
волети
.
његов
јесам
срце
тако
пакосно
,
себичан
,
грабљиво
!
он
волити
само
себе
,
а
погинути
јесам
за
господство
и
власт
.
Продаће
сто
српски
права
само
да
се
господство
дочепати
...
камо
ти
Петар
Молер
,
камо
ти
владика
Мелентије
Никшић
,
камо
толико
други
угледан
људи
?
!
сав
она
јесам
он
побити
!
кнез
јесам
,
али
његов
пут
који
се
попети
до
тај
висина
засути
јесам
људски
кост
.
таки
јесам
путем
он
поћи
,
таки
хтети
и
даље
ићи
;
његов
слава
и
величина
дигнути
хтети
се
на
гроб
свити
добар
и
отресит
Срба
,
ако
се
не
наћи
паметан
људи
да
тај
зао
што
скори
стан
нога
за
врат
.
док
се
овакав
разговор
водити
између
овај
два
политичар
,
у
други
српски
кућа
,
у
један
нахерен
страћара
,
што
се
готово
губити
у
гомила
осталих
кућерак
сиромашан
крај
у
Савамала
,
дешавати
се
други
и
друкчији
призор
.
крај
огњиште
,
на
који
јесам
буктати
леп
ватра
,
седети
јесам
на
скроман
постеља
,
завалити
на
висок
узглавље
од
јастук
,
старати
кукуљав
старица
око
који
,
с
десни
и
с
лев
,
бити
присести
два
млад
жена
.
—
како
ти
јесам
сад
,
нана
?
—
упитати
млад
жена
с
десни
.
старица
ништа
не
одговорити
;
њен
мали
,
упао
,
сур
очи
укочено
јесам
гледати
у
жеравица
.
—
подавати
она
неки
сркнути
још
мало
те
врућ
ракија
,
видити
како
јесам
тај
повратити
—
рећи
жена
с
лев
.
Пружише
она
и
старица
прогутати
гутљај
два
.
тај
јесам
доиста
мало
оживити
.
са
мртвачки
блед
,
смежуран
образ
њен
нестати
онај
самртнички
укоченост
и
лице
добити
строг
али
жив
и
симпатичан
израз
.
како
јесам
много
говорити
овај
сув
,
спечен
лице
;
како
јесам
дугачак
и
страшан
бити
она
причати
препаћен
живот
,
што
јесам
на
он
бити
исписати
онај
безбројан
ситан
и
крупан
борити
!
...
овај
старица
знати
јесам
скоро
цео
Београд
.
Вис
јесам
од
тридесет
година
само
,
како
јесам
сав
знати
под
име
баба
Јан
.
А
колико
јесам
тек
година
проћи
док
јесам
добити
тај
почастан
титула
баба
Јан
,
она
јесам
много
и
много
памтити
.
сам
баба
Јан
,
често
јесам
узвикивати
:
—
„
Дуга
,
дуго
,
ох
како
ја
дуго
жив
!
.
овај
јадан
душа
—
ваљда
за
какав
тежак
грех
мој
—
спећи
се
у
тело
па
никако
од
он
да
се
одвојити
!
“
.
и
доиста
баба
Јан
одавно
живити
и
много
,
много
памтити
!
она
јесам
као
кроз
сан
памтити
,
кад
јесам
везир
Ћуприловић
отети
од
Немац
Београд
,
и
причати
јесам
страхоба
какав
јесам
претрпети
Београђанин
,
кад
јесам
Ћуприлићеви
топ
запалити
аустриски
барутни
магацин
и
читав
крај
варош
порушити
и
попалити
.
о
аустријски
двадесетогодишњи
окупација
Србија
причати
јесам
,
као
да
јесам
јуче
бити
.
кад
јесам
ударити
темељ
знаменит
грађевина
Пиринчани
,
она
јесам
бити
већ
по
други
пут
удовица
...
да
,
дуго
и
одавно
живити
баба
Јан
.
Страшно
јесам
рећи
:
овај
нејак
старица
носити
јесам
на
свој
погрбљен
плећа
огроман
терет
од
преко
сто
тридесет
година
!
Рођена
при
крај
@card@
.
век
,
она
јесам
ево
већ
у
велик
бити
закорачити
у
век
деветнајести
.
она
јесам
имати
редак
судбина
да
видити
три
разна
век
.
да
живити
у
@card@
,
@card@
.
и
@card@
.
столеће
,
да
наџивети
мрачан
доба
српски
робовање
и
да
видити
како
почињати
рудети
дан
српски
васкрс
.
Рођена
под
влада
Сулејман
ИИ
,
она
јесам
наџивети
владавина
десет
разних
султан
турски
.
Ахмед
ИИ
,
Мустава
ИИ
,
Ахмед
ИИИ
,
Махмуд
и
,
Осман
ИИИ
,
Мустафа
ИИИ
,
Абдул
-Хамид
и
,
Селим
ИИИ
,
Мустафа
Ив
,
бити
јесам
султан
чији
јесам
ступање
на
престо
и
силазак
с
престол
она
преживети
и
ево
јесам
доживети
владавина
Махмуд
ИИ
,
о
који
се
тада
јесам
још
ни
слутити
,
да
хтети
један
дан
тај
бити
страшан
уништилац
јаничар
.
одавно
,
одавно
живити
баба
Јан
!
много
јесам
и
много
видети
онај
њен
мали
,
сур
очи
,
што
сад
онако
упорно
гледати
у
јасан
жеравица
на
огњиште
.
—
јесам
л'ти
лакше
,
нана
?
—
поновити
жена
с
десни
,
бришући
старица
знојити
с
чела
,
и
уклањати
један
прамичак
сести
,
проређен
кос
,
што
се
самовољан
бити
одвојити
и
пасти
старица
по
набран
,
избраздан
чела
.
старица
мало
поћутати
;
после
поглед
десно
,
погледати
лево
,
зауставити
поглед
на
један
па
на
други
жена
,
што
јесам
крај
њен
постеља
клечати
;
некакав
благ
,
срдачан
израз
разлити
се
по
њен
смежуран
лице
и
она
прошапутати
.
—
Добра
ја
јесам
ћера
,
добро
ја
јесам
дијета
,
оставити
ја
само
овако
мало
да
одахнути
.
и
два
жена
притајати
се
,
као
да
се
бој
,
да
и
свој
дисање
не
узнемирити
овај
слабачак
стар
душа
.
старица
се
брзо
повраћати
.
сад
јесам
већ
моћи
сам
дигнути
рука
,
извући
она
и
метнути
одозго
по
покривач
.
овај
охрабрити
жена
и
она
с
десни
прозборити
шапутати
:
—
за
бог
мио
,
нана
,
што
ти
јесам
тај
тако
бити
на
једанпут
?
Кажу
ми
,
да
јесам
на
сред
улица
пасти
као
свећа
.
Баба
Јан
,
бити
јесам
познати
у
цео
Београд
,
знати
јесам
јесам
и
у
околина
на
далеко
као
видарица
,
који
од
многи
болест
боље
лечити
но
икакав
доктор
.
с
тај
старица
никад
јесам
имати
станка
ни
мир
—
вући
јесам
јесам
на
сав
страна
.
тако
јесам
бити
и
данас
.
позвати
на
разнети
страна
болесник
,
она
се
јутрос
кренути
од
кућа
рано
и
око
разних
болесник
бавити
се
све
до
пред
ноћ
.
тај
дан
у
цео
Београд
,
по
сав
дом
српски
,
а
и
по
многи
турски
,
говорити
се
по
највише
о
скорошњој
узрујаност
у
народ
,
о
Милошев
напор
да
тај
узрујаност
стишати
,
и
о
мера
,
који
јесам
он
предузети
против
коловођа
.
у
један
дом
,
где
јесам
живети
један
даљни
рођака
кнез
Сима
,
потанко
јесам
причати
о
Цукићев
глава
,
који
се
већ
ево
неколико
дан
сушити
на
колац
турски
у
тврђава
.
тај
прилика
говорити
јесам
и
о
двојица
заробљеник
,
који
јесам
кнез
Милош
послати
везир
и
који
хтети
овај
дан
бити
посећи
.
људи
јесам
махом
жалити
што
јесам
дотле
доћи
и
осуђивати
јесам
кнез
Милош
,
што
тако
лако
узимати
на
душа
први
људи
у
народ
.
Баба
Јан
пажљиво
јесам
слушати
сав
овај
разговор
и
ценити
она
на
сав
начин
.
Слушајући
како
данас
сав
свој
радити
о
глава
,
и
како
кнез
Милош
јесам
хватати
и
слати
везир
свој
рођену
браћа
Срба
,
да
она
Турчин
на
мука
уморити
,
баба
Јан
јесам
осећати
с
тај
тежак
терет
на
душа
,
тврдо
уверити
,
да
се
Милош
тешко
огрешити
о
свој
рођену
браћа
и
да
бог
тај
голем
грех
хтети
и
не
моћи
оставити
без
тежак
казна
.
занети
тај
мисао
,
старица
се
пред
ноћ
вратити
дом
свој
,
кад
она
се
на
једаред
тешко
смучити
.
снага
јесам
издати
и
она
бити
ту
пасти
на
земља
,
да
се
у
близина
не
наћи
добар
људи
,
који
јесам
прихватити
и
донети
кућа
скоро
пол
мртав
.
код
кућа
јесам
баба
Јан
дуго
лежати
онесвестити
.
док
јесам
бити
у
занос
,
неприступан
за
спољни
утисак
,
душа
овај
старица
као
да
се
винути
у
далек
будућност
и
назрети
у
она
нешто
мрачан
и
крваво
,
јер
јесам
бледети
усни
бабине
шапутати
чудан
и
страшан
реч
.
она
јесам
жмурити
,
али
њен
затворен
очи
као
да
јесам
прозирати
у
далек
догађај
,
који
ни
будан
вид
не
моћи
да
назрети
.
она
у
тај
тренутак
као
да
јесам
бити
обдарити
неки
пророчки
снага
.
у
несвезан
реч
,
но
чији
се
смисао
ипак
моћи
разабрати
,
она
јесам
казивати
догађај
,
који
јесам
се
збити
тек
након
@card@
пун
година
.
док
јесам
баба
Јан
тако
у
занос
,
са
затворен
очи
,
читати
у
књига
далек
будућност
,
онај
два
жена
крај
она
,
—
њен
кћер
—
престрављен
јесам
слушати
овај
чудан
прорицање
бабине
.
кад
се
доцније
прибрати
и
повратити
,
кад
се
освестити
толико
,
да
јесам
опет
моћи
и
будан
говорити
,
старица
јесам
узбуђено
шапутати
вртети
глава
сетан
:
—
деца
,
деца
,
чудан
ли
хтети
време
ви
доживети
!
ја
јесам
претурити
преко
глава
време
мрачан
и
ужасан
за
Срба
;
ја
јесам
гледати
ред
на
коље
набијен
мученик
српски
,
и
видети
јесам
тежак
мучење
,
на
који
се
моћи
ударити
жив
човек
.
али
ја
јесам
гледати
,
како
тај
чинити
са
Србин
туђ
вера
,
душманин
,
Турчин
.
ви
хтети
доживети
нешто
жалостан
и
мучније
—
гледати
,
како
Србин
Србин
мучки
убијати
,
како
један
други
језик
чупати
и
рука
до
лакат
одсецати
.
...
овај
година
носити
у
свој
недра
један
страшан
злочин
.
Неће
проћи
ни
неколико
месец
,
а
десити
се
најстрашније
оцеубиство
под
сунце
—
родити
деца
скочити
и
одрубити
глава
остарео
родитељ
свој
...
небо
хтети
проплакати
,
и
сам
бог
бити
тешко
и
жао
са
овај
страховит
злочин
...
...
педесет
година
проћи
хтети
а
њин
тежак
стопала
још
хтети
моћи
да
разгазити
и
утрти
траг
овај
злочин
.
кроз
педесет
пун
година
падати
плах
дажд
,
сијати
топло
сунце
,
подухивати
тај
поветарац
,
тутњати
страховит
бура
,
низати
се
редом
годишњи
доба
,
падати
студен
снег
,
изумирати
цео
природа
,
а
дебео
леден
кор
покривати
земља
;
после
хтети
опет
долазити
благословен
пролеће
да
отопити
снег
,
да
раскравити
леден
кор
,
да
врео
љубаван
дах
загрејати
земља
и
измамити
из
она
хиљадама
плодан
кличица
,
да
зелен
мирисан
урес
поново
окитити
брежуљак
и
долина
,
да
опет
домамити
одбегао
тица
певачица
,
ала
ни
тај
дажд
,
ни
тај
снег
,
ни
тај
бура
,
ни
сав
ти
и
велик
и
многострук
промена
,
који
за
себе
носити
читав
половина
један
столеће
,
још
хтети
бити
кадар
да
утрти
траг
страшан
злочин
,
да
спрати
крв
убијен
родитељ
и
да
скинути
клетва
с
грешан
деца
,
који
јесам
преступнички
рука
дигнути
на
отац
свој
!
...
...
Изродиће
се
нов
покољење
,
настати
нов
адет
,
нестати
много
штошта
од
данашњица
,
а
настати
многи
новина
,
који
ја
данас
и
не
слутити
;
деца
хтети
постати
муж
;
младеж
хтети
остарити
,
син
хтети
постати
оцеви
и
оцеви
хтети
сићи
у
мрачан
гробница
свој
,
а
доћи
хтети
нов
свет
,
чији
рука
хтети
бити
крвав
,
и
на
чији
се
одећа
хтети
познавати
попрскан
крв
убијен
праотац
.
...
и
тај
нов
свет
почети
да
живити
нов
живот
и
радовати
се
младост
свој
и
здравље
свој
,
и
певати
безбрижан
песма
невиност
,
и
имати
миран
савест
говорити
:
„
ја
нигда
јесам
умочити
прст
свој
у
невин
крв
братски
и
родитељски
!
“
...
али
,
усред
тај
радост
,
усред
леп
нада
,
на
једном
хтети
из
мрак
изникнути
злочин
и
с
крунисан
глава
спасти
сјајан
круна
и
разбојнички
нож
искомадати
млад
тело
племенит
Србин
и
велик
владалац
,
а
зао
дух
српски
из
тама
хтети
се
подругљиво
и
злурадо
кикотати
,
а
с
висина
чути
се
звук
:
„
То
јесам
освета
за
грешан
оцеубиство
!
“
тада
хтети
мрак
обузети
Србија
,
у
по
дан
смркнуће
се
као
у
сред
глух
ноћ
,
а
у
гроб
потрести
се
и
преврнут
кости
грешан
син
,
оптерећен
оцеубиство
,
јер
хтети
знати
да
син
њин
испаштати
са
њин
тежак
грех
.
Баба
јесам
застајкивати
на
мах
и
тада
бити
подуг
нем
ћутала
.
она
јесам
упирати
поглед
некуд
у
даљни
даљина
у
који
као
да
нешто
видити
и
откуда
као
да
нешто
чути
.
па
бити
онда
на
једаред
њен
обамро
усна
опет
почети
мрдати
,
а
њен
слабачак
глас
опет
бити
се
чути
.
...
извикати
јесам
он
да
јесам
први
,
не
да
она
он
сећи
глава
,
но
да
она
заклонити
и
одговорити
пред
силан
и
обестан
Турчин
.
зло
радити
Милош
и
не
ваљати
што
радити
.
правдати
он
,
да
јесам
везир
тражити
тај
глава
.
јадно
јесам
тај
оправдање
!
турски
везир
вазда
хтети
тражити
глава
први
син
српски
,
али
Милош
зато
и
јесам
књаз
да
он
она
неда
.
везир
данас
тражити
од
Милош
туђ
глава
,
а
сутра
хтети
од
други
тражити
глава
Милошево
.
Хоће
ли
тај
бити
добро
,
ако
се
когод
наћи
да
овако
исто
понудити
и
дати
глава
Милошево
,
како
он
данас
давати
туђ
,
па
се
изговорити
да
тај
везир
тражити
,
као
што
се
данас
Милош
изговарати
...
после
оваки
реч
баба
бити
затрести
глава
строго
и
срдито
,
а
после
бити
опет
наставити
.
...
вео
,
крив
јесам
бити
Цукић
,
крив
јесам
кнез
Сима
и
Драгић
.
неки
јесам
баш
и
крив
!
па
крива
се
и
давати
милост
;
праштање
кривац
и
творити
се
дело
милосрђе
.
права
и
здрав
нити
требати
милост
,
ни
праштање
,
ни
милосрђе
—
сав
тај
врлина
једино
и
постојати
за
онај
који
погрешити
и
скривити
.
Милосрђе
јесам
код
обичан
људи
,
леп
накит
душеван
,
а
код
онај
што
јесам
у
сила
и
власт
милосрђе
јесам
дужност
и
обавеза
који
истицати
из
висок
положај
њин
.
ако
у
Милош
хтети
бити
више
милост
и
праштање
,
но
код
обичан
људи
,
онда
што
јесам
он
учинити
да
јесам
велик
од
свити
,
и
дати
он
власт
да
сав
судити
и
заповедати
!
ако
хтети
Милош
вршити
све
што
београдски
везир
заискати
,
онда
у
шта
јесам
он
добар
од
обичан
послушник
везировати
,
и
да
ли
јесам
онда
вредити
запињати
толико
,
да
тај
послушник
бити
Србин
Коџо
Милош
а
не
Турчин
стар
Суљага
,
који
јесам
и
пре
бити
доглавник
везиров
и
вршити
тај
посао
!
неки
он
правдати
како
хтети
—
он
јесам
у
мој
очи
крив
.
на
једаред
бабин
лице
силно
се
натуштити
и
помрачити
,
као
да
се
некакав
тежак
облак
душеван
савити
по
онај
избраздан
бора
његов
,
—
ја
не
умети
све
по
ред
да
казати
,
али
ја
овде
осећати
и
ево
овде
ја
говорити
да
Милош
не
радити
добро
.
Баба
се
куцнути
прст
по
свој
сух
,
коштуњав
,
празан
груди
који
чудно
одјекнути
.
—
скуп
јесам
човек
!
он
се
не
изводити
из
љуска
као
пила
,
но
он
ваљати
на
срце
носити
,
док
углед
бео
свет
.
А
колико
тек
мука
и
нега
после
требати
док
се
од
нејак
црвић
подигнути
зрео
човек
.
ники
не
знати
права
цена
човек
као
мајка
!
Јес
,
несретан
мати
,
она
који
он
на
срце
носити
;
који
он
девет
месец
храна
крв
свој
,
који
после
точити
из
груда
свој
племенит
сок
под
сунце
,
свештени
напитак
човечанство
—
млеко
мајчин
,
да
он
захранити
пород
сав
,
да
трошење
свој
рођенога
тело
,
да
згоревање
свој
родити
снага
оснажити
он
и
ојачати
његов
слабачак
пораст
—
јес
,
мајка
,
јадан
мајка
,
онај
једина
знати
како
јесам
скупоцен
живот
човечији
,
који
после
лакоуман
властољубац
на
трг
живот
тако
у
бесцење
продавати
.
Милош
мајка
цвељати
,
и
тешко
онај
који
мати
проклети
...
старица
се
загрцнути
.
дуго
јесам
ћутала
и
жмурити
...
после
додати
не
отварати
очи
:
—
и
овај
јесам
тек
почетак
!
кад
се
братски
глава
почињати
,
да
шта
ли
хтети
се
онда
свршити
!
баба
сед
глава
жалосно
клонути
.
у
сиротињски
одаја
настати
благ
тишина
,
који
јесам
прекидати
ни
најмањи
гласак
.
Ив
СЕЧА
глава
свет
се
у
свашта
усавршавати
,
па
и
у
тај
како
хтети
лакше
убијати
људи
.
да
не
говорити
о
рат
,
где
јесам
убијање
на
гомила
дотерати
до
прав
савршенство
—
само
убијање
кривац
,
данас
јесам
куд
и
камо
одмакнути
од
онај
како
се
тај
друштвен
посао
вршити
у
стар
доба
.
док
јесам
стар
народ
разапињати
на
крст
,
спаљивати
,
бацати
живити
људи
да
она
диваљ
звер
растргнути
,
у
општи
,
тражити
начин
да
учинити
убиство
тежак
,
а
казна
страшан
,
дотле
модеран
народ
хтети
да
јесам
благ
и
с
онај
,
ко
убијати
,
ко
уклањати
из
друштво
као
штетан
и
опасан
звер
.
ем
ти
убијати
,
ем
се
трудити
да
ти
не
учинити
ништа
непријатан
.
убијање
по
сав
правило
етикеција
.
—
тако
јесам
славан
плодов
просвећеност
.
Француз
,
корачати
на
чела
цивилизација
,
одмакнути
јесам
и
у
тај
.
они
јесам
изумети
машина
прозван
гиљотина
,
који
један
ударац
одсецати
глава
,
као
да
јесам
главица
купус
.
јесам
њен
творац
,
хвалити
сав
проналазак
пред
доличан
скуп
револуционаран
патриота
рећи
јесам
:
„
господа
,
овај
мој
справа
за
сечење
глава
дивотан
јесам
проналазак
;
тај
јесам
права
благодет
за
човечанство
.
пре
сав
она
радити
веома
брзо
,
и
за
један
сахат
моћи
одрубити
преко
@card@
глава
;
а
други
,
она
ви
тако
брзо
одсећи
глава
,
да
тај
управо
и
не
осетити
.
“
Американац
хитати
сад
да
претећи
и
Француз
.
као
чувен
електричар
,
они
кушати
да
применити
електрицитет
и
на
убијање
осуђеник
.
у
голем
жеља
да
кривац
што
мање
страдати
при
извршење
казна
,
доћи
јесам
чак
на
мисао
да
осуђеник
убијати
при
спавање
.
права
американски
њежност
!
но
у
почетак
овај
век
,
за
тај
њежност
ништа
се
јесам
знати
,
особито
амо
на
овај
наш
страна
,
у
наш
леп
Београд
.
Данашња
српски
краљев
.
престоница
имати
јесам
тада
(
у
почетак
@card@
год
.
)
два
господар
—
стар
господар
Турчин
,
чији
јесам
господство
изумирати
,
и
млад
—
Србин
,
чији
јесам
снага
и
господарство
тек
почети
јачати
и
снажити
се
.
као
деца
природа
,
Турчин
јесам
узимати
ствар
просто
.
кад
неко
хтети
да
казнити
,
онда
тај
казна
требати
да
бити
тежак
и
осетан
.
с
тај
,
што
год
јесам
велик
кривица
—
казна
требати
да
бити
сав
тежа
.
А
кад
се
неки
казна
чак
смрт
—
онда
тај
казна
требати
да
бити
права
мучење
.
као
што
видити
—
и
свирепост
имати
свој
логика
.
Дошав
до
уверење
да
смртан
казна
требати
да
бити
мучење
,
Турчин
се
јесам
много
мучити
како
хтети
постигнути
тај
мучење
,
а
јесам
хтети
измишљати
ни
нарочит
справа
за
тај
,
као
што
јесам
чинити
богобојажљив
инквизиција
просвећен
Европа
.
Непросвећени
син
азиски
пустара
,
у
простота
свој
,
мислити
јесам
да
хтети
правда
доста
добро
послужити
и
тако
прост
справа
,
као
што
јесам
колац
и
ченгел
,
и
да
хтети
и
тај
бити
доста
добро
мучење
,
кад
жив
човек
ударити
на
колац
,
или
он
обесити
ченгел
за
ребро
,
па
он
тако
оставити
док
не
издати
.
али
и
Турчин
јесам
правити
неки
разлика
при
извршивање
смртан
казна
.
велик
зликовац
обично
јесам
вешати
.
спрам
паш
и
везир
,
бити
јесам
тако
учтив
и
пажљив
,
да
јесам
она
обично
сам
слати
у
писма
из
Цариград
свилен
гајтан
,
што
јесам
значити
:
„
светлити
паша
!
ја
знати
сав
твој
врлина
и
високо
ценити
твој
одличан
способност
.
према
тај
,
тврдо
уверен
да
хтети
милом
отечество
највише
користити
,
ако
се
јесам
што
пре
обесити
,
слати
ти
овде
својеручни
потребан
конопац
,
и
топло
ти
препоручивати
похитати
живо
те
тај
хитнути
родољубив
посао
што
пре
свршити
.
готов
гајтан
слати
ти
да
се
не
бити
јесам
излагати
трошак
,
а
гајтан
јесам
свилен
да
ти
не
бити
жуљити
.
“
Паша
јесам
обично
добро
разумевати
овај
порука
из
Цариград
,
и
јесам
чекати
да
она
се
дваред
понављати
.
ко
јесам
бити
тугаљив
око
врата
,
обично
јесам
гледати
да
што
пре
куд
год
стругнути
.
ко
тај
јесам
умести
,
наравно
,
свршавати
јесам
јесам
с
гајтан
,
а
после
јесам
„
уз
општи
саучешће
“
,
сахрањивати
с
почаст
и
о
државни
трошак
.
тако
јесам
пролазити
правоверан
паш
и
везир
.
сасвим
друкчије
јесам
поступати
с
невернички
бунтовник
.
она
јесам
обично
одсецати
глава
,
па
она
слати
у
Цариград
,
где
јесам
пред
царски
сарај
истицати
на
углед
фанатички
цариградски
светина
.
тај
јесам
судбина
чекати
сад
и
три
бујан
глава
тројица
угледан
првак
српски
—
Цукићев
,
који
јесам
пасти
од
српски
рука
,
још
пре
7—8
дан
и
кнез
Симин
и
Драгићев
,
који
хтети
турски
џелат
сутра
смакнути
.
три
јесам
дан
како
овај
два
сужањ
капати
у
казамет
београдски
и
изгледати
свој
судба
из
рука
везиров
.
њин
пријатељ
у
Београд
чинити
јесам
све
да
она
спасти
,
али
јесам
сав
покушај
остати
без
успех
.
Марашлија
јесам
бити
неумитан
.
на
сав
молба
он
јесам
упорно
одговарати
:
—
не
сећи
она
глава
ја
,
но
Милош
.
он
ја
поручивати
:
„
ако
хтети
да
одржати
мир
и
ред
у
земља
,
погубити
овај
двојица
.
Опростиш
ли
она
,
ја
скидати
одговорност
са
себе
и
већ
ни
зашто
не
моћи
одговарати
,
јер
хтети
немиран
људи
познати
да
јесам
мој
рука
кратак
,
и
ники
ја
хтети
више
вермати
,
а
ти
хтети
тада
морати
јесам
изаћи
у
народ
да
он
давати
одговор
и
џевап
“
.
Шта
моћи
ја
ту
сад
помоћи
.
ја
с
тај
људи
немати
ништа
,
и
ја
они
јесам
сметати
.
али
ето
,
Милош
она
не
трпити
.
и
тако
судба
двојица
заробљеник
бити
јесам
решити
.
ники
она
више
јесам
моћи
помоћ
,
њин
глава
сутра
хтети
пасти
под
ударац
сабља
џелатски
.
Данашња
престоница
краљевина
Србија
@card@
.
год
.
још
јесам
бити
права
турски
варош
,
ни
један
улица
,
ни
један
јаван
грађевина
,
ни
један
дом
,
ништа
што
бити
потсећати
на
сувремен
европски
град
.
онај
мало
леп
,
зидан
зграда
,
у
дунавски
крај
,
што
јесам
остати
од
окупација
аустријски
,
стајати
опао
,
порушен
,
зарасти
у
ђубар
и
коров
,
а
уз
она
и
поврх
она
Турчин
и
Јеврејин
,
прилепити
као
ластавица
гнездо
,
свој
жалосне
,
трошан
дрвен
кућерак
!
...
нигде
ширина
и
жив
бујан
јаван
живот
—
свуда
снизак
кућерак
,
тесан
крив
улица
,
висок
баштенски
зид
,
иза
који
једва
овде
онде
,
провиривати
зелен
османлук
,
брснат
бадем
,
и
у
општи
благородан
воће
,
једини
украс
турски
Београд
.
дакле
наш
поносан
Београд
,
бити
јесам
тада
обичан
источњачки
турски
град
,
са
сав
карактеран
црта
турски
град
,
какав
јесам
и
данас
многи
у
европски
Турска
.
српски
живаљ
бити
јесам
тада
у
Београд
још
нејак
и
тек
јесам
бојажљив
почињати
дизати
глава
.
све
што
јесам
бити
слободноумнија
и
одважан
дух
склањати
се
подаље
од
Београд
,
где
јесам
живети
сав
велик
достојник
турски
у
Србија
и
где
јесам
турски
госпоство
још
бити
у
пун
власт
.
од
народни
људи
,
у
Београд
јесам
се
тада
бавити
само
они
,
који
јесам
ту
бити
по
какав
посао
народни
,
као
кнез
народни
канцеларија
и
други
неки
.
Иначе
,
као
сталан
грађанин
тај
јесам
моћи
опстати
само
људи
мек
,
миран
и
погодан
,
да
се
прилагодити
потреба
крут
турски
владавина
.
градски
поље
,
где
се
сада
подигнути
красан
парк
калемегдански
,
тада
јесам
бити
пуст
,
разривен
пољана
,
пун
камење
,
цигља
и
други
отпадак
заостао
од
оправка
тврђава
.
с
рана
пролеће
тај
јесам
бујати
густ
коров
,
који
се
на
велик
летњи
припека
спарити
и
сасушити
,
те
цео
поље
изгледати
као
опалити
.
по
тај
поље
играти
јесам
се
турски
деца
,
ваљати
се
гомила
лен
турски
пас
,
а
овде
онде
шврљати
јесам
туда
везиров
грбате
камила
,
чупкати
мршав
травица
.
али
од
време
на
време
овај
пуст
поље
наједаред
оживити
,
напунити
се
свет
и
буран
хука
и
врева
,
те
по
читав
дан
изгледати
као
какав
огроман
лонац
,
у
који
кип
,
врити
и
пресипати
се
,
док
сутра
дан
опет
сав
не
умукнути
и
опет
не
овладати
мртвити
.
али
тај
дан
бујан
врева
и
живот
бити
јесам
за
београдски
Срба
уједно
и
дан
страх
и
туга
,
јер
они
јесам
наступати
само
онда
кад
јесам
ваљати
какав
Србин
казнити
и
одсећи
он
глава
,
што
се
обично
вршити
на
Калимегдан
.
такав
буран
и
тужан
дан
осванути
јесам
@card@
март
@card@
.
год
.
Још
од
ран
јутро
гомила
свет
врвити
јесам
тесан
улица
с
Дорћол
и
Зерек
,
са
Сава
и
од
Синџир-џамије
и
окупљати
се
на
пољаница
где
јесам
сад
реалка
и
гостионица
„
српски
Краљ
“
.
ту
на
сам
угао
данашњи
парк
калемегдански
бити
јесам
рашчистити
и
поравнити
круг
,
спремити
за
губилиште
,
где
хтети
се
тај
дан
извршити
погубљење
кнез
Сима
и
његов
други
Драгић
.
@card@
.
март
@card@
.
година
осванути
јесам
туробан
и
намрштен
.
од
време
на
време
подухивати
јесам
хладан
северац
,
а
снег
се
неколико
пута
навртати
,
али
јесам
на
скоро
опет
престајати
.
најзад
,
пред
подне
,
ветар
се
сасвим
утишати
,
а
после
подне
око
два
час
,
слабуњав
зимски
сунце
пробити
се
кроз
облак
и
обасјати
мокар
хладан
земља
.
један
зрака
његов
прокрасти
се
кроз
дебео
железан
пречага
,
што
густо
укрштати
мален
прозорче
на
казамет
испод
Сахат-куле
,
и
пасти
на
гомила
влажан
слама
,
на
који
јесам
у
казамет
седети
два
блед
,
изнурен
човек
.
један
од
она
чисто
се
тргнути
од
онај
ненадан
зрака
и
скочити
на
нога
.
ланац
на
он
зазвонити
тако
звучно
да
одјекнути
цео
тамница
.
други
блед
човек
,
што
још
седити
на
слама
,
затворити
на
тај
уш
и
рећи
чисто
очајно
:
—
полако
,
по
бог
побратим
,
баш
ја
тај
лупа
ланац
кроз
мозак
дерати
.
—
Неће
вала
дуго
,
побратимити
—
одговорити
човек
што
бити
устати
.
настати
подуг
ћутање
.
овај
два
човек
бити
јесам
кнез
Сима
и
Драгић
.
Стојећи
,
Драгић
се
бити
загледати
у
онај
светао
зрачак
,
што
јесам
тако
чудно
трептати
у
мрачан
тамница
,
а
мисао
јесам
он
лутати
бог
знати
куда
по
далек
прошлост
.
на
једаред
онај
зрачак
побледити
,
малаксати
,
задрхтати
и
угасити
се
.
—
збогом
мој
мило
,
мој
драго
,
јарко
сунашце
,
ја
се
никад
више
хтети
видети
.
овај
твој
слабачак
зрачак
изгледати
као
да
јесам
навлаш
доћи
да
ми
потражити
у
овај
гробница
наш
,
да
ми
видити
и
да
ми
рећи
последњи
збогом
.
кад
твој
топли
зрак
опет
сићи
на
земља
,
они
хтети
наћи
место
ми
само
два
гомила
свеже
мокар
земља
,
а
наш
хладан
мртав
тело
никада
се
више
хтети
на
она
огрејати
.
хеј
живот
,
живот
.
док
јесам
Драгић
овако
гласно
јадиковати
,
кнез
Сима
бити
стискати
глава
међу
шака
и
тако
поклопити
ћутао
јесам
немо
и
непомично
.
Баш
у
тај
мах
споља
се
пробити
до
у
тамница
неки
буран
нејасан
жагор
.
Скрушен
,
кнез
Сима
ништа
не
чути
,
али
Драгић
разговетно
познати
,
да
јесам
тај
одјек
од
буран
,
шуман
гомила
,
који
се
таласати
ту
негде
у
близина
тврђава
.
„
светина
,
гомила
,
гунгула
—
тај
се
јамачно
ми
радити
скупљати
;
самртан
час
примакнути
се
;
још
мало
и
сав
хтети
бити
свршен
“
—
севнути
Драгић
кроз
глава
.
у
тај
мах
кнез
Сима
дигнути
глава
