давечерати
ја
хтети
се
увући
на
таван
и
спавати
,
а
у
јутро
,
чим
се
капија
отворити
,
ја
хтети
загрепсти
,
—
рећи
Пера
махнув
рука
.
тај
се
вечерати
сретан
увући
на
таван
где
јесам
у
један
угао
на
мек
сена
славно
спавати
,
нарочито
ја
...
до
сам
зор
јесам
ништа
мрднути
и
,
бог
знати
,
докле
бити
тако
спавати
,
да
ја
Пера
не
пробудити
.
—
Хајд
!
устајати
!
...
сванути
јесам
одавно
,
—
викати
он
полако
дрмати
ја
.
—
Чекај
још
мало
,
...
само
малко
!
—
Мор
хајде
,
моћи
момак
доћи
за
сена
,
а
и
кад
двориште
оживити
како
хтети
изићи
?
—
Хајд
кад
морати
бити
,
—
рећи
устајати
.
ја
се
полако
скинути
низ
степеница
па
поред
зид
изићи
на
улица
,
јер
јесам
капија
бити
већ
отворити
,
пошто
кочијашити
с
кола
морати
рано
да
излазити
.
пун
осам
ноћију
преноћити
јесам
на
тај
таван
...
хтети
јесам
и
даље
,
али
ми
приметити
...
ја
јесам
већ
бити
добро
...
од
грозница
ни
трагати
,
али
јесам
и
кутија
с
кинин
бити
празан
.
бити
се
толико
опоравити
,
да
јесам
опет
моћи
издржати
велик
незгода
.
—
све
бадава
,
овако
се
више
не
моћи
,
—
рећи
Пера
последњи
јутро
кад
изићи
на
улица
.
—
и
јесам
видити
.
—
Па
шта
да
се
радити
?
!
—
бог
ја
не
знати
...
ја
јесам
овакав
живот
досадити
,
—
одговорити
немарно
.
—
ето
,
већ
довече
немати
где
преноћити
...
овај
време
као
за
инат
захладнити
.
—
морати
гледати
шта
хтети
...
Још
јесам
једина
срећа
што
ми
друг
колико
толико
хранити
.
—
ама
и
тај
се
досадити
.
—
Па
зар
ја
не
видити
.
до
осам
сахат
провести
време
шврљати
по
улица
,
разговарати
се
и
мислити
о
онај
шта
немати
,
а
у
осам
отићи
у
школа
.
Увече
,
после
школски
час
,
опет
се
састати
код
Димче
.
ја
јесам
пре
стигнути
и
седети
у
један
угао
мислити
о
сав
онај
што
јесам
од
почетак
па
дотле
преживети
...
Пера
ја
,
кад
доћи
,
испричати
како
јесам
видети
један
кућа
(
у
Фишеклији
)
,
који
се
довршивати
и
сада
само
столар
радити
те
имати
доста
шушка
,
да
моћи
ту
спавати
као
у
перје
...
Пошто
мало
повечерати
упутити
се
Фишеклији
.
обазриво
ући
у
кућа
,
најпре
један
,
па
онда
други
.
до
пред
сам
зор
спавати
јесам
врло
добро
и
ако
бити
доста
хладан
и
загушљив
од
малтер
.
Пошто
кроз
прозор
добро
осмотрити
улица
изићи
на
поље
.
у
тај
кућа
провести
три
ноћ
а
ништа
ми
се
значајно
не
десити
.
Четврте
ноћ
бити
јесам
узнемирен
...
као
обично
доћи
јесам
у
вече
на
преноћиште
нешто
мало
раније
,
па
како
јесам
моћи
одмах
заспати
разговарати
јесам
се
шапатом
ваљада
читав
сахат
...
најзад
заћутати
...
Тишина
владати
свуда
као
у
гробница
...
наједаред
се
у
предсобље
чути
:
—
пазити
!
...
полако
!
ја
Пера
стегнути
за
мишица
и
на
ухо
прошаптати
:
„
не
мрдати
“
...
страх
ми
обојица
обузети
;
јесам
знати
ко
јесам
.
—
не
видити
се
ништа
,
помрчина
као
тесто
,
хтети
очи
да
истерати
,
—
одговорити
други
глас
.
—
Чекај
ја
хтети
напред
.
онај
корак
по
корак
и
ући
у
соб
где
јесам
ја
бити
.
Пера
ја
опет
стегнути
за
мишица
.
—
Ева
,
имати
овде
доста
шушка
,
—
рећи
први
,
—
хајде
да
скупити
што
велик
гомила
.
они
почети
згртати
шушка
са
свити
страна
и
ја
за
часак
бити
са
сав
затрпати
.
најзад
завући
се
и
они
;
један
ја
легати
на
нога
тако
незгодно
,
да
јесам
једва
моћи
издржати
,
а
јесам
смести
ништа
мрднути
.
из
њихов
разговор
јесам
већ
бити
начисто
да
јесам
прав
лопов
...
јесам
знати
шта
да
радити
,
а
најгоре
ја
бити
што
се
с
Пера
не
моћи
споразумети
.
—
Али
неки
,
—
продуживати
започети
разговор
онај
што
ја
лежати
на
нога
,
—
накнадити
ја
тај
други
пут
двоструко
,
само
кад
не
доћи
полиција
у
рука
.
—
и
ја
се
надати
,
—
одговорити
онај
други
,
—
упамтити
ја
она
матор
рђа
!
—
До
зао
бог
јесам
гадан
човек
,
—
одговорити
први
намештати
се
,
који
ја
прилика
,
за
мој
срећа
,
ослободити
нога
,
—
ето
,
овај
ми
јесам
трећи
пут
па
ништа
!
...
спавати
као
мачак
!
тако
јесам
они
у
разговор
скрајати
план
о
нов
крађа
,
па
најзад
заћутати
.
—
збиља
,
јесам
ли
гледати
да
ли
ми
јесам
новац
на
место
где
јесам
он
оставити
?
—
наједанпут
први
прекинути
ћутање
.
—
јесам
.
ни
брига
тај
јесам
,
...
не
бити
он
онде
ни
онај
кус
наћи
!
...
ко
хтети
се
још
сетити
да
прегледати
црквен
олук
,
а
и
шта
хтети
он
?
нарочито
кад
јесам
пре
петнаест
дан
оправити
.
ја
јесам
онај
гужва
замршен
жица
добро
загурати
у
олук
,
да
јесам
ни
велик
пљусак
не
моћи
истерати
на
поље
,
а
међутим
вод
моћи
комотан
да
пролазити
...
нека
,
неки
стајати
онде
за
црн
дан
...
да
случајно
пасти
полиција
шака
а
да
јесам
новац
код
ми
одузети
бити
ми
сав
,
па
бити
после
дувати
у
песница
,
а
овако
јесам
сигуран
да
не
моћи
оскудевати
.
—
ја
се
од
дремеж
већ
очи
залепити
,
—
рећи
хтети
по
тај
први
.
—
пазити
само
да
се
не
успавати
.
ја
Пера
стегнути
за
мишица
...
ни
ја
ни
он
јесам
смести
ни
мрднути
...
страховати
јесам
да
ко
од
ми
не
надражити
кашаљ
.
јесам
проћи
ни
десет
минута
они
почети
наизменце
да
хркати
,
што
јесам
бити
знак
да
тврдо
спавати
.
Причекасмо
још
један
четврт
сахат
,
па
онда
почети
и
ја
слободан
дисати
...
најпосле
ја
Пера
врло
лагано
,
тако
,
да
јесам
једва
чути
,
пришанути
на
ухо
:
—
морати
неопажен
одавде
изићи
и
тај
што
пре
.
ја
хтети
се
полако
извући
и
биће
спреман
за
сваки
случај
,
па
хтети
после
ти
за
ја
.
ја
он
стегнути
рука
за
знак
да
јесам
разумети
...
после
два-три
минута
Пера
се
почети
полако
усправљати
,
тако
полако
,
као
казаљка
на
сахат
...
оволик
опрезност
јесам
он
требати
,
јер
јесам
они
хркати
,
да
се
и
јак
шум
не
бити
моћи
чути
...
полако
се
извући
и
ја
,
напипати
Пера
па
се
ухватити
за
рука
и
сретан
,
поред
зид
,
неопажен
изићи
у
двориште
...
—
Чекај
молити
ти
,
—
рећи
Пера
,
—
да
мало
данути
,
хтети
се
угушити
.
—
Мор
манути
се
...
моћи
јесам
настрадати
...
—
за
мало
јесам
остати
...
—
хајдемо
полако
...
ја
хтети
први
изићи
па
онда
ти
.
Пера
прво
помолити
глава
на
улица
,
па
пошто
добро
разгледати
на
сав
страна
рећи
:
—
Хајд
и
тај
,
брзо
!
...
за
тренутак
јесам
бити
на
улица
,
на
који
не
бити
ни
живити
дух
.
—
хвала
бог
,
сад
се
не
бринути
,
—
рећи
Пера
пошто
добро
зенути
,
само
што
ми
гад
покварити
сан
,
али
платити
они
тај
...
—
Па
куда
хтети
сад
?
—
Шетаћемо
још
један
сахат
по
улица
,
...
тако
до
поноћ
,
па
хтети
после
отићи
на
гробље
.
—
на
гробље
?
!
!
—
да
,
на
гробље
,
шта
се
чудити
?
—
Па
шта
хтети
тамо
?
—
ја
бити
и
сад
одмах
ићи
,
само
бити
ми
бити
до
ујутру
дуго
,
а
овако
хтети
се
шетати
и
тај
време
прекратити
,
док
још
имати
свет
по
улица
.
—
зар
се
не
бити
моћи
где
на
други
место
завући
?
—
тамо
јесам
сигуран
,
а
баш
и
да
бити
моћи
не
бити
.
—
Што
?
—
Вида
се
да
јесам
још
дерати
.
—
како
?
...
ја
ти
не
разумети
.
—
Хоћу
да
потражити
онај
новац
што
јесам
он
у
олук
црквен
сакрити
.
—
Па
имати
у
Београд
више
цркавати
...
—
најпре
хтети
бити
у
овај
палилулски
,
.
.
у
осталом
прегледати
све
.
—
зар
тај
јесам
страх
да
ноћу
тумарати
по
гробље
?
—
тамо
јесам
сав
миран
...
ники
ништа
не
тражити
нити
она
требати
!
...
зар
јесам
ти
страх
?
.
—
јесте
...
тај
јесам
глупо
!
...
Живих
се
требати
бојати
и
чувати
.
тако
у
разговор
доћи
до
гостионица
„
Лондон
“
,
па
одатле
скренути
лево
ка
цветан
Трго
.
Прођосмо
поред
војни
болница
па
улица
стигнути
на
садањи
марвен
трг
позади
стар
гробље
.
—
овај
јесам
за
ми
врло
добро
што
јесам
овакав
помрчина
,
—
рећи
Пера
,
—
хајде
ти
за
ја
а
ја
хтети
напред
,
...
знати
ти
ја
овде
сваки
кутић
,
...
моћи
бити
са
везан
очи
свуда
проћи
.
и
заиста
ићи
јесам
тако
сигурно
као
у
по
дан
.
стигнути
пред
црква
који
са
северни
страна
слабо
осветљавати
један
чађав
фењер
.
Пера
скинути
капа
па
се
прекрсти
и
целивати
десни
стуб
западни
врата
.
инстинктивно
учинити
тај
исто
и
ја
,
а
сав
јесам
дрхтати
:
нешто
од
зима
,
а
нешто
од
страх
.
—
сад
хтети
да
видити
,
—
почети
Пера
,
—
да
ли
јесам
овде
оставити
пар
...
—
како
хтети
,
—
рећи
немарно
зверати
на
сав
страна
,
јер
што
више
посматрати
онај
таман
споменик
и
светлуцање
кандило
,
који
имати
нешто
тајанствено
,
сав
ја
велик
страх
обузимати
.
Пера
прићи
једном
олук
и
завући
у
он
рука
—
ништа
;
у
други
—
ништа
,
у
трећи
.
.
„
ха
ту
јесам
“
,
рећи
више
за
себе
,
па
после
кратак
пауза
извући
један
замотуљак
.
—
Добра
јесам
,
овде
јесам
пар
,
—
рећи
он
трпати
замотуљак
под
пазух
испод
капут
,
—
хајд'мо
сад
!
...
—
куда
хтети
?
—
Хајд'мо
у
звонара
.
—
Шта
хтети
тамо
?
!
—
Па
не
моћи
,
ваљада
,
овде
остати
до
у
јутро
!
у
звонара
јесам
тако
хладно
,
а
и
прикрити
јесам
...
до
дух
од
спавање
немати
ништа
.
Уђосмо
у
звонара
и
шћућурити
се
у
један
угао
.
—
колико
ли
имати
овде
?
—
упитати
Пера
после
кратак
пауза
као
да
одмеравати
на
длан
тежина
онај
замотуљак
,
—
доста
тешко
.
—
Ко
знати
?
...
—
Видећемо
сутра
.
—
Шта
мислити
да
радити
с
тај
новац
?
—
ја
мислити
да
вратити
онај
чији
јесам
.
—
зар
онај
лопов
!
—
не
она
,
већ
онај
од
ко
јесам
он
украсти
.
—
Ко
хтети
знати
ко
јесам
покрасти
?
...
—
без
сумња
полиција
знати
.
ја
се
промислити
мало
па
рећи
:
—
збиља
имати
права
...
не
бити
од
ми
бити
лепо
да
овај
новац
прикрити
...
ја
хтети
свакојако
што
добити
у
име
награда
,
а
тај
јесам
боље
и
пријатније
ма
и
мање
бити
.
—
сасвим
јесам
тако
,
јер
бити
иначе
и
ја
бити
лопов
.
—
сад
знати
шта
ми
ваљати
радити
.
лако
хтети
наћи
онај
чији
јесам
пар
,
—
продужити
Пера
.
—
како
мислити
?
—
одавде
хтети
отићи
пре
но
што
сванути
па
хтети
у
кратко
казати
патролџија
како
јесам
ствар
тећи
и
тражити
,
да
оне
у
кућа
похватати
и
дотерати
у
кварт
,
а
ја
хтети
тамо
отићи
сам
.
Испричаћемо
чиновник
права
истина
и
,
ја
се
надати
,
да
ми
хтети
ништа
,
већ
хтети
ми
похвалити
,
што
и
требати
да
учинити
.
у
осталом
ја
хтети
учинити
наш
дужност
а
он
нека
радити
шта
хтети
.
—
Шта
мислити
,
колико
ли
хтети
ми
онај
дати
?
—
ма
колико
да
да
,
бити
тај
осигурати
најмање
за
петнаест
дан
.
—
Дај
Божа
!
пред
сам
зор
изићи
из
звонара
и
упутити
се
преко
гробље
на
улица
.
Помрчина
,
чинити
ја
се
,
још
велик
него
кад
јесам
доћи
,
а
хладан
ветар
фијукати
кроз
голо
грање
;
тужно
све
као
и
онај
гробље
што
јесам
...
мало
се
бити
навикнути
и
не
бити
ја
толико
страх
као
у
почетак
.
за
Пера
јесам
доста
слободно
и
сигурно
корачати
,
ну
бити
ја
толико
хладно
,
да
јесам
чисто
подскакивати
.
Изиђосмо
на
улица
...
пред
кавана
код
„
“
наћи
патролџија
,
који
Пера
слободно
прићи
и
назвати
бог
.
—
бог
ти
помоћи
,
—
одговорити
овај
посматрати
ми
подозрив
наспрам
слаб
светлост
који
долазаше
од
фењер
испред
кавана
,
—
шта
хтети
и
куда
хтети
овако
рано
?
.
.
где
јесам
бити
?
—
ја
јесам
баш
поћи
да
потражмо
који
патролџија
у
овај
улица
,
—
рећи
Пера
.
—
Шта
хтети
ви
?
Пера
он
испричати
врло
искрено
какав
ми
јесам
невоља
нагнати
да
потражити
кров
у
тај
недограђен
кућа
и
како
јесам
тамо
наићи
на
два
лопов
.
Исприча
даље
у
неколико
њихов
разговор
(
прећутати
јесам
замотуљак
с
новац
)
и
замолити
патролџија
да
она
потражити
тамо
у
кућа
(
док
јесам
још
у
гнездо
)
и
да
она
поапсити
.
—
остати
хтети
сав
чути
у
кварт
!
—
завршити
Пера
.
Патролџија
ми
подозрив
поглед
,
па
за
тај
звизнути
у
пиштаљка
,
на
што
се
из
споредан
улица
појавити
један
црн
прилика
који
постајати
сав
јасан
и
јасан
што
ми
се
више
приближавати
.
на
мој
велик
изненађење
у
долазећи
познати
мој
Чича
Мирка
,
који
ја
се
наћи
на
помоћ
кад
јесам
оно
залутати
дошав
први
пут
у
Београд
.
и
нехотице
ја
нога
заклецати
,
а
за
што
не
знати
.
—
да
л
’
да
он
се
јавити
?
—
упитати
се
,
—
не
,
хтети
,
...
доцније
...
—
Шта
јесам
?
—
упитати
Чича
Мирко
.
—
одвести
овај
у
кварт
,
а
ја
хтети
пазити
да
она
двојица
не
изићи
из
кућа
док
се
ти
вратити
...
имати
доле
у
онај
нов
кућа
два
скитница
на
преноћиште
,
како
ја
бар
овај
рећи
,
—
одговорити
онај
први
чувар
.
—
А
што
да
ми
водити
у
кварт
?
!
...
—
упитати
Пера
зачудити
,
—
ја
да
јесам
неваљао
,
не
бити
ви
се
ни
јављати
!
...
Отићићемо
и
сам
,
...
гледати
те
похватати
онај
двојица
,
а
за
ми
се
не
бринути
.
—
Хоћете
ли
ићи
у
кварт
?
—
да
богмити
.
—
онда
ићи
,
а
ти
Мирко
хајде
са
ја
.
она
двојица
упутити
се
к
нов
кућа
,
а
ми
двојица
у
кварт
.
—
хуља
један
,
—
почети
Пера
кад
остати
сам
,
—
хтети
још
да
ми
терати
...
стигнути
у
кварт
.
у
ходник
на
клупа
дремати
један
жандарм
,
који
се
тргнути
кад
лупити
врата
и
скочити
.
—
Добра
јутро
!
—
рећи
Пера
улазити
.
—
Добра
јутро
!
...
Шта
хтети
?
—
имати
ли
ту
ко
од
чиновник
?
—
имати
дежуран
писар
али
спавати
,
...
шта
хтети
?
!
...
—
Хоћемо
с
он
да
говорити
.
—
не
моћи
сад
,
—
одговорити
жандарм
љутит
,
па
се
за
тај
протегнути
и
зевнути
тако
да
бити
он
пола
хлеб
у
уста
стати
.
—
А
што
да
не
моћи
?
!
—-
опет
хтети
Пера
.
—
не
моћи
кад
ти
казати
...
ко
јесам
ви
?
.
.
—
упитати
најзад
искривив
глава
на
један
страна
,
па
ми
некако
чудновато
,
са
пол
затворен
очи
гледати
.
—
Шта
ми
сад
овај
овако
гледати
?
...
—
рећи
у
себе
,
а
за
тај
гласно
:
—
имати
важан
посао
са
г
.
писар
.
—
е
,
баш
важан
?
!
...
—
да
!
...
—
за
тај
хтети
опет
чекати
,
а
ако
ви
се
тај
не
допадати
,
онда
изволте
на
поље
.
у
тај
се
отворити
побочан
врата
и
на
она
се
појавити
дежуран
писар
,
који
јесам
сигурно
обући
лежати
на
кревет
.
кроз
отворен
врата
продирати
јак
светлост
од
лампа
који
јесам
на
сто
горети
.
—
Шта
јесам
?
...
Шта
се
препирати
ту
?
—
упитати
писар
.
—
ето
,
’
хтети
овај
код
ви
!
—
одговорити
жандарм
трудити
се
да
стати
„
мирно
“
.
—
Хоћемо
код
ви
,
—
потврдити
и
Пера
,
—
имати
важан
посао
.
—
Па
ући
унутра
.
Уђосмо
.
—
Која
добро
?
—
упитати
писар
благо
пошто
сести
за
сто
.
ја
обојица
,
један
поред
други
стати
на
два
корак
пред
он
,
а
за
тај
Пера
почети
причати
све
до
најмањих
ситница
...
кад
најзад
бити
готов
извући
испод
пазухо
онај
замотуљак
са
жица
и
спустити
он
на
сто
пред
писар
.
—
Ева
,
господин
,
тај
јесам
пар
,
колико
имати
не
знати
.
Писар
узити
,
чудити
се
:
—
охо
,
овај
јесам
доста
тешко
,
колико
ли
моћи
бити
?
—
не
знати
,
—
одговорити
Пера
смагнув
раме
.
—
Биће
приличан
сумица
,
—
рећи
писар
спуштати
замотуљак
у
фијока
.
—
за
што
не
видити
колико
имати
?
—
излетити
и
нехотице
Пера
реч
из
уста
,
јер
не
моћи
савладати
свој
радозналост
.
—
нека
,
...
после
хтети
.
у
тај
се
чути
неки
глас
у
ходник
.
—
То
јесам
сигурно
она
дотерати
,
—
рећи
писар
устајати
,
—
ходити
ви
овамо
.
ја
поћи
за
он
и
он
ми
увести
у
један
неосветљен
соб
који
јесам
бити
до
овај
,
па
навлаш
оставити
врата
одшкринути
:
—
остати
овде
док
ви
не
позвати
,
—
рећи
писар
полако
па
се
за
тај
вратити
на
свој
место
.
Дотераше
онај
двојица
.
Писар
наредити
жандарм
да
она
увести
у
његов
соб
.
—
разумети
,
—
викнути
жандарм
дремљиво
па
изићи
у
ходник
,
а
после
неколик
тренутак
ући
патролџија
разгледати
по
соба
као
да
неки
очи
тражити
...
—
Шта
гледати
?
—
упитати
писар
,
—
ко
јесам
дотерати
?
—
ама
јесам
ли
бити
код
ви
какав
деца
?
—
јесам
,
па
?
—
ама
изгледати
јесам
ја
сумњив
,
па
,
рећи
,
да
јесам
какав
превара
учинити
.
истина
потказати
ја
двојица
...
—
знати
ли
они
да
јесам
потказати
?
—
не
.
—
Добра
...
о
деца
моћи
ништа
говорити
,
—
рећи
писар
па
зазвонити
.
врата
се
отшкринути
и
жандарм
помолити
глава
.
—
изволте
!
—
Дај
ти
овамо
кад
јесам
ти
већ
једаред
казати
.
—
Уласте
унутра
,
—
викнути
жандарм
отварати
врата
широм
.
-—
охо
!
—
узвикнути
Пера
полако
кад
овај
ући
.
—
Шта
јесам
?
...
Познајеш
ли
она
?
—
упитати
Пера
полако
.
—
не
,
него
видити
како
она
јесам
чича
лепо
спутати
!
и
,
збиља
,
бити
везати
за
рука
један
за
други
.
—
Па
како
лепо
изгледати
,
—
шанути
Пера
опет
,
—
права
господа
!
...
бог
она
убити
за
што
јесам
морати
ноћивати
који
где
код
толики
новац
,
...
зар
јесам
мало
гостионица
?
—
где
јесам
наћи
овај
?
—
упитати
писар
патролџија
.
у
један
нов
кућа
у
Фишеклији
.
—
на
спавање
?
—
да
.
Писар
она
упитати
за
име
и
почети
испитивати
.
овај
јесам
на
питање
или
ћутали
или
одговарати
неистинито
.
одрицати
јесам
све
што
бити
она
моћи
шкодити
.
њихов
упорно
одрицање
наљут
писар
и
овај
зазвонити
.
Жандарм
ући
.
—
заповедати
,
господин
!
—
терати
овај
у
затвор
,
али
сваки
обашка
,
па
хтети
се
ја
с
она
рачунати
како
знати
...
—
напред
!
—
викнути
жандарм
онај
двојица
и
почети
она
гурати
...
стар
се
окренути
и
поћи
,
али
млад
остати
као
приковати
.
—
Шта
јесам
,
што
не
ићи
?
—
упитати
писар
,
а
жандарм
зауставити
онај
што
јесам
поћи
и
ако
јесам
још
бити
везати
.
—
јесам
,
јесам
,
господин
,
хтети
да
признати
,
.
.
кривити
јесам
,
—
почети
млад
да
муцати
,
—
сав
јесам
као
што
јесам
казати
;
...
у
тај
завијутак
имати
@card@
динар
који
јесам
украсти
од
пензионер
Н
...
признати
,
Миша
,
признати
,
не
вредити
ми
ништа
више
лагати
,
...
ухватити
јесам
.
—
не
знати
ја
ништа
,
ако
јесам
тај
тај
јесам
други
ствар
и
тај
ја
се
ништа
не
тицати
;
јер
ја
знати
да
јесам
,
—
одговорити
Миша
још
упоран
него
до
сада
...
Писар
се
не
освртати
на
Мишин
одрицање
већ
забележити
на
један
плав
табак
хартија
цео
Здравков
исказ
,
па
кад
бити
с
тај
готов
,
он
изненада
упитати
Миша
:
—
Па
добро
,
Миша
,
ти
велим
да
о
овај
ништа
не
знати
.
—
да
.
—
онда
шта
хтети
са
Здравка
кад
јесам
ти
поштен
?
...
—
ни
јесам
не
знати
,
...
случајно
јесам
се
удружити
с
он
...
—
Лаже
,
господин
,
са
ја
јесам
заједно
красти
,
—
прекинути
он
Здравко
,
—
ја
потпуно
признавати
свој
кривица
,
који
јесам
скоро
без
свој
воља
учинити
,
и
кајати
се
,
што
одмах
јесам
признати
...
знати
само
толико
,
да
овде
сада
не
бити
стајати
,
да
он
јесам
бити
!
—
(
ту
показати
рука
на
Миша
)
.
—
Шта
велим
ти
,
Миша
,
а
?
—
упитати
писар
више
као
од
беда
.
—
ја
не
велим
ништа
,
јер
ништа
јесам
ни
крив
.
за
сав
време
патролџија
само
преносаше
тежина
тело
с
један
нога
на
други
.
Писар
узити
онај
замотуљак
и
прво
скинути
читав
гужва
подебео
жица
,
за
тај
развити
један
платно
од
танак
жица
,
који
јесам
сигурно
бити
од
неки
стар
сито
,
—
у
који
се
забелити
сребро
.
—
један
,
два
,
три
,
—
бројити
писар
,
—
равно
:
три
стотина
и
педесет
динар
!
—
рећи
кад
бити
готов
...
—
толико
јесам
,
—
потврдити
Здравко
.
—
Одрешићеш
она
,
—
рећи
жандарм
,
—
и
затворити
,
али
обашка
;
...
конопчић
подавати
патролџија
;
...
неки
ти
и
он
помоћи
.
—
разумети
!
—
викнути
жандарм
,
па
се
за
тај
окренути
онај
двојица
:
—
хајати
!
...
напред
!
...
.
кад
изићи
,
писар
прићи
к
врата
иза
који
јесам
стајати
и
позвати
ми
да
доћи
к
он
.
—
ви
награда
не
фалити
,
сад
моћи
ићи
,
јер
јесам
сванути
,
па
гледати
ти
себе
што
пре
место
наћи
и
владати
се
као
што
требати
,
.
.
ви
јесам
се
сада
врло
лепо
показати
...
—
кад
ја
бити
требати
ја
хтети
ви
позвати
...
како
ви
јесам
име
?
...
ја
он
казати
наш
име
и
он
она
забележити
,
за
тај
се
поздравити
и
отићи
...
бити
јесам
лепо
сванути
.
до
седам
и
по
сахат
шврљати
јесам
по
улица
и
ако
јесам
бити
веома
хладно
;
време
ми
јесам
доста
брзо
проћи
у
разговор
о
прошлоноћашњем
догађај
.
XИИ
.
Трећег
дан
,
после
овај
чудан
догађај
,
ступити
на
послуживање
код
један
удовица
,
који
се
и
данас
чинити
да
јесам
млад
и
врло
леп
.
њен
хтети
тај
име
прећутати
и
звати
јесам
просто
:
Госпођа
,
па
квит
;
јер
јесам
још
удовица
,
па
она
моћи
што
сретати
шкодити
поред
сав
њен
„
лепота
“
и
„
младост
!
“
сматрати
за
дужност
да
ти
јесам
описати
,
кад
она
име
не
моћи
казати
,
али
сумњати
да
хтети
ја
тај
испасти
за
рука
,
ну
ти
се
задовољити
па
како
бити
.
Ела
,
мој
нов
госпођа
,
какав
јесам
бити
онда
такав
јесам
и
данас
после
толико
година
,
...
просто
на
она
никакав
,
ама
ни
најмање
промена
,
а
од
куда
тај
и
како
ђаво
хтети
знати
.
сигурно
знати
неки
белај
,
частан
јесам
убити
,
што
други
смртан
не
моћи
докучити
!
...
пре
пун
петнаест
година
имати
јесам
равно
тридесет
и
осам
.
кад
јесам
човек
онда
гледати
јесам
знати
шта
пре
да
се
дивити
:
да
ли
онај
леп
,
као
гар
црн
кос
,
или
онај
пуст
бео
лице
који
превазилазаше
албастар
,
на
који
јесам
природа
сав
свој
моћ
показати
,
или
онај
леп
и
правилан
носић
?
!
.
.
не
знати
,
тек
моћи
посигурно
тврдити
,
да
она
јесам
нос
леп
на
свет
...
ја
се
бар
тако
чинити
а
и
сада
моћи
рећи
,
да
хтети
се
само
због
он
и
по
трећи
пут
удати
...
Чудо
од
нос
!
!
...
А
шта
,
тек
,
да
казати
за
очи
и
уста
,
нарочито
очи
,
који
јесам
увек
смерно
к
земља
оборен
,
особито
кад
с
ко
говорити
?
!
...
Тешко
онај
ко
изненада
погледати
!
.
.
тај
јесам
очи
који
пасти
!
.
.
Срећа
мој
ти
тада
јесам
бити
стар
бар
за
пет
година
,
иначе
бити
се
на
њихов
ватра
жив
испећи
!
одело
какав
јесам
носити
онда
,
носити
и
данас
—
српски
.
А
што
она
лепо
стајати
манути
се
,
а
што
и
да
не
,
кад
јесам
скројити
као
салити
!
.
.
Шушти
свила
,
Божа
,
мислити
морски
јесам
талас
!
имати
јесам
тај
манија
,
да
увек
носити
,
и
лети
и
зими
,
црвен
чарапа
и
плитак
ципела
од
који
се
врвца
на
улица
често
пута
одрешити
,
ти
јесам
принудити
ко
молити
да
она
исти
везати
,
пошто
она
јесам
бити
не
могуће
сагнути
се
,
а
и
ја
јесам
једаред
,
пре
четири
година
,
имати
тај
срећа
...
при
сваки
говор
,
као
увод
,
бити
јесам
она
реч
:
„
ја
сирот
и
слаб
удовица
без
ичији
заштита
“
,
па
и
онда
,
кад
бити
у
деликатеској
радња
тражити
за
пет
пар
швајцарски
сир
или
салама
...
мој
госпођа
бити
јесам
онда
,
а
и
данас
,
богат
и
велик
тврдица
.
једино
новац
јесам
жалити
за
„
растока
“
,
белило
и
купатило
.
због
свој
цицијашлука
она
јесам
више
пута
настрадати
.
ево
само
један
случај
који
јесам
из
њен
уста
слушати
кад
јесам
жена
причати
:
—
један
вече
,
—
причати
она
,
—
задржати
се
до
једанаест
сахат
код
прија
Милка
и
не
слутити
шта
се
на
поље
дешавати
...
Тачно
у
једанаест
устати
,
па
док
обући
бунда
,
па
док
се
спремити
и
поздравити
,
проћи
још
пола
сахат
...
кад
изићи
на
поље
имати
шта
и
видети
:
дувати
хладан
ветар
као
помаман
,
а
киша
шибати
да
очи
истерати
.
за
пет
минута
бити
јесам
до
кожа
мокар
,
...
јер
кишобран
никако
јесам
моћи
отворити
,
а
и
да
јесам
,
шта
бити
ја
помоћи
?
...
.
ништа
.
једва
доћи
до
први
фијакерски
станица
...
јесам
моћи
даље
и
ако
ја
кућа
бити
близу
.
—
„
еј
,
кочијаш
!
“
—
викнути
један
кочијаш
с
крај
,
који
се
бити
увити
у
мекинтош
,
—
„
моћи
ли
ја
одвести
до
кућа
?
...
ту
јесам
близу
“
...
—
„
Мог
,
моћи
,
изволте
у
кола
“
—
рећи
и
отворити
врата
,
—
„
који
јесам
улица
и
број
?
“
—
„
м
...
.
ска
,
број
@card@
,
...
а
колико
хтети
ја
узети
?
“
—
„
тај
улазити
у
кола
да
не
киснути
,
...
два
динар
тај
се
знати
“
...
—
„
она
,
два
динар
!
тај
ето
ту
јесам
,
.
.
други
улица
,
...
грош
доста
јесам
(
!
)
“
рећи
.
—
он
хтети
затворити
врата
,
па
се
предомислити
и
рећи
:
—
„
Добра
,
ући
“
.
—
ја
,
несретница
,
и
не
слутити
шта
он
мислити
,
ући
и
кола
се
кренути
...
седити
ја
у
кола
а
вод
сав
цурити
с
ја
на
седиште
...
—
Почнем
спремати
новац
да
он
одмах
платити
те
да
не
стајати
пред
капија
,
па
у
тај
и
не
обратити
пажња
колико
се
возити
али
ипак
ја
се
учинити
веома
дуго
.
Очекивах
да
се
сваки
тренутак
зауставити
кола
,
али
бадава
,
она
се
кретати
веома
брзо
,
а
при
тај
бити
јак
помрчина
...
најзад
стати
...
Кочијаше
сићи
и
отворити
врата
.
—
„
Дошли
јесам
госпођа
“
,
—
рећи
он
.
—
„
на
ево
тај
грош
“
,
—
рећи
он
из
кола
,
—
„
и
двадесет
пар
да
попити
...
заслужити
јесам
,
неки
ти
јесам
алал
.
“
—
„
и
ви
“
—
одговорити
он
узимати
новац
.
—
ја
изићи
из
кола
,
а
ветар
дувати
још
јаче
и
киша
шиб
као
бич
...
он
у
тренутак
затворити
врата
па
сести
и
одјурити
као
помаман
.
Помрчина
јесам
тако
јакати
бити
,
да
јесам
ништа
видети
,
...
само
ја
нога
упадати
дубоко
у
мекан
блато
...
нигде
кућа
!
...
—
„
Шта
јесам
овај
?
...
где
јесам
ја
?
“
—питах
се
батргати
час
лево
час
десно
по
онај
блато
...
Поче
ја
страх
хватати
...
на
двадесет
корак
од
ја
викнути
неко
што
игда
моћи
:
„
слушати
!
“
...
.
ја
стати
као
укопати
...
после
овај
чути
с
други
страна
али
слаб
:
„
слушати
!
“
.
у
мало
ја
свест
не
оставити
...
напрегнути
сав
снага
и
упутити
се
један
фењер
који
јесам
бити
далеко
од
ја
тако
,
да
јесам
се
светлост
једва
моћи
распознати
...
у
зло
доба
приспети
до
фењер
који
јесам
бити
на
један
кућа
,
пошто
јесам
газити
бар
до
колено
.
после
четврт
сахат
једва
разабрати
где
јесам
бити
,
...
више
војни
сењак
и
барутана
код
лудница
!
“
...
овај
мој
госпођа
имати
јесам
рођену
мајка
и
два
сестра
,
али
јесам
сам
самцит
седети
у
свој
велик
кућа
,
док
ја
јесам
код
она
доћи
...
сав
соб
,
шест
на
број
,
бити
јесам
врло
лепо
наместити
,
нарочито
њен
спаваћи
соб
са
два
диван
кревет
,
...
сигурно
јесам
један
бити
њен
покојни
муж
,
на
ко
јесам
сада
лежати
један
грдно
велик
пас
.
ја
јесам
спавати
у
кујна
на
један
исцепан
,
кожан
канабе
,
управо
на
голим
федер
од
јак
жица
,
који
јесам
ја
ужасно
жуљити
и
помагати
да
дрхтати
кад
јесам
ладан
ноћ
.
наступити
јак
зима
и
цича
као
за
инат
,
а
ја
међутим
го
што
’
но
казати
као
фишек
.
цео
боговетан
ноћ
предрхтим
на
онај
проклет
федер
док
се
„
бубица
“
,
тако
јесам
госпођа
звати
онај
псина
,
теглити
и
зевати
у
мек
и
топлој
постеља
!
—
Божа
мој
,
—
говорити
јесам
себе
,
—
какав
јесам
овај
људи
без
срце
и
дух
?
радити
по
цео
дан
као
роб
:
и
го
и
бос
,
и
гладан
и
жедан
,
па
поред
тај
ноћу
да
се
смрзнути
у
хладан
кујна
,
несмејући
ватра
наложити
,
а
она
увући
онај
псина
у
соб
па
он
покривати
и
топли
,
и
два
пута
недељно
куп
и
чешаљ
!
...
хранити
он
добар
парче
месо
а
ја
да
да
глодати
кости
!
...
два
месец
издржати
како
он
драго
,
али
кад
наступити
онај
љут
мраз
,
не
моћи
даље
,
ваљати
ја
јесам
се
овај
зло
спасавати
али
како
?
...
куда
хтети
у
овај
најгоре
зимњи
доба
?
...
свако
чувати
свој
скровиште
,
...
тај
јесам
мука
наћи
други
место
.
Често
пут
госпођа
отићи
к
мати
и
код
она
провести
по
недеља
дан
,
а
ја
оставити
сам
у
цео
кућа
(
разумети
се
да
јесам
соб
сав
закључати
)
;
са
себе
одвести
и
бубица
да
јесам
тамо
тимарити
и
храна
,
а
ја
за
сав
тај
време
чешати
сув
хлеб
у
ладан
кујна
,
пошто
јесам
и
дрво
под
кључ
.
Сећам
се
,
као
да
јесам
тај
сада
бити
,
кад
један
четвртак
после
подне
отићи
госпођа
к
свој
мати
,
а
ја
остати
код
кућа
...
Седећи
на
онај
дроњав
канабе
дуго
јесам
размишљати
шта
хтети
да
радити
и
,
најзад
,
доћи
до
закључак
да
ићи
на
занат
,
и
ако
јесам
знати
,
да
се
и
шегрт
тако
,
ако
не
и
горе
,
мучити
,
али
само
за
кратак
време
.
Чисто
као
да
се
неки
терет
отрести
кад
се
на
тај
решити
,
па
устати
са
„
канабе
“
и
почети
се
шетати
по
кујна
...
јесам
три
пут
прећи
тамо
и
амо
,
кад
поред
залеђен
прозор
спазити
један
сенка
где
промакнути
...
брзо
прићи
к
врата
и
кад
она
отворити
на
праг
стајати
жандарм
са
велик
леденица
на
брк
.
—
добар
дан
!
—
поздравити
ја
кад
се
појавити
на
врата
.
—
добар
дан
,
—
отпоздравити
он
,
—
шта
желити
?
—
седити
ли
овде
Н
.
Н
.
уд
?
—
седити
.
—
јесам
ли
тај
ђак
Милан
Н
...
,
што
код
она
послуживати
?
—
јесам
,
ја
јесам
...
—
Тражио
јесам
ти
у
школа
,
па
,
овај
,
четвртак
,
...
рећи
ја
по
пријава
да
јесам
овде
.
—
да
,
овде
јесам
.
—
Ева
,
потписати
овде
,
да
јесам
овај
позив
примити
,
па
доћи
одмах
у
кварт
.
—
Шта
хтети
ја
тамо
?
—
упитати
зачуђен
.
Жандарм
отићи
,
а
ја
остати
читати
позив
...
после
кратак
време
упутити
се
у
кварт
.
—
гле
,
и
ти
јесам
ту
!
—
викнути
Пера
кад
ући
у
ходник
,
—
јесам
знати
да
јесам
и
ти
позвати
...
сетити
јесам
се
од
прилика
да
јесам
због
онај
награда
.
—
Ева
ти
и
мој
позив
па
неки
жандарм
оба
заједно
унети
,
—
рећи
Пера
пружати
он
позив
...
таман
Пера
бити
заустити
да
нешто
рећи
,
а
звонце
изненада
зазвонити
више
ја
од
ко
се
тргнути
и
одскочити
на
сред
ходник
,
шта
се
сав
присутан
грохот
насмејати
,
док
ја
међутим
не
скидати
очи
са
звонце
.
—
неки
ући
тај
двојица
,
—
чути
се
познати
ми
писарев
глас
кроз
врата
,
који
бити
жандарм
отворити
држати
се
десни
рука
за
брава
а
леви
за
зид
.
—
Хајд
,
улазити
ви
двојица
!
—
продерати
се
жандарм
правити
ми
место
да
проћи
не
скидати
рука
с
брава
.
—
добар
дан
!
—
процедити
кроза
зуб
.
—-
бог
ви
помоћи
!
—
отпоздравити
ми
писар
,
—
како
јесам
?
јесам
ли
наћи
послуживање
?
—
јесам
.
—
То
јесам
лепо
!
...
него
ја
јесам
ви
звати
да
ви
предати
новац
који
ви
јесам
г
.
Т
...
пензионер
,
у
име
награда
дати
...
Пера
ја
погледати
са
радостан
лице
,
а
ја
међутим
почети
брже
окретати
капа
у
рука
...
—
хвала
,
—
одговорити
у
један
глас
...
—
г
.
Т
...
јесам
казати
да
ви
ја
новац
поделити
...
дати
ви
јесам
@card@
динар
.
—
сто
динар
!
—
узвикнути
скоро
у
један
исти
тренутак
и
у
мало
што
не
прискочити
писар
да
он
загрлити
,
а
тај
бити
сигурно
учинити
само
да
јесам
бити
на
тај
место
и
да
он
јесам
представљати
власт
...
—
да
,
сто
динар
,
—
почети
опет
писар
,
—
велим
да
јесам
богат
човек
и
да
моћи
и
хтети
поштење
да
наградити
!
...
веома
он
јесам
бити
мило
кад
јесам
он
о
ви
причати
.
—
хвала
он
!
...
—
Али
он
јесам
новац
оставити
код
ја
под
услов
да
ви
он
тек
онда
предати
,
кад
ја
обећати
,
да
хтети
вазда
остати
поштен
и
ваљан
...
—
Хоћемо
,
хтети
,
господин
,
увек
...
цео
век
!
—
е
,
лако
јесам
тај
обећати
,
ама
требати
и
испунити
.
—
бог
ја
хтети
!
—
наравно
,
ја
ви
морати
веровати
...
истина
ви
јесам
још
мали
,
али
ипак
не
толико
да
не
моћи
разликовати
добро
од
зло
...
ето
,
зар
ви
јесам
сад
задовољан
него
Миша
и
Здравко
,
који
јесам
у
затвор
.
—
да
богмити
да
јесам
задовољан
,
...
а
ко
не
бити
бити
?
...
ја
да
јесам
хтети
бити
неваљао
,
ја
бити
сав
новац
,
кад
јесам
он
наћи
,
задржати
,
—
одговорити
Пера
преносити
тежина
тело
час
на
један
час
на
други
нога
.
—
тако
јесам
...
ево
ти
@card@
,
а
ево
и
ти
,
—
рећи
писар
пружати
најпре
Пера
па
ја
по
један
замотуљак
који
извадити
из
фијока
,
—
па
купити
шта
ви
требати
...
хтети
писар
пољубити
у
рука
пошто
примити
новац
,
али
ми
он
не
допустити
.
Пера
се
од
радост
бити
толико
збунити
,
да
у
канцеларија
метнути
капа
на
глава
.
—
сад
збогом
!
—
рећи
писар
,
—
учити
добро
и
владати
се
као
што
требати
...
моћи
заборавити
што
јесам
обећати
!
—
Нећемо
,
господин
,
...
збогом
и
хвала
!
—
збогом
!
Одистине
наш
радост
не
бити
крај
...
кад
на
улица
развити
замотуљак
и
видети
онолики
новац
,
—
па
сав
дводинарац
,
просто
јесам
моћи
свој
рођеним
очи
веровати
...
Срећа
!
...
Кажем
ти
срећа
,
какав
дотле
никад
немати
...
—
Шта
мислити
да
купити
?
—
упитати
ја
Пера
пошто
новац
вратити
у
џеп
.
—
рукавица
!
...
А
тај
?
—
ја
ти
не
моћи
ни
избројати
шта
хтети
сав
да
купити
...
само
знати
да
хтети
се
зачудити
кад
ја
бити
видети
.
—
Па
и
ја
хтети
,
наравно
,
поред
рукавица
купити
и
остати
нужан
потреба
.
—
у
недеља
после
подне
доћи
код
ја
,
...
знати
где
јесам
,
а
сад
морати
да
се
журити
,
...
чекати
ја
госпођа
...
збогом
!
—
збогом
!
...
уз
пут
до
кућа
непрестано
јесам
бројати
ствар
који
јесам
требати
да
купити
,
а
при
тај
јесам
бити
чврсто
стегнути
новац
у
џеп
,
и
,
кад
ући
у
кућа
чисто
одахнути
.
извадити
новац
и
сав
комад
по
комад
поређати
по
сто
па
почети
бројати
:
најпре
с
један
,
па
с
други
страна
:
@card@
комад
по
два
равно
@card@
...
Срећа
над
срећа
!
мој
одлука
пре
два
сахат
да
ићи
у
шегрт
не
бити
ја
ни
на
крај
памет
...
Шта
хтети
ја
тај
?
!
...
бити
богат
!
!
...
у
тај
срећа
не
осећати
ни
хладноћа
...
Час
сести
на
„
канабе
“
те
се
на
онај
федер
мало
проклацкам
,
час
устати
и
шетати
по
кујна
мислити
:
шта
ја
требати
а
шта
не
,
шта
морати
купити
а
шта
не
,
колико
хтети
потрошити
а
колико
хтети
ја
остати
,
час
се
зауставити
на
сред
кујна
са
рука
у
џеп
па
неки
време
гледати
у
новац
,
који
јесам
непрестано
на
сто
стајати
,
за
тај
пљунути
на
страна
и
и
почети
звиждати
...
главно
јесам
да
се
на
један
место
јесам
моћи
смирити
ни
два
минута
!
—
Данас
хтети
госпођа
ништа
говорити
да
јесам
новац
примити
нити
што
купити
,
...
сутра
хтети
,
—
рећи
купити
новац
,
који
тек
што
спустити
у
џеп
чути
госпођин
глас
:
—
Милана
!
...
Милана
!
...
—
изволте
,
госпођа
!
—
одазвати
се
и
истрчати
на
поље
.
—
јесам
ли
ту
?
...
—
јесам
,
...
а
и
где
бити
,
враг
,
бити
на
оваки
зима
?
!
...
—
она
,
она
...
баш
јесам
зима
!
...
—
кад
јесам
ти
у
бунда
и
у
три-четири
сукња
зима
,
а
како
ли
јесам
ја
у
сегелтуху
и
исцепан
кошуља
,
па
још
у
хладан
кујна
,
—
рећи
у
себе
,
а
за
тај
гласно
:
—ја
јесам
се
укочити
!
...
—
она
,
она
]
,
бааш
,
...
овај
јесам
да
бог
сачувати
!
...
хајд
’
запалити
лампа
већ
јесам
мрак
,
па
да
ја
скинути
ципела
...
док
ја
запалити
лампа
у
кујна
,
она
дотле
откључати
врата
од
соб
и
ући
унутра
а
и
ја
одмах
за
она
тај
запалити
и
други
лампа
.
у
соба
бити
врло
топло
и
пријатно
;
јер
јесам
велик
порцулански
пећ
држати
топлота
цео
дан
...
—
Хајд
,
прво
ја
скинути
ципела
,
молити
ти
,
јако
ја
стезати
,
па
после
ложа
ватра
,
—
рећи
госпођа
седати
на
један
столица
поред
сто
.
после
мали
напрезање
скинути
она
ципела
,
и
док
јесам
она
скинути
горњи
хаљина
,
ватра
јесам
већ
пуцкати
у
пећ
.
—
о
,
о
,
ала
јесам
овај
хладно
,
—
рећи
госпођа
седати
поред
пећ
,
—
презебле
јесам
ја
нога
!
Пошто
ја
јесам
и
сувише
бити
хладно
,
тај
и
без
њен
дозвола
сести
поред
пећ
на
један
шамлица
и
почети
се
грејати
:
ја
рука
а
онај
нога
...
„
ваљада
се
хтети
љутити
“
рећи
,
„
кад
видити
какав
јесам
зима
“
.
ох
како
ја
поред
пећ
тада
бити
пријатно
!
...
никад
заборавити
хтети
...
просто
јесам
се
од
тај
пријатност
и
данашњи
срећа
топити
!
...
сав
ја
некако
око
ја
постати
мило
...
за
тренутак
заборавити
на
сав
беда
,
али
тај
трајати
само
неколико
секунд
па
ја
на
памет
доћи
исцепан
канабе
са
голим
федер
и
хладан
кујна
,
па
и
нехотичан
погледати
на
кревет
где
јесам
оно
проклети
псетиште
лежати
и
упитати
се
:
за
што
не
бити
ја
ту
спавати
а
псето
у
кујна
?
!
...
док
се
ја
тако
питати
и
гледати
на
кревет
,
пасти
ја
у
очи
да
бубица
немати
на
кревет
,
и
,
за
мој
несрећа
,
упитати
госпођа
:
—
А
где
ви
јесам
бубица
кад
јесам
с
ви
отићи
?
Госпођа
се
окренути
тако
,
као
да
јесам
неки
убод
и
поглед
на
кревет
узвикнув
:
—
и
она
!
...
—
за
тај
скочити
,
—
она
,
она
!
.
.
бубица
,
бубица
!
...
пст
,
пст
!
.
.
бубица
!
она
,
она
,
где
ли
јесам
сирот
?
!
.
.
разгледати
по
цео
соба
испод
кревет
,
па
за
тај
,
онако
у
чарапа
,
као
помаман
истрчати
у
кујна
а
из
овај
напоље
под
трем
.
Шта
јесам
знати
,
морати
и
ја
устати
и
бубица
тражити
,
а
у
срце
јесам
се
радовати
што
јесам
немати
,
и
не
знати
шта
ја
чекати
.
—
немати
,
па
немати
!
.
.
бубица
!
.
.
Милана
!
.
.
бубица
!
—
До
ђаво
,
шта
ја
мешати
са
куче
!
—
рећи
за
себе
,
—
изволте
,
госпођа
!
!
—
Трчи
,
трчати
одмах
!
—
но
,
хвала
лепо
...
куда
?
!
—
Трчи
!
...
—
ама
куда
?
!
—
К
мој
мати
!
...
видити
јесам
ли
само
тамо
!
...
брзо
,
брзо
!
—
неки
ви
оба
ђаво
носити
,
—
прогунђати
за
себе
и
отићи
...
Штаћеш
?
у
млад
поговор
немати
.
за
мало
што
не
отићи
па
да
се
никад
више
не
вратити
...
имати
јесам
доста
и
сувише
новац
,
али
ја
нешто
и
преко
воља
задржати
...
сад
замислити
како
ја
јесам
бити
:
тек
што
јесам
се
поред
пећ
раскравити
и
почети
онај
благодет
топлота
да
уживати
,
—
хајд
’
преко
цео
Београд
по
онај
цичати
,
да
јесам
бар
за
шта
него
ни
за
шта
...
кад
стигнути
код
кућа
њен
мати
наћи
капија
закључан
...
Читав
сам
сахат
лупати
и
облетати
око
кућа
,
а
за
читав
сам
пед
подскакивати
од
зима
,
док
се
,
у
зло
доба
,
онај
бабетина
не
појавити
на
прозор
.
—
Ко
јесам
тај
?
—
упитати
крештећи
глас
.
—
Што
лупати
као
луд
?
—
луд
тај
јесам
дека
бити
,
па
јесам
и
ти
,
—
мислити
се
.
—
молити
ви
јесам
ли
госпођин
бубица
остати
код
ви
?
...
—
јесам
;
кад
ти
јесам
одавде
госпођа
у
три
сахат
отићи
код
Мица
,
отићи
јесам
и
бубица
с
она
.
—
знати
ли
за
цео
?
—
тај
да
,
...
за
цео
,
...
носити
тај
ђаво
,
озепсти
!
—
продерати
се
баба
и
залупити
прозор
.
да
јесам
проклети
да
бог
да
,
и
ти
твој
ћерка
и
њен
бубица
!
—
клети
уз
пут
као
да
ја
тај
нешто
помагати
.
вратити
се
кућа
.
кос
ја
се
од
зима
бити
накострешити
као
у
топовски
четка
.
—
Шта
јесам
?
...
јесам
ли
тамо
?
...
—
питати
госпођа
из
соб
чим
чути
да
долазити
.
—
јесам
тамо
,
—
одговорити
дувати
у
нокат
.
—
и
она
,
и
она
!
...
Шта
јесам
моћи
с
она
бити
?
!
.
.
слатко
,
добро
мој
кутак
!
—
До
ђаво
и
тај
и
онај
кад
ти
јесам
слатко
,
—
мислити
.
—
Па
баш
јесам
немати
?
!
...
—
немати
;
госпођа
велим
да
јесам
данас
отићи
с
ви
кад
јесам
поћи
госпођа
Мица
...
—
и
она
,
ја
црн
,
па
ја
јесам
тамо
јесам
никако
видети
!
...
о
,
о
,
Божа
,
како
тај
да
се
...
—
махнути
се
молити
ви
,
госпођа
,
—
усудити
се
да
јесам
прекинути
,
—
тај
да
јесам
најбоље
швајцарски
теле
не
бити
бити
вредно
толики
кукање
!
—
Гејаче
!
...
и
тај
ја
разумети
нешто
!
...
Београд
да
дати
не
бити
наћи
онако
благодаран
и
паметан
псето
!
...
—
за
тај
ли
оно
спавати
на
онаки
кревет
,
—
рећи
у
себе
,
—
не
знати
,
госпођа
,
али
ја
...
—
Ида
!
.
.
Трчи
одмах
!
...
—
куда
?
—
код
Мица
и
видити
јесам
ли
тамо
,
али
брзо
!
.
.
Знаш
,
у
Орашкој
улица
код
„
Славија
“
...
—
о
,
да
бог
да
,
да
поцркати
оба
,
.
.
куда
хтети
сад
поново
?
...
зар
јесам
мало
што
ићи
до
баба
и
прошпартати
цео
Београд
?
!
да
јесам
се
бар
сетити
па
да
одмах
свратити
,
—
рећи
у
себе
,
а
за
тај
гласно
,
—
ако
јесам
бубица
тамо
онда
она
до
сутра
хтети
ништа
бити
.
зар
морати
баш
сад
ићи
?
...
хладно
јесам
...
—
Трчи
кад
ти
казати
,
јер
цео
ноћ
не
моћи
заспати
.
Несмедох
више
ни
зуб
обелити
,
него
запети
на
Врачар
.
и
тамо
јесам
око
кућа
облетати
више
од
сахат
,
док
се
једва
милостив
не
наканити
да
отворити
прозор
као
и
онај
баба
.
—
Ко
јесам
тај
?
...
Шта
јесам
?
...
—
ја
јесам
...
—
Ко
јесам
ти
и
шта
хтети
?
...
не
моћи
ја
овде
да
зепсти
!
—
тај
ја
јесам
,
Милан
,
...
ђак
гђе
Н
.
Н
...
послати
ја
јесам
да
видити
,
да
јесам
код
ви
остати
њен
бубица
...
—
јесам
,
јесам
овде
ни
бити
,
.
.
ја
јесам
јесам
ни
видети
...
поздрав
госпођа
,
—
рећи
и
залупити
прозор
.
—
бог
да
простити
!
...
Баш
ја
јесам
ћеф
!
...
и
овај
хтети
да
озепсти
,
—
рећи
трчати
низ
улица
...
—
Шта
јесам
?
...
јесам
ли
тамо
?
—
упитати
госпођа
кад
доћи
.
—
јесам
.
Гђа
Мица
казати
да
јесам
ни
бити
тамо
...
—
еј
кук
ја
!
...
Госпођа
јесам
непрестано
,
док
јесам
без
вечера
заспати
,
јадиковати
за
бубица
,
а
кад
се
умирити
не
знати
...
сутра
дан
,
због
бубица
,
не
отићи
ни
у
школа
.
обојити
јесам
се
дати
у
потера
за
она
али
узаман
,
као
да
јесам
у
земља
пропасти
...
неко
она
бити
поштено
смрсити
конац
...
недеља
дан
јесам
госпођа
за
она
кукати
,
као
да
она
јесам
неко
,
Божа
ја
опростити
,
умрети
,
док
јесам
се
ја
,
међутим
,
од
срце
радовати
,
а
како
да
се
и
не
радовати
:
кад
почети
добијати
велик
и
добар
порција
јела
,
а
и
госпођа
из
дан
у
дан
постајати
сав
милостив
наспрам
ја
...
молити
се
бог
да
она
ја
заменити
—
бубица
,
те
да
се
дочепати
онај
топле
соб
и
мек
кревет
...
бог
ја
јесам
молба
услишити
,
ако
не
са
сав
,
оно
бар
у
пол
.
дан
јесам
пролазити
без
икакав
важан
догађај
,
сем
ако
се
моћи
сматрати
као
догађати
:
што
јесам
имати
и
рукавица
и
ципела
и
први
пут
у
живот
—
нов
капут
...
али
,
један
после
подне
,
госпођа
отићи
к
мати
као
обично
и
тамо
се
дуго
задржати
.
ја
јесам
,
међутим
,
седети
у
хладан
кујна
,
читати
и
грчити
се
од
зима
.
моћи
јесам
бити
седам
сахат
кад
госпођа
јако
закуцати
на
кујнски
врата
.
—
Милана
!
...
Милана
!
...
—
изволте
,
госпођа
!
—
одазвати
се
и
журно
отворити
врата
на
који
она
упасти
као
да
јесам
неко
гурнути
,
а
у
лице
бити
блед
као
крпа
.
—
Шта
јесам
,
госпођа
?
—
упитати
гледати
јесам
онако
усплахирен
.
—
јесам
ли
бити
ко
код
ти
?
—
јесам
...
—
ама
сад
,
сад
?
!
...
—
Ника
јесам
долазити
одкад
јесам
ви
отићи
.
—
она
,
она
!
...
Трчи
!
...
—
опет
да
трчати
!
...
куда
?
!
—
Закључај
капија
.
—
хвала
бог
само
кад
хтети
ићи
да
тражити
бубица
,
—
рећи
за
себе
.
—
и
добро
разгледати
по
двориште
да
немати
ко
...
видити
јесам
ли
и
подрум
закључати
,
—
викати
она
с
врата
.
—
ко
хтети
бити
,
враг
,
шта
имати
овде
послати
?
—
рећи
за
себе
.
—
умрети
јесам
жив
од
страх
.
.
сад
кад
јесам
у
двориште
ући
видети
један
човек
где
у
мој
прозор
гледати
,
па
кад
ја
спазити
побећи
у
трка
на
улица
...
сад
разумедох
госпођин
страх
и
тај
хтети
да
се
користити
.
Пошто
закључати
капија
и
вратити
се
унутра
рећи
:
—
бог
ја
јесам
чист
посао
...
сад
кад
изићи
у
двориште
и
ја
видох
један
човек
где
се
шуњати
око
капија
...
—
ох
,
Божа
,
па
тај
јесам
лопов
,
разбојник
!
—
Ника
други
!
.
.
разбојник
!
—
додати
плашљиво
и
ако
ја
ни
најмање
јесам
бити
страх
,
јер
јесам
имати
ништа
да
изгубити
,
а
мој
гол
душа
ники
не
требати
,
—
ваљати
ми
од
сад
увек
закључавати
капија
чим
се
мрак
спустити
,
...
али
који
јесам
и
тај
вајда
,
кад
лупеж
моћи
прескочити
преко
плот
.
—
ах
,
Божа
,
зар
моћи
?
!
...
—
да
како
,
моћи
бити
и
ја
.
—
Тешко
ја
!
...
видити
,
видити
,
да
ли
јесам
добро
закључати
кујна
,
па
доћи
да
ја
скинути
ципела
.
—
Хоћу
ли
да
метнути
вече
да
се
грејати
?
—
упитати
пошто
скинути
ципела
и
наложити
пећ
.
—
црно
ја
јела
!
.
.
разбојник
!
.
.
не
моћи
ништа
окусити
...
метнути
,
ради
шта
знати
...
—
не
бринути
се
,
—
мислити
,
—
ја
хтети
ти
заменити
.
Пошто
у
прозорчић
на
пећ
метнути
вече
да
се
грејати
,
сести
и
ја
на
столичица
да
се
грејати
исто
онако
као
и
пре
кад
јесам
нестати
бубица
...
—
сав
јесам
добро
закључати
?
—
питати
она
.
—
све
...
него
,
овај
,
прозор
јесам
овај
и
сувише
велик
,
...
на
један
окно
рахат
да
се
човек
провући
...
—
и
она
!
—
узвикнути
госпођа
подскочив
од
страх
,
као
да
јесам
се
неко
већ
увући
,
—
ја
бити
прецркнути
од
страх
!
—
моћи
бити
,
бог
ја
,
свашта
да
бити
док
бити
се
ја
пробудити
у
кујна
,
...
а
имати
тако
вешт
лопов
,
како
јесам
слушати
,
да
моћи
без
икакав
лупа
разбити
стакло
на
прозор
и
...
—
и
она
,
и
она
,
...
куку
ја
!
—
Обешењаци
,
...
намазати
крпа
са
тесто
па
јесам
прилепити
на
окно
од
прозор
и
само
притиснути
,
па
јесам
за
тренут
свршен
и
пролаз
слободан
.
,
.
без
и
најмањег
шум
,
...
казати
ви
!
.
.
—
о
,
несретник
!
мајка
она
божји
убити
!
—
клети
госпођа
не
скидати
очи
с
прозор
,
—
умети
ли
ти
из
револвер
да
пуцати
?
.
.
—
како
не
?
!
...
јесам
ја
тако
мали
...
код
ми
деца
из
рана
младост
имати
посао
са
оружје
,
—
одговорити
хвалисав
и
ако
дотле
револвер
никад
у
рука
јесам
ни
узети
.
—
А
бити
л
’
тај
бити
страх
да
спавати
на
онај
кревет
кад
јесам
до
прозор
?
!
.
.
—
То
јесам
и
хтети
,
—
рећи
у
себе
,
а
за
тај
гласно
:
—
бог
с
ви
,
госпођа
,
какав
страх
?
!
...
па
још
кад
имати
револвер
!
.
.
десет
она
да
доћи
не
бојити
се
...
видити
,
кад
бити
неко
случајно
и
провалити
прозор
,
морати
бити
ја
нагазати
,
када
бити
он
ја
,
валах
,
за
свагда
смрсити
конац
!
!
...
—
о
,
бог
тај
чути
,
дете
,
...
мало
ја
лакнути
...
од
вечерас
хтети
спавати
на
овај
кревет
,
...
лепо
хтети
он
наместити
...
—
кад
јесам
ја
ту
не
бринути
се
ништа
(
!
)
—
ако
јесам
гладан
узети
па
вечерати
,
ја
не
моћи
ништа
окусити
...
овде
хтети
од
сад
и
и
учити
,
...
моћи
седети
докле
ти
јесам
воља
,
.
.
некако
јесам
слободан
кад
горети
лампа
...
да
јесам
нешто
и
сирот
бубица
овде
она
бити
осетити
лопов
...
—
А
који
бити
вајда
бити
што
бити
она
осетити
,
кад
не
бити
ни
реп
мрднути
!
...
не
бити
,
валах
,
па
да
читав
батаљон
на
кућа
напасти
!
...
веома
јесам
бити
лења
.
—
е
,
ко
знати
,
псето
познавати
непријатељ
кућа
.
главно
јесам
,
ја
јесам
бити
постигнути
сав
циљ
,
ништа
ја
се
више
јесам
тицати
,
а
најмање
бубица
.
Пошто
госпођа
не
хтети
ништа
јести
,
ја
узети
шерпа
с
јела
и
понети
у
кујна
да
вечерати
.
—
Вечерај
ту
,
—
рећи
ја
она
,
—
куда
хтети
?
...
хладно
јесам
у
кујна
!
—
о
,
о
,
од
куда
толики
милост
?
!
...
чудити
се
.
јесам
да
јесам
јести
,
него
јесам
просто
,
што
но
казати
,
трпати
,
јер
бити
веома
гладан
...
лепо
се
усправити
на
столица
као
да
ја
јесам
колац
у
леђа
.
док
ја
вечерати
госпођа
наместити
кревет
,
најпре
њен
па
мој
...
гледати
ја
па
никакав
разлика
:
бео
се
и
један
и
други
као
снег
;
какав
јастук
и
јорган
на
један
такав
и
на
други
...
Чисто
неверујем
да
хтети
у
такав
постеља
лећи
.
најзад
успремити
суд
и
метнути
још
дрво
у
пећ
...
док
јесам
тај
радио
и
у
кујна
се
бавити
,
дотле
јесам
госпођа
лећи
...
—
седити
сад
па
учити
,
—
рећи
ја
она
,
—
а
кад
бити
хтети
лећи
ослушнути
да
се
ко
не
шуњати
по
двориште
...
пазити
на
лампа
!
...
—
не
бринути
се
,
госпођа
...
кад
јесам
овако
чист
кревет
пресвућићу
рубља
.
—
Можеш
.
тако
јесам
и
радио
:
обући
јесам
све
нов
што
јесам
пре
купити
.
јесам
смести
лећи
док
госпођа
не
заспати
,
а
у
нестрплењу
јесам
очекивати
,
да
се
на
онај
диван
кревет
испружити
...
Дође
и
тај
жељен
час
,
те
пошто
се
прекрстих
и
свесрдан
бог
помолити
,
легнути
.
Божа
,
како
се
осећати
пријатно
и
задовољно
...
Шта
ја
тада
на
памет
не
доћи
...
мислити
јесам
о
сав
;
у
памет
ређати
сав
дан
за
дан
,
догађај
за
догађај
који
јесам
дотле
преживети
.
—
да
ли
јесам
будан
и
да
ли
заиста
лежати
у
оваки
постеља
?
!
јесам
,
будан
јесам
...
о
,
о
,
срећа
!
—
говорити
јесам
са
себе
,
—
али
да
не
однети
ђаво
онај
кучиште
,
још
бити
се
ја
грчити
на
федер
у
кујна
...
Претресајући
тако
све
до
најмање
ситница
дуго
јесам
моћи
заспати
.
—
сигуран
одбрана
,
—
рећи
у
себе
,
кад
ја
у
јутро
госпођа
пробудити
дрмати
ја
сав
снага
,
—
моћи
јесам
ја
лопов
однети
на
Торлак
,
па
и
зид
место
окно
провалити
,
не
бити
ништа
осетити
!
—
Ал
ти
спавати
тврдо
!
!
—
Чуди
се
госпођа
.
—
и
не
спавати
!
—
А
што
?
—
цео
ноћ
,
до
пред
сам
зор
,
јесам
тренути
,
јер
јесам
непрестано
ослушкивати
да
немати
ко
,
и
заспати
јесам
кад
јесам
већ
хтети
сванути
...
ви
јесам
поред
ја
тако
сигурно
спавати
као
у
град
!
...
—
е
,
е
,
онда
добро
,
добро
!
—
А
да
ја
јесам
нешто
ноћас
звати
бити
бити
сада
:
„
куку
ја
“
после
овај
лаж
...
Шта
јесам
знати
да
радити
,
морати
јесам
тако
рећи
за
љубав
онај
кревет
,
јер
да
јесам
знати
,
да
јесам
цео
ноћ
онако
тврдо
спавати
рђаво
бити
проћи
.
тако
јесам
ти
ја
овде
царски
живети
...
дуг
време
госпођа
се
навикнути
на
ја
,
па
почети
,
богме
,
по
мало
чак
и
да
ја
мазити
и
тепати
,
што
јесам
за
ја
бити
као
неки
предовољство
...
до
дух
јесам
бити
редак
случај
да
ја
по
добро
и
за
уш
повући
...
један
вече
,
кад
хтети
госпођа
лећи
,
рећи
ја
:
—
Милана
,
сутра
у
седам
сахат
морати
бити
код
мати
,
имати
важан
посао
,
па
с
тај
морати
устати
раније
...
—
Добра
,
госпођа
,
кад
год
хтети
.
—
ја
хтети
ти
већ
пробудити
,
па
хтети
ићи
на
пијац
да
купити
кифла
и
још
шта
требати
,
...
видити
,
...
сад
одмах
легнути
.
ја
се
одмах
стрпати
у
кревет
и
ако
јесам
дуварни
сахат
показати
тек
шест
а
други
јесам
у
кућа
ни
имати
,
...
он
ми
јесам
бити
један
једини
.
обојити
јесам
брзо
заспати
.
колико
јесам
спавати
и
који
јесам
доба
бити
не
знати
,
кад
кроза
сан
чути
госпођин
глас
:
—
Милана
!
хајде
устати
одавно
јесам
сванути
!
...
протрљати
очи
,
који
ја
бити
,
чинами
се
,
пун
труње
...
зевнути
једаред
,
други
пут
и
устати
...
заиста
бити
већ
доста
видан
.
брзо
се
обући
и
умити
.
Госпођа
јесам
још
лешкарити
.
—
запалити
овде
у
соба
лампа
,
...
не
видити
се
најбоље
—
рећи
ја
она
што
и
учинити
.
—
колико
јесам
тај
сахат
?
Приђем
ближе
к
сахат
и
погледати
.
—
Шест
и
четврт
...
—
охо
,
ја
јесам
се
успавати
.
хајде
пожурити
,
...
на
,
ево
тај
пар
;
...
узети
за
двадесет
пар
кифла
и
за
тридесет
пасуљ
,
те
да
скувати
кад
се
од
мати
вратити
...
Закључај
капија
кад
поћи
!
—
рећи
госпођа
пружати
ја
новац
који
извадити
испод
јастук
.
—
Хоћу
,
госпођа
,
...
сад
хтети
се
вратити
.
Обучем
зимски
