далупање
штака
хтети
да
давати
такт
.
Ђорђе
узеде
штап
и
изиде
напоље
.
у
тај
час
изићи
баба
Митрин
ћерка
и
песма
умукнути
.
сав
јесам
гледати
за
она
.
она
јесам
ићи
лагано
,
глава
јесам
оборити
земља
и
поцрвенити
јесам
,
као
да
јесам
осетити
да
јесам
многи
очи
упрети
у
она
.
Ђорђе
јесам
оштро
погледати
.
она
јесам
још
више
поцрвенити
и
заборавити
јесам
да
мало
више
задигнути
сукња
кад
јесам
прећи
преко
један
бар
.
мирис
он
јесам
занети
и
учинити
он
се
,
да
он
хватати
несвестица
.
сав
јесам
гледати
за
она
.
правник
јесам
поцрвенити
,
наредник
се
саркастичан
смеша
и
намигивати
,
Стојан
вртити
глава
,
а
Јулка
јесам
заносно
гледати
и
бити
она
мило
,
када
јесам
видети
да
она
се
чипкати
на
доњи
сукња
мало
опарати
.
овај
елегантан
дама
јесам
сав
бити
загонетка
.
неки
јесам
говорити
,
да
она
јесам
муж
врло
богат
,
али
да
мрзети
баба
Митар
,
па
она
не
смести
да
долазити
свој
ћерка
.
неки
јесам
,
опет
,
вртети
глава
и
смицати
раме
,
као
да
јесам
тај
хтети
рећи
,
да
се
они
не
волити
мешати
у
којекакав
загонетка
.
и
увек
,
када
год
јесам
она
долазити
свој
мајка
у
поход
,
почињати
се
говор
о
она
и
увек
се
морати
прекинути
,
када
већ
ники
ништа
јесам
моћи
више
да
измислити
.
сав
јесам
,
готово
,
већ
у
неколик
мах
,
покушавати
,
да
доћи
у
додир
са
баба
Митар
,
али
сав
јесам
бити
узалуд
.
сав
јесам
копкати
овај
загонетка
и
сав
јесам
тражити
одгонетка
за
она
.
Нарочито
јесам
сав
бити
чудновато
,
зашто
мајка
одвојено
живити
од
свој
ћерка
,
када
јесам
ћерка
тако
бескрајно
волити
и
када
јесам
тако
силно
богат
.
Ђорђе
изиде
на
улица
и
поћи
лаган
и
одмерен
корак
.
Штап
јесам
вртити
у
рука
и
он
се
сјајити
према
сунце
.
глава
јесам
оборити
и
,
мимо
воља
,
почети
мисао
да
се
ројити
.
мислити
јесам
о
Лепосава
.
Шта
хтети
она
од
он
?
Зашто
хтети
да
јесам
он
волити
?
и
зашто
опет
она
он
волити
?
затим
он
Лепосава
изиде
пред
очи
и
он
јесам
уживати
у
њезин
обичан
лепота
,
који
немати
ништа
усиљен
,
ништа
наметљив
.
он
се
намрштити
,
као
да
јесам
тај
хтети
да
се
ослободити
мисао
,
који
јесам
јуришати
на
он
.
опет
почети
мислити
.
Живо
он
јесам
интересовати
колико
Лепосава
имати
година
.
знати
јесам
да
имати
куд
и
камо
више
од
тридесет
и
два
и
три
година
,
али
ипак
,
она
јесам
леп
,
здрав
и
једар
.
и
размишљајућ
о
појединост
Лепосавин
лепота
,
његов
мисао
добити
други
правац
.
Даница
он
изићи
пред
очи
.
и
она
јесам
врло
леп
.
и
он
јесам
нехотице
почети
поређивати
са
Лепосава
.
Даница
јесам
млад
и
пун
,
али
Лепосава
јесам
живаљ
,
она
јесам
благ
,
имати
један
пријатан
сетан
нота
,
који
дирати
у
срце
.
али
Даница
јесам
чист
,
још
недотакнут
као
планински
снег
.
Лепосава
јесам
...
и
он
јесам
бити
криво
што
чинити
овакав
поређење
са
женски
,
који
хтети
,
данас
сутра
,
бити
његов
жена
.
и
он
се
бити
решити
,
да
више
не
мислити
о
она
.
радознало
јесам
гледати
у
мимопролазећи
,
као
да
јесам
од
она
што
очекивати
.
лак
ветар
јесам
подухивати
и
он
скинути
шешир
,
да
он
тај
ветар
хладити
глава
.
наједном
се
сетити
,
да
требати
да
ићи
код
Даница
,
јер
јесам
обећати
.
Обећао
?
да
,
рећи
јесам
:
до
виђење
,
а
тај
,
ваљда
,
значити
,
да
требати
још
данас
да
се
видити
.
А
зашто
јесам
обећати
?
и
он
јесам
тај
највише
бити
криво
.
Зашто
да
се
обвезивати
?
Зашто
да
показати
,
да
јесам
он
волити
и
морати
данас
да
јесам
видити
?
Зашто
она
да
мислити
,
да
он
не
моћи
без
она
живети
?
и
зар
тај
хтети
бити
један
разлог
више
,
да
она
он
у
будући
влада
?
и
тај
он
жена
да
владати
?
она
јесам
изјавити
жеља
да
он
видити
и
он
одмах
јурити
,
као
да
тај
хтети
да
она
доказати
,
како
јесам
њезин
жеља
за
он
заповест
.
и
он
сад
требати
да
бити
слаб
па
да
попустити
.
таман
!
...
А
зар
он
она
хтети
више
волети
,
када
не
отићи
?
зар
жена
хтети
све
употребити
да
улити
човек
љубав
према
она
,
када
себе
избрати
један
човек
,
који
хтети
да
волити
?
или
зар
се
људи
бирати
?
зар
љубав
јесам
слеп
нагон
?
зар
...
и
он
се
љутити
.
Неће
да
ићи
и
—
тачка
.
рука
јесам
затурити
на
леђа
и
тако
јесам
ићи
оборен
глава
.
јесам
ни
приметити
да
јесам
скоро
ван
варош
.
улица
јесам
бити
много
свет
и
тако
јесам
његов
мисао
,
готово
,
мучки
нападати
на
он
.
мислити
јесам
како
хтети
живети
,
када
се
бити
оженити
.
како
хтети
он
,
обичан
царински
чиновник
,
живети
,
који
зависити
од
злохуд
плата
.
и
шта
хтети
на
крај
крај
,
постигнути
у
државни
служба
?
он
,
који
јесам
родити
да
живити
добар
и
самосталан
,
него
сав
они
канцеларијски
роб
.
и
што
јесам
он
горети
,
од
сав
тај
богат
људи
,
који
и
не
знати
колико
имати
?
А
зар
јесам
сав
тај
богат
људи
постати
наследство
богат
?
зар
она
немати
,
који
јесам
бити
још
сиромашан
од
он
,
па
се
опет
обогатити
?
красти
јесам
,
лагати
јесам
,
убијати
јесам
,
али
јесам
постати
богат
.
зар
ко
смести
рећи
какав
богаташ
,
да
јесам
украсти
свој
богатство
,
да
јесам
доћи
до
он
страховит
незаконит
пут
?
зар
се
баш
тај
велик
лопов
не
поштовати
,
не
цена
,
не
уважавати
као
особит
врста
грађанин
?
зар
се
тај
богат
разбојник
,
чији
новац
боље
спирати
крв
с
рука
него
вод
,
не
одаја
велик
почаст
?
и
онда
ко
јесам
лопов
а
ко
поштен
?
па
новац
?
какав
јесам
тај
славан
ствар
.
за
новац
се
моћи
све
купити
и
звање
,
и
част
,
и
љубав
,
и
поштење
,
и
орден
и
сав
...
он
се
тргнути
.
хладан
зној
он
облити
,
нога
он
клецати
.
и
ма
колико
да
јесам
одбијати
овај
страховит
мисао
,
онај
јесам
ипак
долазити
,
сам
,
непрестано
,
наметљиво
.
тај
јесам
његов
стар
махна
и
он
се
увек
борити
против
она
,
као
против
какав
ужасан
зло
.
али
мисао
се
не
угушивати
.
Што
се
она
више
угушивати
она
бивати
сав
веће
,
узимати
колосалан
размера
,
постајати
монструм
,
постајати
бескрајан
мора
,
који
јесам
и
страховито
и
величанствено
.
и
он
јесам
ићи
,
непрестано
ићи
.
Час
јесам
побеђивати
свој
мисао
,
а
час
јесам
онај
он
побеђивати
.
и
он
јесам
,
најзад
,
бити
плен
свој
мисао
,
који
јесам
се
играти
он
,
као
мачак
миш
.
Вече
се
нагло
спуштати
.
небески
свод
јесам
бити
плав
,
а
из
један
угао
се
месец
плашљиво
помаљати
.
по
неки
звезда
јесам
већ
трептати
.
Електричне
сијалица
наједном
се
све
упалити
.
свет
јесам
врвети
улица
,
тискати
се
и
гурати
.
трамвај
јесам
јурити
и
сваки
час
јесам
звонити
.
пред
кавана
јесам
бити
много
свет
.
по
неки
велосипедиста
пројурити
улица
,
његов
промукнут
труба
трештати
и
свет
се
склањати
с
пут
.
продавац
новина
нудити
новина
,
викати
као
помамани
.
један
жандарм
терати
неки
одрпан
јадник
,
а
свет
се
скупити
и
радознало
гледати
човек
,
који
јесам
нешто
украсти
.
на
други
стран
тротоар
наслонити
се
један
просјак
,
без
један
рука
и
један
нога
,
држати
шешир
без
постава
и
молити
и
богорадити
за
милостиња
.
и
цео
овај
народ
и
сав
овај
што
се
кретати
улица
,
што
јесам
викати
,
ићи
јесам
и
гурати
се
,
сав
јесам
тај
изгледати
Ђорђе
,
да
ићи
само
један
циљ
,
да
имати
само
један
дужност
,
један
љубав
,
један
.
жеља
,
један
нада
—
новац
,
новац
,
новац
...
Ив
.
Већ
јесам
други
дан
како
беснити
досадан
и
ужасан
београдски
ветар
.
облак
прашина
дизати
се
у
вис
и
падати
на
кућа
,
дрвеће
,
кола
,
људи
и
сав
.
Куће
јесам
покривен
читав
слој
сив
прашина
.
по
улица
видити
се
гомила
лишће
,
који
јесам
ветар
покидати
с
дрвеће
,
хартија
од
новина
,
сламати
и
сав
тај
ветар
почињати
прво
терати
у
ковитлац
,
а
за
тај
понети
у
један
правац
,
треснути
све
о
земља
,
лишће
,
хартија
,
прашина
,
сламати
почети
скакутати
по
калдрма
док
сав
ветар
не
разнети
.
кроз
разапет
телефонски
жица
и
жица
за
електрични
осветљење
фијукати
ветар
и
онај
дрхат
,
свирати
и
јецати
.
по
лишће
на
дрвеће
нахватати
се
силан
прашина
.
када
ветар
дунути
,
прашина
се
стресати
с
лишће
и
падати
на
земља
као
киша
.
на
једном
се
ветар
утишати
и
само
жица
дрхтати
и
цвилити
.
после
опет
почети
да
фијукати
,
силно
и
бесомучно
.
људи
оборити
глава
,
натући
добро
шешир
,
али
он
ипак
држати
једном
рука
и
трчати
.
по
неки
ветар
скинути
шешир
с
глава
и
он
трчати
за
он
,
псовати
и
викати
.
и
таман
да
он
ухватити
,
а
ветар
он
пренети
на
други
страна
улица
и
тај
се
задржати
за
какав
дрво
,
какав
олук
од
кућа
или
он
ко
задржати
штап
.
неки
застајкивати
у
сав
брз
ход
и
трљати
очи
,
други
опет
окренути
леђа
ветар
и
чекати
док
ветар
не
пројурити
.
али
ветар
и
даље
фијукати
дизати
са
себе
све
што
моћи
понет
.
Женске
један
рука
држати
шешир
,
да
она
он
ветар
не
однети
с
глава
,
а
други
придржавати
сукња
,
да
јесам
не
подигнути
.
сукња
се
вијугати
и
лепршај
и
женско
откривати
нога
.
по
кавана
,
крај
прозор
,
сести
људи
и
гледати
на
улица
и
смејати
се
кад
ко
појурити
за
свој
шешир
или
,
са
особит
задовољство
,
гледати
како
ветар
женскиња
подигнути
сукња
у
вис
,
па
се
видити
лист
,
мршав
и
пун
,
одевен
у
црн
или
какав
други
чарапа
.
батаљон
војник
,
покрити
дебео
прашина
,
ићи
оборен
глава
и
без
такт
,
а
добош
бити
као
за
сав
рачун
и
час
се
његов
добовање
јасно
чути
,
а
час
се
,
готово
,
никако
и
не
чути
.
А
досадан
беспрекидни
ветар
бесомучан
фијук
и
пакосно
засипавати
прашина
све
и
свако
.
баба
јесам
по
други
пут
удрити
капља
.
она
непомично
легати
на
постеља
и
,
мутан
поглед
,
гледати
у
лекар
,
који
она
преписивати
лек
.
лекар
писати
рецепат
,
по
некад
застати
,
оловка
се
чешати
по
глава
и
,
тобож
,
се
мислити
какав
лек
да
она
да
и
ако
се
већ
одавна
бити
решити
,
да
она
да
онај
исти
лек
,
који
она
јесам
дати
ономад
,
прекјуче
и
јуче
.
дебео
тежак
цигара
легати
на
сто
,
а
њезин
леп
плав
дим
,
у
вијуга
се
подигнути
у
вис
.
затим
,
преко
златан
наочаре
,
поглед
у
баба
,
опет
се
нешто
замислити
,
повући
бео
прсник
,
који
се
бити
попети
на
дебео
трбух
,
опет
се
почешати
оловка
и
опет
почети
писати
.
Даница
јесам
стајати
крај
он
-
и
чекати
јесам
,
да
она
објаснити
како
се
тај
лек
имати
употребљивати
.
кандило
јесам
светлукало
пред
стар
и
почађавео
икона
,
који
се
одавна
већ
јесам
моћи
распознати
.
најзад
лекар
направити
један
шара
на
дно
рецепт
и
убод
оловка
у
рецепат
.
он
се
потписати
и
рецепат
јесам
готов
.
—
дакле
,
један
у
седам
,
други
у
девет
,
трећи
у
једанаест
и
,
ако
не
заспати
,
четврти
у
један
...
јесам
разумети
,
госпојица
?
...
а
?
...
—
јесам
,
господин
доктор
.
—
Лепа
...
он
се
окренути
баба
,
погледати
јесам
и
рећи
она
,
смешити
се
:
—
кроз
два
дан
бити
ти
здравити
...
када
јесам
говорити
,
он
јесам
певушити
.
српски
јесам
добро
знати
и
ако
јесам
већ
тридесет
година
у
Србија
.
Узеде
цигара
са
сто
и
метнути
јесам
у
уста
и
тако
јесам
,
са
цигара
у
уста
,
говорити
.
Баба
јесам
вртети
глава
,
а
очи
јесам
склопити
,
као
да
јесам
тај
хтети
да
казати
:
лако
јесам
он
да
са
болесник
терати
комедија
.
—
А
кад
хтети
да
играти
,
госпојица
?
Даница
поруменити
и
стидљиво
одговорити
:
—
Па
јесам
још
ни
прстен
бити
.
—
ви
волити
много
младожења
,
а
?
—
Па
...
—
видити
,
видити
...
и
обојити
се
насмејати
.
лекар
се
дигнути
,
једном
јесам
рука
,
у
знак
поздрав
,
махати
према
баба
.
Баба
јесам
лено
климати
глава
.
отворити
врата
и
изиде
.
Даница
он
испратити
до
капија
и
одмах
се
вратити
и
отићи
крај
бабин
постеља
.
ветар
јесам
дувати
.
један
лоз
,
који
јесам
бити
наслонити
уз
горњи
прозор
,
додиривати
јесам
ћерћиво
од
прозор
и
шкрипети
јесам
када
јесам
ветар
подухват
.
врата
од
таван
јесам
бити
затворен
и
она
јесам
се
залупкивати
и
јечати
јесам
,
када
она
ветар
почети
отварати
и
затварати
.
Даница
јесам
,
са
плетиво
у
рука
,
седети
крај
баба
и
гледати
у
она
.
један
велик
мачак
јесам
лежати
на
покривач
и
прело
јесам
свој
бескрајан
претати
.
сумрак
јесам
већ
почети
да
се
хватати
.
сенка
од
кандило
јесам
падати
на
постеља
.
—
Баба
,
да
донети
лампа
?
не
видити
се
више
.
Баба
,
који
јесам
моћи
више
да
говорити
,
климнути
глава
.
Даница
јесам
донети
лампа
и
метнути
на
сто
.
лампа
,
са
округао
бео
шешир
,
у
пол
јесам
осветљавати
соб
и
Даница
се
приближити
сто
и
ту
сести
.
рука
јесам
брзо
радити
.
она
јесам
гледати
у
сав
рад
,
али
он
јесам
видети
.
она
јесам
волети
да
плести
,
јер
,
онда
,
не
морати
тако
много
да
пазити
и
моћи
,
до
мио
воља
,
да
пустити
мах
свој
мисао
.
она
јесам
бити
врло
тужан
.
Ђорђе
већ
недеља
дан
јесам
долазити
.
и
она
јесам
непрестано
мислити
о
он
,
не
говорити
ники
ни
реч
.
мајка
и
отац
јесам
ни
запазити
,
да
јесам
она
тужан
,
јер
јесам
бити
занети
други
посао
и
она
јесам
изгледати
,
да
о
она
и
баба
ники
и
не
водити
рачун
.
мајка
јесам
данас
бити
врло
љут
,
за
сто
јесам
отац
страшно
изгрдити
,
готово
одмах
по
ручак
се
обући
,
отићи
некуда
и
још
јесам
немати
да
се
вратити
.
Баба
се
накашљати
,
а
тај
јесам
значити
да
звати
Даница
.
она
она
се
окренути
,
Баба
јесам
указивати
глава
на
други
соб
.
—
Нан
јесам
ту
.
Отишла
јесам
некуда
.
Баба
јесам
сумњив
вртети
глава
,
затим
извући
један
рука
и
почети
кажипрст
трљати
о
палац
.
—
не
знати
.
Нан
јесам
за
ручак
бити
врло
љут
и
грдити
јесам
тат
.
прво
јесам
истући
Света
,
он
,
јадник
,
још
спавати
,
а
после
се
обући
и
отићи
некуда
.
тат
јесам
ни
реч
проговорити
,
када
јесам
она
отићи
.
рука
јесам
метнути
на
леђа
,
глава
оборити
и
тако
јесам
шетати
по
соба
тамо
и
амо
,
док
јесам
бити
време
за
канцеларија
.
у
усахнуо
бабин
очи
засветлити
се
два
мали
суза
.
Даница
дубоко
уздахнути
,
рад
јесам
спустити
на
крило
,
поглед
упрети
у
један
тачка
и
тако
непомично
седити
као
какав
кип
.
велик
трепавица
бацати
сенка
на
побледео
лице
и
из
тај
таман
сенка
светлуцати
суза
.
груда
јесам
се
лагано
дизати
и
спуштати
.
Зашто
не
долазити
већ
једном
?
како
моћи
да
издржати
,
да
јесам
не
видити
читав
један
недеља
,
седам
дугачак
и
бескрајан
дан
?
она
сада
,
готово
и
не
спавати
,
не
јести
честито
и
ни
до
шта
она
јесам
.
само
он
,
он
да
видити
.
зар
она
јесам
тај
неки
живот
без
он
?
зар
јесам
он
њезин
живот
?
Баба
се
накашљати
и
она
прекинути
бујан
ток
свој
мисао
,
који
она
јесам
бити
понети
.
Узеде
поново
да
радити
,
али
без
икакав
воља
и
без
икакав
пажња
:
петља
јесам
испуштати
за
петља
.
најзад
извадити
игла
и
почети
чарапа
да
пар
.
Баба
се
опет
накашљати
,
Даница
подигнути
глава
и
поглед
баба
,
она
она
јесам
звати
.
кад
јесам
доћи
до
она
,
она
јесам
загрлити
и
почети
јесам
љубити
.
Даница
јесам
,
иначе
,
мало
требати
.
она
,
такође
,
загрлити
баба
и
љубити
јесам
,
али
,
не
моћи
више
уздржати
плач
,
који
она
јесам
стезати
срце
и
грло
као
гвозден
карика
,
почети
гласно
и
очајно
јецати
.
Баба
јесам
плакати
као
мало
дете
,
уста
јесам
бити
отворити
,
а
немоћан
језик
се
кретати
тамо
и
амо
,
али
јесам
моћи
створити
ни
један
реч
.
—
ја
јесам
,
...
баба
,
...
два
несрећница
...
и
она
јесам
јецати
,
држати
баба
у
загрљај
.
и
овај
два
жена
,
један
,
испред
који
се
измицати
живот
пун
беда
,
невоља
и
неприлика
сваки
врста
,
други
,
испред
који
се
измицати
први
срећа
,
лежати
јесам
један
други
у
загрљај
и
горко
јесам
оплакивати
свој
рђав
судбина
,
који
она
јесам
лагати
и
заводити
.
помаман
ветар
јесам
напољу
фијукати
,
свесан
свој
моћи
,
а
унутра
,
у
овај
полуосветљен
собица
,
који
јесам
бити
узан
и
загушљив
као
какав
гробница
,
дрхтати
јесам
и
плакати
два
слабашан
створење
,
немоћан
да
се
борити
против
недаћа
свој
живот
.
Мачак
се
дигнути
и
почети
се
протезати
,
правити
велик
грб
на
леђа
.
мало
се
облизивати
и
опет
се
савити
у
клупче
и
лагано
прести
,
жмирити
очи
.
неки
јесам
капија
нагло
отворити
и
звонце
јесам
гласно
одјекнути
.
Даница
се
,
један
покрет
,
истргнути
из
бабин
загрљај
,
брзо
убрисати
очи
и
полет
на
врата
.
тај
јесам
он
.
тај
не
моћи
други
бити
,
него
он
.
хвала
бог
један
!
и
она
застати
,
јер
се
сетити
,
да
тај
не
би-било
у
ред
,
да
он
полетити
у
сусрет
.
ох
,
проклети
обичај
!
ах
,
како
бити
она
радо
излетити
напоље
и
раширен
он
рука
дочекати
.
дакле
,
ипак
јесам
доћи
.
хвала
он
,
она
хтети
сав
да
заборавити
што
јесам
,
за
овај
бескрајан
седам
дан
,
пропатити
.
главно
јесам
,
да
јесам
доћи
.
она
јесам
сада
лако
и
у
час
јесам
заборавити
сав
туг
и
сав
бол
.
о
,
како
јесам
бити
луд
,
па
јесам
којешта
мислити
!
Чак
јесам
и
свој
судбина
проклињати
,
а
она
тај
,
ето
,
јесам
заслужити
.
али
тај
јесам
бити
он
.
врата
се
отворити
и
Мари
ући
прашљив
и
чупав
.
—
бог
он
убити
,
како
дувати
као
луд
...
добар
вече
!
погледати
,
молити
ти
,
какав
јесам
тај
прашина
.
Рашчупао
ја
и
направити
ја
као
какав
чудовиште
...
доктор
јесам
,
ваљда
,
већ
бити
?
пазити
,
читав
кола
прашина
.
не
знати
човек
шта
хтети
пре
,
да
ли
да
се
бранити
од
прашина
,
који
летити
у
очи
,
или
да
се
сукња
не
дизати
...
јесам
ли
што
год
преписати
?
како
јесам
,
нана
?
Даће
бог
,
бити
боље
.
Ида
,
бог
ти
,
истрести
овај
.
зар
Света
још
спавати
?
Видиш
ти
лола
један
,
шта
хтети
ноћас
да
радити
?
бити
јесам
весео
и
непрестано
јесам
говорити
.
она
она
јесам
знати
и
бити
јесам
уверити
,
да
јесам
какав
посао
повољно
свршити
.
Даница
јесам
бити
изненадити
овај
њен
понашање
и
јесам
никако
моћи
веровати
,
да
јесам
тај
она
исти
жена
,
који
јесам
,
при
ручак
,
онако
викати
и
ударати
песница
о
сто
.
када
јесам
истрести
мајчин
махрама
,
она
се
вратити
у
соб
и
наставити
рад
.
Мари
јесам
село
крај
бабин
постеља
.
—
сав
се
моћи
само
кад
се
хтети
.
дабоме
,
да
се
не
моћи
,
кад
човек
прекрсти
рука
и
чекати
да
бог
сићи
с
небо
и
да
помоћи
.
Сима
бити
умрети
од
глад
да
ја
јесам
жив
.
ја
мислити
да
немати
на
свет
тако
везан
човек
.
где
јесам
после
подне
бити
!
Ишла
јесам
код
секретар
,
али
он
јесам
моћи
да
помоћи
.
лепо
човек
казати
,
да
јесам
он
девети
рупа
ни
свирати
.
после
јесам
отићи
код
начелник
,
таман
бити
лего
да
се
одморити
,
а
ја
,
бог
ја
,
јесам
отићи
,
него
јесам
чекати
да
устати
.
и
тако
јесам
седети
с
његов
жена
и
пила
кава
.
јух
,
ала
јесам
тај
добар
жена
,
добар
као
добар
дан
!
само
,
јадница
,
несрећан
јесам
.
свега
имати
.
Муж
она
лепо
аванзовати
,
али
жалити
,
јадница
,
што
немати
деца
.
Причала
ја
шта
све
јесам
покушавати
,
па
ништа
.
ја
јесам
она
,
онда
,
казати
шта
да
радити
...
Ида
,
бог
ти
,
Дана
,
видити
шта
ради
тај
дете
...
казати
она
,
да
лекар
ништа
не
знати
,
а
најмање
тај
ствар
...
просто
се
жена
препородити
кад
јесам
она
казати
.
како
јесам
бити
љубазан
после
тај
,
још
више
него
пре
,
као
да
јесам
она
сестра
!
изнети
јесам
грожђе
и
јабука
.
кад
ја
јесам
рећи
,
да
јесам
слушати
њезин
муж
,
онда
она
казати
зашто
јесам
доћи
.
рећи
јесам
она
,
да
имати
седмеро
деца
,
да
ја
мајка
боловати
већ
три
година
,
да
ја
три
дете
боловати
од
шарлах
,
а
мој
муж
имати
мали
плата
и
одавна
јесам
добити
класа
.
док
јесам
тај
говорити
ја
јесам
плакати
,
а
она
ја
тешити
,
чак
ја
бити
и
загрлити
,
па
јесам
рећи
,
да
не
бринути
и
да
хтети
она
код
њен
муж
још
данас
израдити
да
добити
класа
.
она
јесам
говорити
брзо
и
весело
.
Баба
она
јесам
занесено
гледати
и
отварати
јесам
уста
,
да
нешто
казати
,
али
узалуд
.
Мари
јесам
тај
разумети
и
са
чуђење
,
јесам
гледати
у
свој
мајка
.
—
Божа
,
нана
,
баш
јесам
чудноват
.
па
ја
јесам
лагати
од
бес
,
него
зато
,
што
јесам
тај
за
ми
добро
.
зар
вечито
да
се
патити
?
ето
,
данас
тек
двадесети
,
а
ја
немати
ни
маријаш
у
кућа
.
јесам
срамота
лагати
,
кад
се
од
тај
моћи
имати
користити
.
Даница
јесам
ући
,
водити
Света
за
рука
.
Мари
он
одмах
подигнути
на
крило
и
љубити
он
,
а
он
јесам
,
прљав
ручица
,
трљати
санан
очи
.
—
Па
зар
ти
,
болан
,
досад
спавати
?
да
видити
шта
ти
јесам
нанати
донети
.
А
хтети
ли
да
слушати
твој
нана
?
свет
јесам
гледати
у
Маријин
рука
,
који
јесам
нешто
по
џеп
тражити
и
рећи
плашљиво
:
—
’
Оћу
сушам
ти
.
Мари
он
дати
један
фишек
са
бонбона
,
пољубити
он
два
три
пут
и
спустити
он
на
под
.
—
Дај
и
дада
један
бонбона
.
свет
јесам
прво
притискати
фишек
на
груда
,
а
после
,
када
јесам
Мари
казати
,
да
добар
деца
тако
не
радити
,
он
извадити
један
бонбона
и
дати
јесам
Даница
.
Мари
се
бити
сасвим
прибити
уз
бабин
постеља
и
шапутати
јесам
нешто
.
свет
јесам
сести
на
под
,
вадити
један
по
један
бонбона
и
грицкати
јесам
.
Даница
јесам
плакати
.
дакле
о
она
се
не
водити
рачун
?
она
и
не
живити
.
она
ники
и
не
питати
како
она
јесам
.
главно
јесам
,
да
она
изићи
из
кућа
,
јер
хтети
онда
бити
мањити
трошак
.
и
кад
се
испросити
,
онда
јесам
цео
посао
свршити
.
зар
и
после
тај
ко
да
разбијати
глава
због
она
?
Божа
сачувати
!
док
јесам
овај
мисао
муњевит
брзина
пролетити
кроз
њен
леп
главица
,
дотле
јесам
њезин
срце
јако
куцати
,
на
очи
се
навлачити
магла
и
њезин
рад
и
сав
у
соба
тонути
јесам
у
тај
магла
,
али
она
јесам
смести
да
да
махати
свој
осећај
и
тако
јесам
уздах
угушивати
,
који
јесам
се
из
срце
пети
,
застајати
у
грло
и
ту
се
каменити
.
о
,
Божа
,
мој
,
појмити
она
жена
тамо
,
што
шаптати
о
сумњив
ствар
улични
бабичлук
,
како
јесам
она
сада
?
зар
она
не
знати
,
да
он
јесам
долазити
седам
дан
и
да
хтети
тај
она
убити
?
зар
јесам
свет
прек
од
њезин
дете
?
један
крупан
суза
пасти
на
Даничин
рука
,
она
се
тргнути
,
као
да
она
јесам
жеравица
опећи
и
изиде
напоље
.
напољу
јесам
бити
густ
мрак
.
ветар
јесам
кидати
лишће
са
дрвеће
и
лоз
.
тавански
врата
јесам
болно
јечати
када
она
ветар
залупкивати
.
ветар
јесам
доносити
звиждање
са
оближњи
фабрика
,
који
јесам
личити
на
очајан
врисак
или
промукнут
крик
,
који
молити
и
преклињати
за
помоћ
.
испред
прозор
стајати
један
дрво
,
ветар
он
покидати
сав
лишће
и
онај
изглед
као
какав
костур
,
који
јесам
подигнути
сух
рука
у
вис
,
а
затим
она
спустити
и
лупати
у
прозор
,
тихо
и
дуго
.
Мари
се
дигнути
и
спустити
завеса
.
када
јесам
вечерати
,
Даница
јесам
однети
суд
у
кухиња
и
тамо
остати
.
свет
јесам
,
још
за
време
вечера
,
заспати
са
залогај
у
рука
на
Маријин
крило
и
она
он
однети
на
његов
постеља
.
Сима
јесам
изнети
албум
с
марка
,
залепити
неколик
марка
,
а
неки
,
опет
,
издвоио
и
везати
она
.
Мари
се
вратити
,
узети
Даничин
плетиво
и
село
крај
сто
.
—
хм
,
хм
...
тај
бити
добро
бити
.
А
шта
казати
?
дакле
добити
класа
?
...
хм
,
хм
...
А
моћи
бити
,
да
хтети
бити
стално
на
благајна
.
доста
јесам
бити
његов
заступник
.
хм
,
хм
...
бити
јесам
вечерас
код
Панта
.
немати
ништа
од
он
.
Ужасно
кашаљ
,
кожа
ја
се
јежити
док
јесам
бити
код
он
...
хм
,
хм
.
Панта
јесам
добар
човек
и
ја
он
не
желити
да
умрети
,
баш
на
против
.
али
хтети
јесам
баш
да
се
уверити
како
јесам
с
његов
болест
.
управник
ја
увек
говорити
,
да
хтети
сав
дотле
да
он
заступати
,
док
не
оздравити
или
не
умрети
.
али
он
хтети
,
јадник
,
пре
да
умрети
,
него
што
хтети
оздравити
.
хвала
бог
један
.
А
од
кад
тај
желити
,
тај
ја
јесам
бити
сан
и
,
ето
,
сад
хтети
да
се
испунити
.
хм
,
хм
...
сиромах
Панта
!
бити
јесам
добар
као
душа
.
али
шта
хтети
,
судбина
...
хм
,
хм
...
молити
јесам
један
свој
пријатељ
да
протежирати
мој
меница
у
цензура
,
али
он
казати
,
да
требати
и
тај
да
потписати
,
па
одмах
да
добити
пар
.
—
ја
?
А
јесам
ли
тај
сигурно
?
—
хм
,
хм
,
па
хтети
,
ваљда
,
човек
да
лагати
.
—
ја
не
знати
како
хтети
да
издржати
зима
.
опет
немати
ни
маријаш
у
кућа
.
—
заборавити
јесам
да
донети
.
—
одакле
?
—
Па
...
хм
,
хм
...
из
каса
.
—
А
контрола
?
—
јесам
,
ти
мислити
,
тај
се
сваки
час
контролисати
.
па
ја
хтети
тај
да
вратити
.
па
после
,
чудно
ја
чудо
,
дваест
триест
динар
.
јесам
ти
приметити
,
да
јесам
Дан
нешто
невесео
?
хм
,
хм
...
—
То
јесам
никакав
чудо
.
Испрошена
јесам
.
сваки
девојка
јесам
онда
тужан
.
Сима
се
смешкати
и
почети
певушити
:
ој
девојка
прекопута
,
Што
јесам
тако
забринут
,
забринут
,
замислити
као
да
јесам
испросити
?
...
—
Па
јесам
лако
:
остављати
родитељ
,
кућа
,
хм
,
хм
...
А
знати
ли
тај
да
ја
од
неки
време
не
моћи
да
спавати
?
лепо
ја
убити
брига
.
—
А
ја
већ
спавати
.
ја
немати
брига
.
ја
ни
на
шта
не
мислити
,
само
ја
ти
мислити
.
—
знати
,
знати
,
али
ја
друго
нешто
мислити
.
сав
се
кајати
што
јесам
ти
послушати
.
—
опет
ти
тај
,
па
тај
.
—
хм
,
хм
...
како
јесам
моћи
човек
да
обећати
онај
што
знати
да
немати
?
Обећао
јесам
мираз
од
двеста
дукат
,
а
ја
немати
ни
двеста
пар
.
лепо
хтети
полудети
.
Шта
хтети
да
радити
кад
доћи
дан
да
положити
новац
?
Мари
јесам
један
рука
,
са
плетиво
,
спустити
на
крило
,
а
други
јесам
подигнути
,
наслонити
се
на
она
и
нешто
се
замислити
.
—
јесам
тај
лако
.
хм
,
хм
...
лепо
ја
доћи
да
се
убити
.
не
моћи
човек
у
очи
да
погледати
.
откуда
да
створити
двеста
дукат
?
казати
ја
:
откуда
?
сигурно
јесам
тај
краставац
.
Преврћем
се
по
кревет
као
на
усијан
роштиљ
.
хм
,
хм
...
он
се
ухватити
за
глава
и
шетати
по
соба
тамо
и
амо
.
—
Па
још
и
тај
твој
мајка
.
докле
хтети
да
боловати
?
—
То
јесам
божји
воља
.
—
Мор
какав
бог
.
зар
он
знати
шта
радити
?
ето
патити
се
као
да
јесам
побити
цео
свет
...
бар
да
имати
кој
марјаш
...
хм
,
хм
...
—
Ко
тај
знати
?
—
Шта-а-а
?
!
он
јесам
стати
пред
Мари
,
разрогачити
очи
и
гледати
у
она
.
—
Ко
знати
,
можда
,
и
имати
.
ти
знати
да
јесам
она
бити
циција
цео
свој
век
.
—
ја
јесам
уверити
да
имати
.
—
истина
?
...
хм
,
хм
...
—
зар
бити
ти
ја
,
иначе
,
казати
да
обећати
Ђорђе
онај
мираз
?
—
дакле
,
ти
знати
да
она
имати
пар
?
Мари
јесам
поцрвенити
.
она
јесам
исто
толико
знати
као
и
Сима
.
—
знати
.
—
То
хтети
бити
спас
за
ми
.
ипак
јесам
добар
бог
.
требати
само
пазити
.
—
дабоме
,
ја
јесам
увек
код
она
.
—
А
где
ли
јесам
сакрити
тај
новац
?
—
ја
мислити
у
сламњача
,
јер
никад
не
да
,
да
се
она
претрести
.
—
е
па
,
онда
,
јесам
јасно
као
дан
.
Даница
јесам
ући
у
соб
и
они
прекинути
говор
.
—
јесам
јесам
угасити
лампа
?
—
јесам
,
нана
.
свет
се
пробудити
.
морати
бити
да
јесам
нешто
страшно
сневати
,
јер
јесам
вриснути
па
после
почети
да
плакати
.
Мари
се
дигнути
и
отрчати
у
соб
.
Даница
јесам
узети
плетиво
у
рука
и
село
за
сто
,
према
отац
.
Сима
јесам
навијати
сав
часовник
и
гледати
јесам
у
Даница
.
сад
јесам
тек
приметити
,
да
се
она
,
за
овај
кратак
време
,
јако
променити
.
лице
се
бити
издужити
и
бити
јесам
прилично
блед
.
испод
очи
бити
јесам
модар
колут
и
очи
јесам
изгледати
веће
.
рећи
јесам
се
,
као
пре
,
припити
уз
њезин
једар
тело
,
сад
јесам
бити
знатно
широк
,
као
да
јесам
туђ
.
—
Дана
,
да
јесам
болестан
?
—
ја
?
јесам
што
.
—
Па
што
јесам
тако
невесео
?
она
јесам
поруменети
,
а
рука
јесам
она
дрхтати
.
—
не
...
јесам
.
—
ех
,
јесам
...
хм
,
хм
...
видити
ја
тај
.
он
јесам
доћи
до
она
и
миловати
јесам
по
образ
.
.
—
То
ја
се
не
допадати
...
хм
,
хм
...
зар
се
један
девојка
испросити
?
—
не
.
ја
на
тај
и
не
мислити
.
—
него
на
шта
мислити
?
на
Ђорђе
,
јесам
ли
?
па
,
ето
,
он
баш
често
долазити
.
и
данас
јесам
бити
,
јесам
ли
?
—
јесам
.
—
е
па
,
онда
,
јуче
.
—
јесам
ни
јуче
.
—
А
прекјуче
?
—
јесам
,
па
јесам
ни
ономад
.
—
како
тај
?
Даница
јесам
оборити
глава
и
почети
брже
да
радити
.
доњи
усна
она
заиграти
и
она
јесам
ујести
.
—
Па
колико
дан
јесам
бити
?
—
седам
.
—
седам
?
!
...
хм
,
хм
...
Видиш
,
ја
тај
јесам
ни
знати
.
он
се
замислити
.
Палчеве
јесам
метнути
у
прсник
под
пазухо
,
глава
оборити
и
тако
шетати
по
соба
тамо
и
амо
.
јесам
ништа
говорити
,
само
се
чути
његов
мрмљање
:
хм
,
хм
.
после
известан
време
доћи
до
она
и
подигнути
она
глава
.
—
Доћи
хтети
сутра
.
али
ја
не
волити
,
да
бити
тако
невесео
...
хм
,
хм
...
погледати
тат
.
она
подигнути
глава
и
поглед
отац
у
очи
.
онај
јесам
бити
замаглити
и
сјајити
јесам
се
.
Сима
јесам
хтети
нешто
да
казати
,
али
он
се
грло
стегнути
.
један
непријатан
мисао
јесам
пројурити
кроз
његов
глава
.
нагнути
се
и
пољубити
јесам
.
она
он
,
наједном
,
загрлити
и
бризнути
у
плач
.
Сима
јесам
дрхтати
,
хтети
јесам
нешто
да
казати
,
али
јесам
моћи
ни
реч
да
претурити
преко
језик
,
Очи
он
се
овлажити
,
а
доњи
вилица
заиграти
.
—
не
мој
,
Дана
,
дете
мој
,
па
ти
знати
да
тај
тат
волити
...
она
он
јесам
бити
загрлити
,
глава
јесам
наслонити
на
његов
груда
и
тако
плакати
.
—
Теба
хтети
тат
све
да
учинити
.
сав
хтети
ти
купити
што
год
хтети
.
умирити
се
.
Што
плакати
?
па
ти
јесам
,
болан
,
више
мали
.
али
она
јесам
и
даље
плакати
,
а
он
јесам
хтети
да
јесам
умирити
,
али
и
његов
глас
јесам
дрхтати
и
он
јесам
више
муцати
него
што
јесам
говорити
.
—
ја
хтети
бити
срећан
,
не
бринути
.
ја
хтети
да
продати
албум
,
па
хтети
имати
силан
пар
.
само
не
мој
да
се
секирати
.
сав
хтети
ти
тат
да
купити
,
све
.
тај
јесам
мој
злато
,
мој
леп
чедо
,
син
мој
,
сав
мој
.
он
она
јесам
миловати
по
кос
и
љубити
јесам
,
а
суза
његов
капати
јесам
,
један
по
један
,
на
њезин
густ
кос
и
тај
јесам
се
сјајити
као
драго
камење
.
када
се
сито
исплакати
,
она
узеде
очев
рука
,
притиснути
топао
пољубац
и
отићи
да
легнути
.
Сима
јесам
дуго
шетати
по
соба
тамо
и
амо
,
уздисати
јесам
и
јечати
јесам
.
Често
јесам
прећи
рука
преко
кос
,
захватити
један
чуперак
и
повући
он
јесам
као
да
јесам
хтети
да
он
ишчупати
,
а
час
по
јесам
грчевито
савијати
рука
у
песница
,
подизати
јесам
у
вис
,
као
да
јесам
ко
претити
и
опет
она
јесам
,
малаксао
и
тром
,
опустити
низ
тело
.
Поноћ
јесам
бити
давно
превалити
,
а
Сима
јесам
још
моћи
ока
да
склопити
.
у
соба
,
где
јесам
Света
спавати
са
Даница
,
почети
јесам
кандило
да
се
гасити
и
Сима
се
учинити
,
да
лепо
видити
,
како
мрак
,
са
свити
страна
,
продирати
у
соб
и
освајати
јесам
.
—
Мара
!
—
Чујем
.
—
зар
ти
не
спавати
?
—
не
спавати
.
—
ја
не
знати
како
хтети
испливати
.
овај
јесам
ужасан
положај
.
—
и
ја
јесам
као
да
јесам
луд
.
не
умети
више
ни
да
мислити
.
па
после
не
знати
ни
шта
хтети
сутра
да
јести
...
она
јекнути
.
он
се
окренути
зид
и
стиснути
зуб
.
Чинило
он
се
,
као
да
легати
у
гробница
,
али
жив
јесам
и
све
чути
,
све
осећати
,
али
не
моћи
да
се
макнути
.
Баба
,
такође
,
јесам
спавати
.
она
јесам
,
укочен
поглед
,
гледати
у
чаџаву
икона
и
кандило
,
који
пред
она
горети
.
зар
она
хтети
још
да
умрети
?
зар
она
јесам
судити
да
доживити
још
какав
несрећа
?
зар
се
јесам
довољно
патити
цео
свој
бедан
живот
у
који
јесам
бити
ни
трунак
срећа
и
радост
?
свет
јесам
нешто
сневати
и
превртати
се
по
постеља
.
Даница
још
.
јесам
ока
склопити
.
она
јесам
заронити
глава
у
узглавље
,
стиснути
вилица
да
не
бити
на
глас
зајецати
,
а
страховит
мисао
тутњити
кроз
леп
главица
,
који
јесам
бити
створити
за
срећа
и
бескрајан
љубав
.
ветар
бесомучан
дува
,
цичати
,
вриштати
и
фијукати
око
овај
кућа
од
који
бежати
миран
и
тих
сан
.
небо
личи
на
какав
грдан
мапа
на
који
јесам
земља
сив
,
а
вод
,
између
раскидан
,
излокан
и
разједен
земља
,
плав
.
Жути
месец
час
се
појавити
,
а
час
он
прогутати
сив
облак
,
који
се
витлати
по
небо
.
Електричне
сијалица
слабо
светлити
и
изгледати
,
као
да
жмирнути
,
када
се
на
она
устремити
ветар
са
густ
облак
прашина
.
у
даљина
урликати
неки
псето
и
његов
арлукање
страшно
одјекивати
кроз
дубок
ноћ
,
који
оживљавати
силан
и
помаман
ветар
.
В
.
лекар
јесам
морати
два
пут
да
доћи
.
први
пут
у
јутро
око
шест
час
.
Сима
се
брзо
обући
и
отрчати
јесам
лекар
,
али
он
се
љутити
и
тражити
јесам
,
да
он
се
довести
кола
,
па
да
доћи
.
не
моћи
он
сада
,
у
поноћ
,
да
презати
свој
кола
.
Сима
јесам
ништа
друго
остати
,
него
да
отрчати
по
кола
.
али
он
јесам
морати
дуго
да
чекати
,
док
се
лекар
обући
и
једном
не
изићи
на
поље
.
други
пут
јесам
долазити
у
подне
.
наравно
,
да
се
јесам
он
чудити
како
тај
да
не
помагати
његов
,
још
при
тај
нов
,
лек
.
најзад
јесам
изјавити
,
као
да
тај
јесам
још
одавна
знати
,
да
она
немати
лек
и
да
морати
бити
сваки
час
на
опрез
,
јер
,
за
име
бог
,
не
моћи
се
знати
,
кад
хтети
смрт
доћи
.
она
не
јављати
у
напред
сат
и
час
,
када
хтети
бахнути
у
кућа
.
око
четири
час
по
подне
бити
јесам
баба
врло
тешко
и
сваки
час
се
очекивати
да
хтети
умрети
.
Очи
јесам
бити
врло
разрогачити
,
колутати
јесам
као
да
нешто
тражити
и
сјајити
јесам
се
као
да
јесам
од
стакло
.
рука
јесам
грчевито
забадати
у
покривач
.
студен
зној
цурити
јесам
низ
њезин
лице
,
који
јесам
изгледати
као
да
јесам
од
слонов
кости
,
жућкаст
,
наборан
и
истањен
као
хартија
.
нос
се
ушиљити
и
готово
,
јесам
провидан
,
као
њезин
мали
,
нежан
и
жут
уш
.
кроз
танак
и
модар
усна
,
који
јесам
бити
отворен
,
видети
се
крезуб
вилица
и
бео
језик
као
шећер
посути
.
брада
шиљаст
и
с
десни
страна
имати
један
младеж
обрасао
дугачак
длака
.
махрама
се
одрешити
.
редак
и
просед
кос
падати
јесам
на
лице
и
ту
јесам
остајати
улепљен
зној
.
дисати
јесам
брзо
,
врло
брзо
.
Мари
јесам
замолити
један
суседа
,
баритониста
,
који
јесам
славјански
нудити
@card@
рубља
,
да
отрчати
на
пошта
и
да
одмах
зовнути
Сима
.
Даница
јесам
однети
Света
у
постеља
,
јер
јесам
бити
заспати
на
њезин
крило
.
после
тај
јесам
доћи
до
бабин
врата
,
лагано
она
ошкринути
и
протурити
глава
.
—
нана
,
да
донети
лампа
?
—
Што
питати
?
Видиш
да
јесам
већ
мрак
.
Мари
јесам
седети
крај
постеља
и
гледати
у
Баба
.
она
цео
прошли
ноћ
јесам
спавати
,
него
она
јесам
цео
провести
у
овај
загушљив
соба
,
који
се
одавно
јесам
проветравати
,
јер
баба
,
од
неки
време
,
већ
се
бити
љутити
,
кад
се
ко
приближити
прозор
,
а
камо
ли
да
допустити
,
да
се
прозор
отворити
,
те
да
устајати
и
покварен
ваздух
изићи
напоље
.
Мари
јесам
бити
блед
,
нерасположен
и
љут
.
неколико
пута
јесам
ноћас
мислити
да
баба
спавати
.
и
тек
што
устати
и
почети
претурати
по
соба
,
тражити
нешто
,
баба
отворити
очи
и
свој
поглед
јесам
,
тако
рећи
,
приковати
за
под
.
Покушавала
јесам
да
завући
рука
у
сламњача
,
али
баба
се
намрштити
и
она
извући
рука
.
—
хтети
јесам
да
подигнути
сламњача
.
Мог
бити
,
да
бити
ти
бити
лакше
.
Баба
она
јесам
један
часак
гледати
,
а
затим
заклопити
очи
.
не
,
она
хтети
бити
лакше
.
уосталом
,
зар
јесам
најбоље
,
да
умрети
?
Смириће
се
тако
и
они
и
цео
кућа
.
А
после
,
зашто
још
да
живити
?
зар
имати
нешта
,
што
јесам
мамити
да
живити
?
зар
она
не
знати
тај
живот
скроз
и
скроз
?
или
,
ваљда
,
имати
тај
живот
неки
изненађење
за
она
?
не
,
не
.
знати
она
тај
живот
.
знати
она
како
јесам
тежак
,
пакосан
,
а
при
тај
празан
.
и
она
јесам
цео
живот
изгледати
врло
чудноват
.
ако
јесам
живот
радост
,
срећа
и
здравље
,
е
,
онда
,
она
јесам
никако
ни
живети
:
један
јутро
јесам
устати
и
обући
се
а
у
вече
се
скинути
и
опет
јесам
лећи
.
ето
,
тако
она
изгледати
тај
живот
радост
,
срећа
и
здравље
.
А
ако
јесам
живот
низ
невоља
,
читав
брдо
од
брига
,
мора
јад
,
туга
и
болештина
,
о
,
онда
,
јесам
она
живети
и
тај
дуго
,
врло
дуго
,
шесет
,
осамдесет
,
сто
,
двеста
година
...
Даница
унети
лампа
и
метнути
јесам
на
сто
,
сред
гомила
медецински
боца
,
округао
кутијица
и
широк
кесица
,
на
који
јесам
штампан
реч
»
обланда
«
.
семе
од
лимун
пливати
тамо
и
амо
и
падати
на
шећер
,
који
се
лагано
топити
.
крај
чаша
један
мали
кашика
и
један
велик
у
који
јесам
застати
један
румен
кап
од
медецина
.
сав
ту
мали
апотека
лампа
јесам
пријатно
осветљавати
.
напољу
јесам
падати
киша
.
лоз
на
османлук
се
покуњити
,
а
киша
јесам
немилосрдан
шиб
.
кроз
олук
,
на
кућа
,
жуборити
вод
и
,
сав
силина
,
јурити
кроз
тесан
олук
,
који
се
спуштати
низ
кућа
.
по
двориште
се
направити
бар
.
оне
постајати
сав
веће
,
два
се
барити
сливати
у
један
,
па
после
три
и
тако
непрестано
,
док
се
,
најзад
,
цео
двориште
не
претворити
у
један
мало
,
мутан
и
прљав
језеро
,
по
који
одскакати
велик
и
мали
-
мехур
.
из
један
олук
јурити
вод
у
један
велик
бура
,
који
се
одавно
бити
напунити
па
се
сад
прелив
и
вод
јурити
у
оно
мало
језеро
.
на
други
олук
јесам
бити
последњи
колено
па
јесам
вод
,
низа
зид
,
тећи
у
темељ
кућа
,
као
да
јесам
хтети
да
јесам
подкопати
.
и
овај
јесењи
киша
,
који
падати
и
дању
и
ноћу
,
стално
и
подједнако
,
без
одмор
,
без
журба
,
прожимати
свој
вечит
и
досадан
влага
,
све
и
свако
,
ударати
о
кров
и
о
калдрма
,
добовати
на
врата
и
прозор
,
прљати
и
прати
улица
,
влажити
кућа
и
злурадо
,
лагано
али
стално
,
продирати
у
кућни
темељ
и
тамо
почињати
свој
дело
разорење
.
небо
јесам
тужан
и
досадан
у
свој
бескрајан
и
плачан
једноликост
.
Даница
јесам
одмах
изаћи
из
соб
,
чим
јесам
упалити
лампа
.
Мари
седити
крај
постеља
,
оборити
глава
и
нешто
се
замислити
.
у
соба
јесам
тишина
,
само
јесам
,
сада
,
прекидати
један
стар
часовник
,
који
јесам
донети
из
други
соб
,
да
се
знати
време
,
када
требати
баба
дат
медецина
,
и
једнолико
добовање
киша
о
прозор
.
Баба
јесам
окретати
глава
од
лампа
,
јер
она
јесам
светлост
сметати
.
Мари
тром
устати
,
узеде
један
новина
и
наслонити
јесам
на
лампа
.
Баба
јесам
сад
лежати
у
сенка
.
и
Марија
јесам
годити
тај
сенка
и
она
јесам
лагано
почети
климати
глава
.
глава
јесам
пасти
на
један
рам
,
рука
јесам
бити
опустити
низ
столица
,
а
груда
јесам
се
лагано
дизати
и
спуштати
.
врата
се
лагано
отворити
и
Сима
ући
.
бити
јесам
у
папуча
и
бео
војнички
блуза
.
ногавица
од
панталоне
бити
јесам
посувраћен
и
влажан
.
он
јесам
доста
омршавити
.
лице
се
издужити
,
ожиљак
над
леви
обрва
бити
јесам
блед
.
лице
румен
,
очи
влажан
.
нагло
јесам
дисати
,
јер
јесам
,
готово
,
дотрчати
из
канцеларија
.
тема
јесам
бити
сасвим
ћелав
и
сјајити
се
према
лампа
.
—
Мара
!
она
се
тргнути
,
ђипити
са
столица
и
почети
трљати
очи
.
—
А
?
—
ти
јесам
спавати
?
—
јесам
,
онако
јесам
мало
задремати
,
—
како
јесам
,
баба
?
Баба
заклопити
очи
и
климнути
два
три
-
пут
глава
,
као
да
јесам
хтети
рећи
:
никако
,
ето
,
тако
јесам
.
Сима
смакнути
раме
.
па
шта
јесам
он
,
онда
,
звати
из
канцеларија
?
он
јесам
мислити
бог
знати
шта
,
а
оно
ништа
.
овај
њихов
баба
још
не
мислити
да
умирити
.
Још
хтети
она
сав
она
да
мучити
у
кућа
.
али
гнев
јесам
брзо
нестати
са
његов
лице
.
Приближи
се
Марија
и
рећи
лагано
:
—
хвала
бог
,
умрети
Панта
.
сад
баш
ја
срести
његов
брат
и
рећи
ја
јесам
тај
...
хм
,
хм
...
о
,
о
,
баш
ја
жао
тај
човек
...
сад
хтети
,
дакле
,
бити
утврдити
за
благајник
.
хвала
бог
један
.
—
А
јесам
ли
тај
сигурно
?
—
Шта
,
да
хтети
бити
утврђен
?
—
не
,
него
да
јесам
Панта
умрети
.
—
Па
ко
хтети
знати
,
кад
његов
брат
тај
не
знати
...
хм
,
хм
.
не
знати
како
ја
јесам
жао
,
као
да
ја
јесам
родити
брат
.
Баш
јесам
бити
добар
,
јадник
.
сат
јесам
споро
куцати
и
изгледати
јесам
,
као
да
хтети
сваки
час
да
стати
.
његов
куцање
јесам
подсећати
на
тих
и
споро
дисање
какав
човек
на
умор
.
лампа
јесам
горила
и
по
неки
пут
трепнути
.
око
она
облетати
леп
мали
лептир
шарен
крило
,
не
појимати
опасност
,
који
он
претити
.
Киш
и
даље
упорно
бити
о
прозор
.
—
и
што
ти
јесам
,
Божа
,
природа
:
док
једном
не
смркнути
други
не
сванути
.
Шта
хтети
.
Баба
он
јесам
гледати
полуотворен
очи
и
чудити
се
,
како
овај
људи
још
моћи
да
се
радовати
.
али
такав
јесам
живот
.
други
хтети
,
тако
,
једва
чекати
да
Сима
умрети
и
тако
даље
.
људи
увек
заборављати
,
да
шетати
по
гроб
и
да
јесам
живот
подигнути
на
излокан
и
шупаљ
земљиште
,
који
се
сваки
час
моћи
срушити
.
неколико
пута
јесам
отварати
уста
,
језик
се
кретати
,
али
ипак
јесам
моћи
ни
реч
да
рећи
.
А
и
шта
хтети
она
тај
језик
?
имати
он
јесам
толико
година
,
па
ипак
јесам
моћи
ништа
да
успети
.
зар
хтети
сад
што
успети
,
сад
кад
се
спремати
на
други
свет
?
зато
јесам
најбоље
ћутати
.
и
она
затворити
уста
,
као
да
се
решити
да
више
ни
реч
не
проговорити
.
али
она
јесам
опет
морати
да
отворити
уста
,
јер
јесам
моћи
да
дисати
.
рука
јесам
све
више
забадати
у
покривач
,
а
нога
јесам
она
,
још
од
јутрос
,
бити
врло
стечен
,
па
она
јесам
изгледати
,
као
да
она
јесам
метла
у
какав
бура
и
не
моћи
ни
да
она
извадити
ни
да
она
дигнути
.
—
требати
жена
да
дати
медецина
.
Мари
устати
,
из
један
боца
,
у
који
јесам
бити
неки
румен
течност
,
сипати
у
велик
кашика
и
прићи
постеља
.
Баба
она
јесам
гледати
разрогачен
очи
,
чији
се
сјај
већ
постепено
почети
гасити
.
медецина
?
Шта
хтети
она
тај
сада
?
зар
она
јесам
довољно
те
леп
румен
течност
попити
,
који
јесам
јак
као
ћезап
,
а
горак
као
отров
?
не
тај
она
више
не
требати
.
доста
јесам
,
ако
јесам
за
вајда
.
она
још
више
стегнути
зуб
.
—
узети
,
нана
.
време
јесам
.
не
.
сад
јесам
време
за
умирење
,
а
не
да
се
узимати
тај
гадан
течност
.
она
окренути
глава
и
Мари
јесам
половина
течност
просути
на
покривач
.
—
Шта
тај
значити
,
што
не
узимати
?
Баба
јесам
бити
окренути
глава
зид
и
тешко
,
врло
тешко
јесам
дисати
.
Мари
допунити
кашика
и
понова
она
прићи
.
Сима
,
који
јесам
посматрати
сав
овај
,
такође
прићи
постеља
.
—
Баба
,
тај
јесам
за
твој
добра
.
без
тај
не
моћи
да
оздравити
.
А
зар
она
тај
тражити
?
Шта
хтети
она
здравље
?
и
док
јесам
баба
,
у
мисао
,
одговарати
Сима
,
дотле
она
јесам
Мари
принети
кашика
до
сам
уста
.
али
баба
она
јесам
отворити
.
Мари
јесам
упорно
приносити
кашика
,
али
баба
,
један
покрет
рука
,
просути
из
кашика
сав
медецина
и
она
почети
цурити
низ
њезин
груда
и
покривач
.
—
Жали
,
Божа
,
пар
,
рећи
Мари
и
треснути
кашика
о
сто
,
да
јесам
заиграо
лампа
и
цео
онај
мали
апотека
.
—
оставити
јесам
кад
хтети
.
Сима
јесам
очи
нешто
питати
Мари
,
а
она
јесам
прво
погледати
по
соба
,
а
после
јесам
смакнути
раме
.
она
сести
за
сто
и
узеде
да
крпити
светина
хаљиница
.
Сима
јесам
,
такође
,
сести
за
сто
.
неки
време
јесам
нешто
рачунати
,
а
после
јесам
извадити
новина
и
почети
да
читати
.
Даница
,
који
јесам
смести
да
бити
у
бабин
соба
,
јер
девојка
не
требати
да
бити
у
соба
где
болесник
умирити
,
седети
јесам
,
у
свој
соба
,
такође
,
за
сто
крај
лампа
и
вести
јесам
монограм
на
убрус
.
у
соба
се
само
чути
,
како
конац
пролазити
кроз
затегнут
платно
,
како
киша
једнолико
бити
у
прозор
и
како
она
,
по
некад
,
нехотичан
и
несвесно
,
дубоко
уздахнути
.
ах
,
Божа
мој
,
већ
јесам
шест
час
,
а
он
још
немати
!
да
јесам
,
опет
,
болестан
,
као
што
јесам
бити
онај
седам
дан
,
за
који
јесам
време
она
мислити
да
хтети
умрети
,
или
да
се
,
бар
,
морати
убити
?
како
тај
да
он
немати
?
Можда
он
киша
задржати
?
и
она
стати
проклињати
овај
досадан
киша
,
који
и
не
мислити
да
требати
једном
да
престати
.
о
,
Божа
мој
,
зар
јесам
довољно
кихати
,
да
падати
само
ноћу
?
она
јесам
,
тако
,
мислити
о
Ђорђе
и
хиљаду
разлог
јесам
налазити
,
који
јесам
оправдавати
његов
недолазак
.
тек
,
ваљда
,
он
не
моћи
бити
крив
!
звонце
над
капија
једва
одјекнути
.
Даница
се
учинити
тај
смешан
.
сирот
звонце
!
Можда
јесам
назепсти
од
овај
силан
влага
.
тај
јесам
он
.
ники
други
,
него
он
.
она
јесам
срце
јако
куцати
,
онај
јесам
скоро
звонити
као
онај
назебао
звонце
над
капија
.
па
шта
,
неки
куцати
.
Мог
она
баш
да
се
уздржати
да
не
устати
.
Чудно
ја
чудо
,
ако
јесам
он
,
па
шта
?
али
при
сав
тај
рука
јесам
почети
да
дрхтати
,
а
конац
,
без
икакав
разлог
,
почети
јесам
да
се
мрсити
,
она
се
,
без
икакав
разлог
,
наљутити
и
прекинути
он
.
Хоће
баш
потпуно
да
бити
хладан
и
да
се
савладати
.
рука
јесам
она
мало
хладан
,
али
тај
јесам
сигурно
од
влага
.
Очи
јесам
мало
као
замаглити
,
али
тај
јесам
,
сигурно
,
од
рад
при
светлост
.
неки
јесам
прилазити
врата
.
она
се
нагнути
над
рад
.
игла
,
са
откинут
конац
,
пасти
на
под
.
крв
она
појурити
у
глава
,
а
над
слеп
очи
набрекао
жила
и
,
у
плав
вијуга
,
протезати
се
преко
чела
.
грло
она
јесам
бити
сухо
и
гушити
јесам
.
она
се
накашљати
,
али
грло
јесам
бити
сасвим
сухо
и
она
јесам
мислити
,
да
хтети
се
угушити
.
куц
,
куц
!
тај
неко
куцати
?
не
,
тај
јесам
ники
.
Можда
само
њезин
срце
?
али
сад
се
јасно
и
доста
гласно
чути
куцање
.
—
Ко
јесам
...
?
слободно
...
—
зар
сам
?
добро
вече
.
—
Добра
вечати
.
А
ја
јесам
мислити
,
да
вечерас
хтети
ни
доћи
?
—
А
зашто
јесам
тај
мислити
?
—
Па
онако
.
Киш
.
—
Па
ја
јесам
од
шећер
.
где
јесам
ваш
?
—
код
баба
јесам
.
о
,
она
јесам
врло
рђаво
.
Можда
хтети
ноћас
умрети
.
—
Па
и
крајње
јесам
време
.
Даница
он
прекорно
погледати
,
али
он
се
ни
најмање
јесам
збунити
.
Зашто
човек
да
не
казати
онај
што
мислити
?
—
ах
,
она
јесам
бити
тако
добар
.
он
се
заједљиво
насмејати
.
—
Па
бог
само
и
узимати
оно
,
што
јесам
добро
.
и
она
се
насмејати
,
али
безазлено
и
детињски
.
Ђорђе
скинути
врскапут
,
с
који
јесам
цурити
вод
,
она
притрчати
и
узеде
он
он
.
Шешир
јесам
,
такође
,
бити
мокар
.
он
он
метнути
на
један
столица
.
—
Па
зар
јесам
обојити
тамо
?
—
обоје
.
—
као
да
моћи
што
помоћи
?
—
бој
се
,
да
баба
не
умрети
без
свећа
.
—
е
,
тај
јесам
други
ствар
...
А
шта
радити
тај
?
—
монограм
.
како
ви
се
допадати
?
—
Па
монограм
као
монограм
.
она
јесам
поцрвенити
.
Зашто
јесам
увек
мучити
?
Зашто
јесам
увек
загонетан
?
он
јесам
приметити
тај
,
па
он
бити
мило
.
хтети
јесам
опет
нешто
тако
слично
да
казати
.
—
од
други
нит
јесам
горети
,
нит
—
добар
.
—
ви
се
ништа
не
допасти
,
што
ја
радити
.
—
Ништа
,
јер
све
тај
за
ја
јесам
један
глуп
беспослица
.
она
скинути
ђерђев
са
сто
и
бацити
он
на
један
постеља
.
—
То
још
не
значити
да
ви
не
требати
да
радити
.
—
знати
,
само
не
ради
ја
се
више
.
—
То
значити
,
онда
,
да
ја
сметати
?
—
о
,
Божа
сачувати
!
како
моћи
тако
што
само
и
да
помислити
?
—
Зашто
не
?
рећи
истина
и
тај
без
устезање
:
зашто
јесам
оставити
рад
?
она
јесам
бити
румен
.
погледати
он
у
очи
и
рећи
одсечно
и
смешкати
се
:
—
зато
,
што
јесам
ви
ту
.
бити
он
јесам
мило
,
кад
јесам
она
тај
рећи
,
а
још
више
он
јесам
ласкати
,
што
због
он
остављати
рад
и
ако
она
он
тај
јесам
рећи
.
он
јесам
ухватити
за
рука
.
она
се
јесам
бранити
,
али
јесам
плашљиво
гледати
у
врата
.
ах
,
њен
нана
јесам
страшан
за
такав
ствар
?
када
бити
она
нешто
сад
наићи
?
при
тај
помисао
,
хтети
јесам
да
извући
рука
из
његов
рука
,
који
јесам
бити
хладан
и
свеж
,
али
не
учинити
тај
,
као
да
она
рука
бити
узети
.
али
зар
они
мислити
сад
на
она
?
не
,
она
долазити
тек
на
последак
,
када
се
посвршавати
сав
други
посао
.
А
она
,
она
јесам
један
мали
,
споредан
посао
,
који
се
моћи
свршити
када
год
се
хтети
.
и
она
стиснути
његов
рука
.
неки
доћи
нана
.
неки
доћи
и
тат
,
неки
доћи
цео
свет
,
шта
се
тицати
?
она
се
,
сасвим
несвесно
прибити
уз
он
и
удисати
јесам
свеж
ваздух
,
који
јесам
он
донети
себе
са
улица
.
брк
јесам
он
бити
још
влажан
од
киша
.
један
кап
јесам
висити
о
један
длака
,
љуљати
се
тамо
и
амо
,
сјајити
се
према
лампа
и
,
наједном
,
пасти
на
њезин
рука
.
он
она
миловати
леп
ручица
,
који
јесам
бити
мекан
као
кадива
,
и
ако
јесам
радити
и
ако
јесам
тај
рад
остављати
трагати
око
нокат
и
врх
њезин
прст
.
она
јесам
бити
тако
мило
у
овај
тренутак
,
да
јесам
сав
бити
заборавити
и
,
готово
,
бити
она
бити
врло
велик
задовољство
,
када
бити
ко
сад
наићи
и
овако
она
затећи
.
Зашто
не
?
зар
јесам
човек
вечито
млад
,
леп
,
срећан
?
зар
вечито
моћи
волети
?
—
и
тај
ја
баш
волити
?
—
волити
,
волити
.
она
јесам
брзо
и
раздрагано
одговорити
,
не
примећивати
,
да
јесам
сад
први
пут
метати
она
пасти
ти
.
и
она
се
сасвим
прибити
уз
он
.
њезин
лепо
очешљан
глава
пасти
јесам
на
његов
рам
и
он
јесам
свој
глава
наслонити
на
њезин
.
њихов
кос
се
мешати
,
а
њихов
образ
се
.
додиривати
.
његов
јесам
бити
хладан
и
свеж
,
а
њезин
топао
,
врео
.
ах
,
али
бити
она
волети
,
да
тако
цео
век
провести
крај
он
,
рука
у
рука
,
образ
на
образ
.
у
соба
јесам
бити
дубок
тишина
и
само
она
јесам
прекидати
једнолико
добовање
киша
и
њезин
срце
како
јако
,
врло
јако
куцати
.
тамо
негде
далеко
звиждати
јесам
локомотива
или
лађа
и
тај
звиждање
јесам
тупо
одјекивати
кроз
влажан
и
тежак
ваздух
.
—
Хоћеш
ли
ја
увек
волети
?
—
увек
,
увек
,
до
смрт
...
и
она
се
брзо
поправити
и
страстан
додати
:
—
и
после
и
после
...
и
на
други
свет
.
Очи
јесам
она
се
сјајити
и
преливати
јесам
се
од
милота
.
он
јесам
оба
рука
ухватити
за
глава
и
пољубити
јесам
у
полуотворен
уста
.
она
се
стрести
и
брзо
се
окренути
врата
.
али
она
се
јесам
бранити
,
она
јесам
само
стајати
крај
он
као
какав
статуа
.
он
јесам
још
једном
ухватити
за
глава
и
почети
јесам
страсно
љубити
у
очи
,
у
уста
,
у
кос
,
у
врат
,
и
опет
у
уста
,
у
очи
,
у
кос
...
она
јесам
очи
бити
влажан
и
лампа
она
јесам
изгледати
као
какав
жижак
који
,
кроз
магла
или
дим
,
тињати
тамо
негде
у
даљина
.
она
не
знати
ни
сам
како
он
јесам
на
једном
загрлити
и
једанпут
пољубити
и
затим
се
одмах
отргнути
од
он
.
крв
јесам
струјати
кроз
њен
тело
и
јурити
у
глава
.
бити
јесам
као
у
грозница
.
тело
она
јесам
пламтети
као
у
огањ
,
а
рука
јесам
бити
студен
као
да
јесам
у
лед
.
неколик
чуперак
се
ослободити
од
укосница
и
падати
јесам
на
усијан
лице
.
она
она
јесам
дрхчућом
рука
гонити
с
лице
и
чела
,
али
они
јесам
опет
падати
.
он
јесам
стајати
према
она
,
али
она
јесам
сто
раздвајати
,
и
гледати
јесам
у
она
дуго
и
пожудно
.
зуб
јесам
он
цвокотати
као
да
јесам
у
грозница
,
а
грло
он
се
стегнути
,
као
да
јесам
у
гвозден
обруч
.
усна
јесам
бити
полуотворен
,
као
да
јесам
још
удисати
мирис
њезин
кос
и
њезин
тело
,
рука
јесам
раширити
и
поћи
она
у
сусрет
.
