изићина
врата
и
стати
,
не
видити
ништа
око
себе
.
Беше
страшно
погледати
јесам
.
лице
сав
крваво
,
кос
разбарушити
,
почупати
,
висити
читав
бич
ишчупати
из
корен
.
—
Стојан
,
дати
ја
водити
да
се
опрати
,
прошаптати
она
,
видети
Стојан
како
јесам
гледати
немарно
.
—
А
онај
отићи
,
братити
,
још
чупав
и
горети
;
заборавити
да
се
умити
,
рећи
он
,
смешити
се
.
и
Гојко
изићи
у
ходник
,
па
погледати
Љубица
презриво
,
добацити
она
:
—
сад
и
сам
јамачно
увиђати
,
да
јесам
имати
права
бринути
се
о
светиња
школа
.
љубица
план
.
у
такав
несрећа
и
страдање
наћи
се
још
снага
за
терање
инат
.
—
и
овај
јесам
,
знати
,
ваш
масло
!
...
Платићете
!
...
рећи
она
,
па
се
огрнути
и
отићи
преко
двориште
.
—
ето
ми
сад
нов
беда
,
рећи
Гојко
,
плашити
се
.
и
куд
ја
ђаво
навести
да
јесам
дирати
!
—
јесам
требати
,
одговорити
он
Стојан
.
кад
год
се
анатема
тући
,
склањати
се
испред
она
,
да
сачувати
свој
глава
.
тако
јесам
тај
,
братити
мој
!
...
—
нека
,
доста
јесам
и
ја
патити
,
па
да
гледати
једаред
и
њен
страдање
.
—
А
тај
,
чинити
ја
се
,
не
видити
писар
?
—
не
.
Што
?
—
Вис
јесам
окрвавити
од
она
.
заборавити
на
тај
у
забуна
,
па
само
ускочити
на
коњ
и
отићи
.
Гојко
опет
засијати
радост
на
лице
.
сетити
се
Веља
са
захвалност
.
истина
,
срце
он
опет
зепсти
од
какав
нов
беда
,
који
он
моћи
снаћи
,
и
он
већ
претурати
у
глава
разнети
комбинација
,
али
он
не
долазити
на
памет
ништа
тако
страшно
.
XИВ
.
у
судница
сед
председник
,
ћата
и
тројица
одборник
,
па
нешто
веома
живо
и
поверљиво
претресати
.
Богосав
јесам
у
разговор
,
а
већ
и
иначе
,
вазда
главно
лице
,
па
се
дати
у
објашњавање
ситуација
присутан
.
Слушаоци
изгледати
веома
брижан
,
погнути
глава
,
па
само
махнути
она
по
некад
у
страна
,
почешати
затиљак
и
опет
ћутети
и
слушати
.
А
ћата
се
распричати
у
велик
:
.
—
истина
,
и
Николча
синоћ
доћи
из
Београд
;
и
он
јесам
обићи
неки
...
и
ћата
именовати
неки
главни
политички
радник
.
—
он
сав
рећи
да
јесам
тај
само
тек
’
наки
...
празан
глас
...
—
Надлагује
се
свет
,
мора
,
рећи
један
одборник
.
—
А
’
наки
велим
...
наставити
ћата
,
министар
јесам
веселити
,
ники
и
не
сањати
о
промена
.
—
јок
,
одсећи
председник
.
ја
знати
што
знати
:
од
данас
за
два
недеља
бити
промена
,
па
ја
одсећи
уш
,
ако
тај
не
бити
...
познавати
ја
по
овај
овде
:
чим
се
они
устумарати
сваки
час
у
Београд
,
па
се
отуд
враћати
веселити
,
одмах
знати
шта
хтети
бити
.
—
истина
јесам
,
и
по
село
јесам
се
растрчати
,
прихватити
одборник
.
—
Мор
,
село
...
шта
сести
!
...
село
јесам
свеједно
:
бити
он
на
врат
ја
или
онај
Ђокић
,
одсећи
председник
.
него
ти
,
Богосава
,
пожурити
са
онај
завођење
наплата
и
расход
,
па
да
свести
рачун
.
не
смести
се
дуљити
чекати
,
јер
кад
доћи
они
,
па
засести
,
хтети
ја
минути
бувара
.
—
Шта
хтети
са
школски
прирез
?
рећи
писар
мало
тих
глас
.
онај
летошњи
оправка
и
набавка
,
тај
ти
јесам
сав
издатак
.
овај
двоје
јесам
примити
квартирине
ни
пар
.
кмет
обор
глава
нерасположен
,
као
кривац
кад
се
ухватити
на
дело
.
—
То
хтети
већ
ја
и
тај
на
сам
...
видети
.
А
дед
да
видити
тај
са
учитељ
.
Баш
ја
ту
Пера
навлачити
на
зло
,
видити
...
да
апсити
,
ни
крив
ни
дужна
човек
,
и
тај
сад
баш
,
пред
промена
.
моћи
и
одговарати
...
—
ко
?
...
прихватити
писар
.
ено
два
сведок
чекати
.
сав
хтети
тај
да
ићи
по
закон
,
не
бринути
ти
.
—
Добра
...
отегнути
председник
.
ти
већ
знати
како
он
тај
ићи
,
па
само
гледати
да
не
бити
после
валинка
.
после
један
час
отпочети
суђење
.
Уведоше
уплашити
Гојко
и
ћата
он
стати
постављати
питање
.
Оптужују
он
за
»
опорочавање
власт
«
.
Гојко
се
још
више
збунити
;
стати
нешто
муцати
,
одговарати
,
не
знати
ни
јесам
шта
говорити
.
Доведоше
два
сведок
и
испитати
она
.
Гојко
видити
да
тај
нем
шал
,
па
се
прибрати
и
стати
се
бранити
,
али
он
тај
не
помоћи
.
Чак
не
помоћи
ни
тај
,
што
сведок
никако
не
моћи
да
се
тачно
сетити
дан
,
кад
јесам
Гојко
грдити
власт
,
него
само
тврдити
да
јесам
тај
бити
ономад
...
некако
тако
.
.
овај
дан
.
после
пол
час
за
Гојко
се
затворити
апсански
врата
и
зарђао
рез
шкрипнути
оштро
...
Гојко
се
освртати
око
себе
унезверено
,
дрктати
од
страх
и
узбуђење
.
нога
он
упадати
у
нешто
меко
,
ситно
,
он
погледати
око
себе
,
по
под
бити
само
сточан
ђубар
.
озго
са
кров
зјапити
широк
баџа
,
кроз
који
продирати
светлост
,
ну
осим
она
имати
и
један
окно
,
исећи
у
брвно
,
а
ни
брвно
не
бити
добро
шљубити
,
те
у
његов
тамница
бити
довољно
светлост
.
не
моћи
још
да
се
прибрати
од
страх
.
нога
он
дрктати
,
и
он
се
једнако
освртати
око
себе
,
очекивати
какав
нов
,
још
горе
зло
.
»
Шта
јесам
овај
?
...
имати
ли
у
свет
правда
и
истина
!
...
докле
хтети
овај
страдање
и
мука
?
...
Божа
,
имати
ли
ти
!
«
...
узвикивати
јадник
очајнички
,
па
сед
на
један
велик
камен
,
који
јесам
ваљада
нарочито
ради
тај
и
наместити
уз
брвно
,
ослањати
се
леђа
уз
дрво
и
подигнути
глава
,
гледати
кроз
баџа
плав
слободан
небо
...
Очи
он
се
приковати
уз
тај
чист
плаветнило
,
и
он
се
занети
,
гледати
и
мислити
...
прелетити
по
неки
сребрнаст
облачак
,
пронети
се
тихо
,
нечујно
,
преко
недогледан
пучина
и
растурити
се
тако
у
висина
,
па
опет
над
баџа
затреперити
чисто
небо
,
обасјати
благ
зрак
.
али
јесам
ипак
хладно
,
веома
хладно
...
снег
се
белити
по
околина
и
оштар
студен
бити
по
лице
.
»
ваљда
ја
хтети
дуго
држати
?
...
Смрзнућу
се
.
А
ако
ја
оставити
да
преноћити
,
а
оваков
ведрина
!
«
...
и
он
јесам
готов
да
викнути
из
сав
,
глас
,
али
се
још
уздржавати
,
јер
он
јесам
срамота
од
сељанин
,
који
јесам
се
окупити
пред
судница
.
нога
он
веома
зепсти
...
устати
,
па
почети
брзо
ходати
,
али
кад
пружити
корак
,
таман
имати
простор
да
корачити
четири
пут
.
ићи
унаоколо
,
укрштати
средина
,
само
да
се
згрејати
.
Осећа
и
глад
,
глад
у
желудац
,
али
знати
да
не
бити
моћи
ништа
у
уста
метнути
.
после
подне
,
кад
се
разићи
кмет
и
сељанин
,
преместити
он
у
судница
.
тамо
,
са
општински
пандур
сести
он
уз
топлу
пећ
,
наслонити
глава
на
длан
и
остати
тако
као
укочити
до
мркли
мрак
;
нити
куд
погледати
,
нити
се
осврнути
,
ни
проговорити
.
Пандур
он
најпре
стати
тешити
и
причати
он
како
јесам
сваки
сила
за
време
—
а
тај
јесам
велик
срећа
,
јер
да
јесам
вечан
—
зло
!
и
какав
тај
власт
и
кмет
он
јесам
променити
па
ништа
...
они
се
ређати
један
за
други
и
пролазити
,
а
он
са
свој
сакат
рука
полако
вршити
посао
...
он
и
ћата
не
мењати
се
.
после
удар
у
запиткивање
,
али
Гојко
и
не
мрднути
глава
,
као
да
јесам
мртав
,
као
да
не
чути
и
не
осећати
шта
се
око
он
радити
.
—
јесам
ли
гладан
,
господин
?
да
ићи
да
казати
Стојан
нек
донети
штогод
за
јела
?
...
опет
ћутање
...
Пандур
махнути
глава
,
осврнути
се
око
себе
и
погледати
на
прозор
.
Беше
мрак
.
таман
оп
смишљати
да
се
кренути
до
председник
,
а
споља
он
ловни
оштар
глас
.
он
изићи
брзо
,
јер
познати
председник
.
—
пустити
тај
човек
,
нек
ићи
кућа
.
Нећу
да
он
узимати
на
свој
душа
,
викнути
кмет
љутит
.
—
Добра
...
него
знати
...
да
се
ћата
што
не
љутити
?
промуцати
пандур
бојажљив
.
кмет
опсовати
крупан
и
ћата
и
пандур
,
па
се
одједном
надвирити
у
мрачан
зграда
.
—
Учитељу
,
ићи
кући
сад
,
па
знати
онај
...
молити
ти
,
склањати
се
од
онај
Пера
за
овај
који
дан
.
Неће
ти
он
дуго
ту
вршљати
,
не
бојити
се
.
Печени
јесам
и
ја
и
он
...
него
,
знати
,
причувати
се
...
нешто
јесам
на
ти
много
љутит
.
Гојко
устати
,
ћутети
,
проћи
поред
кмет
и
отићи
у
школа
.
Беше
јак
помрчина
,
не
видити
се
ништа
,
али
он
полако
,
пипати
око
плот
и
спотицати
се
,
доћи
до
свој
стан
,
који
бити
осветлити
.
Стојан
испасти
пред
он
,
и
махати
жив
рука
,
стати
викати
:
—
имати
бог
,
братић
,
казати
ја
!
...
умрети
!
...
ка
сваки
стока
,
и
без
свећа
и
без
исповест
...
—
Шта
говорити
ти
!
...
ко
јесам
умрети
?
...
дрекнути
Гојко
разрогачен
очи
,
стегнути
старац
за
рам
,
гледати
зажарен
очи
у
његов
лице
,
да
бити
отуд
још
пре
одговор
прочитати
страшан
вест
...
—
она
,
братити
,
она
...
учитељка
.
.
сад
дотрчати
Стојин
дете
,
и
ја
таман
да
поћи
,
а
ти
ући
.
претурити
се
,
велим
,
одједном
,
само
се
пожалити
да
она
мркнути
свес
’
...
па
пљус
!
...
Гојко
само
осетити
како
се
на
он
срушити
цео
кућа
,
и
небо
,
и
све
...
као
да
он
неко
ишчупати
срце
и
однети
...
остати
на
тај
место
само
пуст
празнина
.
он
осетити
да
јесам
остати
усамити
за
вечит
време
,
јер
он
нестати
онај
што
он
јесам
испуњавати
живот
срце
и
душа
.
укратко
,
он
осетити
да
он
јесам
Љубица
,
поред
свити
чудо
и
страдање
,
драг
и
мио
од
сав
на
свет
...
само
он
синути
тај
мисао
кроз
глава
као
елекрина
,
он
осетити
бол
у
срце
,
па
се
одједном
окренути
и
викнути
Стојан
:
—
Потрчи
!
...
Запљескаше
бар
од
каљав
нога
,
који
падати
у
она
као
камење
...
Гојко
зинути
па
трчати
из
сав
снага
,
а
за
он
се
спотицати
и
падати
Стојан
,
псовати
мртав
учитељица
и
чудити
се
луд
Гојко
.
»
Шта
он
јесам
,
по
бог
,
браћа
?
питати
се
чича
у
себе
,
касати
за
Гојко
и
дисати
тешко
.
Шта
он
бити
одједном
!
...
полудити
,
светити
ја
Петка
!
...
ка
да
он
јесам
сестра
,
или
тај
жена
...
Мишљах
и
он
хтети
се
претурити
од
жалост
...
о
,
частан
он
,
и
тај
жена
!
«
...
А
Гојко
само
трчати
и
у
глава
он
само
један
црн
мисао
,
који
јесам
покрити
себе
све
,
и
живот
,
и
осећај
,
све
,
све
...
»
сав
изгубити
,
што
год
јесам
имати
!
«
...
ево
овај
плот
...
ено
вратница
...
јесам
никад
до
сад
одлазити
у
њен
стан
.
Шта
јесам
тај
?
...
не
чути
се
кукање
...
нога
он
се
одсећи
,
он
трчати
преко
двориште
,
али
он
се
чинити
да
мити
као
бубица
...
Брже
,
брже
...
ах
,
проклет
нога
,
издавати
...
баш
сад
.
ево
он
унутра
у
кућа
.
звер
око
себе
и
видити
насред
кућа
пламен
,
велик
,
светао
,
топал
.
Ћутање
...
неко
се
помакнути
,
устати
,
он
обрнути
глава
.
један
дечко
стајати
и
гледати
он
...
—
где
јесам
...
соб
...
Љубица
?
викнути
Гојко
и
одмах
спазити
један
врата
и
јурнути
тамо
.
за
тај
време
чинити
он
се
да
чути
дете
где
говорити
:
—
повратити
се
...
бити
она
мркли
свес
’
...
»
Шта
овај
...
ко
се
повратити
?
«
...
питати
он
,
отварати
врата
на
соба
...
Пламичак
лојаница
слабо
осветљавати
мали
чист
собица
,
бацати
зрака
на
кревет
у
један
угао
,
над
који
се
наднети
стар
сух
жена
,
па
нешто
трљати
,
вући
,
шта
ли
радити
.
видити
се
и
покривач
и
под
он
неки
нејасан
маса
...
он
прилазити
и
одједном
јасно
разликовати
два
црн
ока
,
који
јесам
се
упити
у
он
,
па
не
трептати
...
.
Јес
,
тај
јесам
она
два
ока
,
што
она
само
он
знати
и
ники
други
...
гле
и
лице
се
видити
,
ено
онај
огреботина
,
још
се
црвенити
и
кварити
изглед
лице
.
но
гле
,
шта
јесам
оно
?
...
видити
ли
добро
...
тај
се
лице
смешити
и
смешити
се
баш
на
он
...
па
тај
јесам
Љубица
,
јесам
...
жив
!
...
он
стати
,
окренути
се
око
соб
и
одједном
осетити
како
се
пењати
ваљак
уз
грло
,
осетити
да
хтети
сад
заплакати
...
као
да
и
Љубица
тај
опазити
,
па
се
најпре
зачудити
,
а
затим
се
опет
насмешити
и
проговорити
он
тихо
:
—
јесам
ништа
,
ето
...
бити
несвестица
...
и
сад
ја
глава
по
мало
бол
...
Гојко
затрести
плећа
и
изићи
из
соб
,
не
рећи
ники
ни
реч
.
Стојан
стајати
уз
пламен
,
грдити
онај
дечко
што
она
намучити
узалуд
.
Вратише
се
одмах
кућа
.
Гојко
сести
на
кревет
и
замислити
се
,
а
Стојан
гледати
сав
чудан
,
вртети
глава
,
као
да
бити
рећи
:
»
овај
јесам
чист
посао
!
«
...
сутрадан
Гојко
устати
туробан
;
чим
се
сетити
синоћњи
патња
,
намрштити
се
још
више
.
од
ономадашњи
бој
Љубица
не
долазити
никако
у
школа
,
али
се
он
живо
бојати
да
не
доћи
данас
.
добро
она
...
онај
огреботина
још
се
истина
црвен
,
али
тај
не
марити
.
Синоћ
мали
несвестица
,
и
тај
јесам
ништа
...
женски
посао
!
...
и
баш
хтети
јамачно
доћи
!
па
шта
да
ради
он
?
Ништа
,
као
и
до
сад
...
ћутаће
и
гледати
сав
посао
.
А
онај
синоћ
?
...
ех
,
право
казати
Веља
:
плакати
ко
стрина
!
...
у
таки
мисао
отићи
у
школа
.
прво
сврнути
у
Љубичин
разред
;
деца
бити
на
окуп
.
дати
она
шта
хтети
се
занимати
,
па
отићи
у
свој
школа
.
радио
јесам
цео
дан
,
погледати
кад
хтети
се
појавити
Љубица
,
или
друго
штогод
непријатан
.
Већ
се
навикнути
на
страдање
,
па
не
моћи
да
замислити
дан
,
који
бити
он
проћи
на
мир
.
Срећом
,
данас
се
ништа
не
догодити
.
у
вече
се
договорити
са
Стојан
да
сутра
рано
позвати
Веља
.
Изређаше
се
толики
догађај
,
а
он
још
немати
.
А
Љубица
легати
,
или
седити
по
цео
дан
.
од
синоћњи
несвестица
осећати
се
веома
слаб
,
једва
се
кретати
.
волети
бити
да
изићи
до
свој
деца
,
и
нешто
јесам
јако
вући
,
али
чим
стати
пред
огледало
,
тргнути
се
,
јер
видити
да
се
морати
још
седети
.
проклети
нокат
!
...
цео
она
лице
избраздати
,
па
тај
сад
зарашћивати
,
али
јесам
лице
још
грдно
.
ићи
по
соба
и
мисао
о
сав
,
што
она
прећи
преко
глава
последњи
недеља
.
сав
јесам
одвратно
,
страшно
,
неприродан
...
Чуди
се
шта
она
бити
,
куд
отићи
памет
.
знати
јесам
за
његов
положај
и
домаћи
околност
,
ништа
јесам
јесам
привлачити
к
он
;
само
она
незгода
новчан
...
али
ваљада
јесам
тај
?
она
се
замислити
и
не
доћи
ни
до
какав
решење
.
знати
само
да
јесам
некако
зажмурити
,
занети
се
,
опити
...
и
пасти
у
пропаст
.
после
јесам
наступити
одвратност
према
сав
,
гнушати
се
сам
себе
и
свега
...
после
,
кад
се
довољно
настрадати
,
постати
равнодушан
према
сав
,
бити
она
јесам
свеједно
...
али
она
се
ономад
отворити
очи
,
кад
стати
жив
жена
између
она
и
он
и
с
права
подигнути
рука
на
његов
рам
,
а
он
,
онај
бесан
и
разуздан
полицајац
,
оборити
глава
,
па
ни
прословити
...
тада
Љубица
видити
шта
јесам
урадити
,
увидити
како
јесам
далеко
заћи
,
и
тај
тренутак
у
она
се
створити
сталан
,
одлука
:
да
се
све
кидати
,
да
се
живити
пређашњи
живот
,
да
се
избегавати
,
по
цена
живот
,
овакав
поступак
.
други
дан
Гојко
таман
изићи
из
Љубичин
разред
,
а
вратница
се
отворити
и
на
она
се
показати
,
сав
увити
,
Љубица
.
Иђаше
полако
,
погурен
и
оборен
глава
,
као
болесник
,
ко
се
још
јесам
снага
повратити
.
Чим
ући
у
разред
и
видити
шта
јесам
деца
радити
за
време
њен
одсуствовање
,
одмах
послати
дете
к
Гојко
,
молити
он
да
доћи
она
.
Гојко
одмах
доћи
,
али
он
и
лице
и
цео
понашање
бити
сувише
службен
;
његов
лице
као
да
питати
:
»
шта
жети
госпођица
учитељица
?
«
Љубица
он
одмах
прићи
и
,
климнути
глава
,
промуцати
:
—
извинити
...
што
јесам
ја
к
ви
доћи
...
мрзети
ја
пред
ваш
деца
...
хвала
ви
много
,
што
јесам
радити
с
мој
деца
...
—
То
ја
јесам
дужност
,
прекинути
јесам
Гојко
оштро
,
гледати
у
страна
.
—
знати
...
али
опет
...
хвала
ви
и
на
посета
...
запети
Љубица
и
погледати
он
са
неприметан
осмех
.
Гојко
се
сасвим
збунити
,
поцрвенити
као
да
јесам
ухватити
у
какав
велик
кривица
,
мрднути
очи
лево
и
десно
,
променити
тежиште
с
десни
нога
на
леви
,
па
опет
вратити
на
десни
,
и
најзад
стати
рука
требити
густ
брада
.
А
Љубица
наставити
:
—
бити
ја
јесам
врло
рђаво
,
мислити
јесам
да
јесам
умрети
,
па
јесам
и
ви
тако
казати
...
али
јесам
проћи
све
...
сад
ви
молити
да
ја
опростити
све
...
што
јесам
ви
учинити
...
ни
сам
јесам
знати
шта
јесам
радити
.
сад
знати
и
разумети
,
али
доцкан
.
тек
гледати
да
од
сад
бити
сав
друкчије
,
да
ви
слушати
—
она
нарочито
ударити
глас
на
овај
реч
—
и
...
да
се
слагати
...
молити
ви
,
опростити
ја
!
«
она
пружити
рука
и
корачити
унапред
.
А
Гојко
сањати
...
никако
да
доћи
к
себе
...
не
моћи
да
разумети
овај
необичан
и
неочекиван
реч
,
и
сав
мисао
да
тај
јесам
јава
,
но
лак
,
варљив
сан
...
разлити
он
се
по
лице
руменило
,
пројурити
кроз
он
неки
пријатан
топлина
,
и
он
весело
стегнути
онај
рука
,
који
он
јесам
толико
страдање
и
мука
причинити
.
само
не
моћи
ништа
проговорити
:
стегнути
он
нешто
у
грло
,
па
једнако
голицати
,
и
он
само
гледати
прилика
и
згодан
тренутак
да
што
пре
излетити
из
разред
,
да
се
не
осрамотити
пред
деца
.
промуцати
нешто
,
не
разбирати
ни
јесам
шта
говорити
,
па
се
одједном
брзо
обрнути
и
изићи
из
школа
.
Љубица
погледати
за
он
,
па
се
осврнути
деца
весело
,
и
отпочети
рад
.
Веља
она
затећи
на
посао
;
ући
у
Гојков
школа
и
,
пошто
изићи
деца
,
стати
слушати
заплетен
и
нејасан
Гојков
причање
.
кад
овај
стати
причати
о
јутрошњи
разговор
са
Љубица
,
Веља
се
почети
крстити
и
смејати
.
—
лудак
!
...
прав
лудак
!
и
ти
и
она
...
не
знати
се
који
јесам
луд
од
ви
двоје
.
и
ти
јуче
цвокотати
у
затвор
од
зима
,
а
данас
она
пружати
рука
!
...
—
Шта
хтети
?
!
...
да
терати
даље
,
ја
јесам
горе
...
—
Мор
,
видити
ја
све
:
ти
бити
се
и
сад
сматрати
за
срећан
,
кад
бити
она
пристати
да
бити
твој
жена
,
а
?
...
и
Веља
он
погледати
тако
,
као
да
бити
хтети
наћи
потврда
свој
реч
на
његов
лице
.
доиста
,
Гојко
поцрвенити
,
збунити
се
и
стати
се
вртети
,
као
год
јутрос
пред
Љубица
.
хтети
нешто
рећи
,
али
он
Веља
престигнути
:
—
хе
,
дикане
мој
,
казати
ја
!
.
.
гле
како
се
постидети
ко
невеста
!
Ха-ха-ха
...
—
Којешта
!
...
јесам
тај
...
промуцати
Гојко
,
па
се
још
више
заплести
.
—
Знаш
,
брата
,
у
један
јесам
зграда
,
па
ја
јесам
баш
тешкати
овај
свађа
...
—
веровати
,
голубан
мој
,
веровати
...
Ха-ха-ха
...
збиља
романтично
!
...
прелесни
дјева
кушати
постојанство
заљубљен
јуноша
,
бацати
он
у
тамница
,
мучити
он
,
па
кад
се
уверити
да
његов
срце
куцати
само
за
она
,
пружати
он
рука
!
.
.
Ха-ха-ха
...
А
он
,
шмокљан
...
у
тај
се
врата
отворити
нагло
,
и
Стојан
ући
.
—
Ева
пандур
из
срез
...
звати
ти
да
изићи
.
Изиђоше
обојица
,
погледати
се
значајно
.
—
Шта
јесам
,
рођак
?
запитати
Веља
пандур
,
који
стајати
пред
степеница
,
држати
коњ
за
узда
.
—
Учитељ
Гојко
да
ићи
сад
одмах
са
ја
у
срез
,
звати
он
...
ево
и
позивати
.
—
хм
...
он
се
потписати
,
шапнути
Веља
.
—
Добра
,
земљак
,
ићи
ти
сад
.
Доћи
хтети
господин
.
—
јок
,
ја
јесам
рећи
да
он
допратити
.
—
А
,
дакле
стражарно
!
Кажи
ти
господин
Пера
да
овај
човек
јесам
скитница
,
него
државни
чиновник
и
рећи
он
...
—
не
мешати
се
ти
,
брата
,
у
туђ
посао
,
док
јесам
и
ти
...
оногај
...
—
Марш
одатле
,
безобразан
животиња
!
дрекнути
Веља
и
стати
се
освртати
да
наћи
свој
батина
.
—
Хоћеш
ли
да
ићи
ти
,
учитељ
?
осврнути
се
пандур
Гојко
,
који
стајати
блед
,
дрктати
као
прут
.
—
Доћи
хтети
сам
...
Кажи
...
господин
.
—
немати
ту
сам
,
него
напред
!
викнути
пандур
оштро
,
показивати
он
место
пред
коњ
.
—
зар
он
још
ту
дробити
!
викнути
Веља
,
ићи
к
она
са
батина
.
—
А
,
тако
ли
се
дочекивати
влас
’
!
...
бунт
!
!
...
комуна
!
!
...
дрекнути
пандур
,
ускочити
на
коњ
,
па
као
стрела
одлетити
у
срески
место
.
оба
учитељ
зинути
од
чудо
,
пребледети
обојица
и
опет
се
згледати
.
Веља
се
први
прибрати
,
намрштити
се
и
проговорити
:
—
овај
хтети
начинити
вашар
!
него
ти
сад
одмах
ићи
у
срез
,
али
моћи
насип
,
него
удар
преко
Јасеновац
,
па
се
јавити
само
капетан
.
Испричај
он
све
,
али
разумети
—
све
...
само
гледати
да
ти
онај
зликовац
не
опазити
.
и
ја
отићи
до
кућа
;
ко
знати
шта
моћи
бити
!
...
А
моћи
тамо
да
се
збунити
.
капетан
јесам
добричина
;
не
бојити
се
!
Изиђоше
обојица
заједно
из
двориште
,
па
се
онда
окренути
сваки
свој
пут
.
кад
Гојко
стигнути
у
срез
,
капетан
таман
излазити
из
канцеларија
.
Видевши
збунити
Гојко
како
се
освртати
у
неприлика
,
не
знати
да
ли
да
он
прићи
или
да
се
уклонити
,
капетан
он
ословити
:
—
Ко
јесам
ви
?
Шта
тражити
?
...
—
Учитељ
орловички
...
Гојко
Савић
...
до
ви
...
мало
посао
...
врло
нужан
,
стати
муцати
Гојко
,
савијати
и
гужвати
шешир
у
рука
.
—
А
,
ви
јесам
тај
!
узвикнути
капетан
са
очигледан
интересовање
,
као
кад
се
много
наслушати
о
неко
,
па
ми
се
да
прилика
да
се
упознати
.
—
изволети
!
рећи
он
,
враћати
се
у
канцеларија
и
пуштати
за
себе
преплашити
Гојко
.
—
Шта
јесам
тај
бити
код
ви
с
пандур
?
седити
,
рећи
он
благо
,
показивати
Гојко
место
.
Гојко
он
,
колико
моћи
у
онај
страх
,
испричати
шта
јесам
бити
.
капетан
зазвонити
,
ући
жандарм
.
—
Кажи
господин
Пера
да
не
излазити
још
.
Зваћу
он
.
Жандарм
се
обрнути
војнички
,
изићи
и
затворити
врата
лагано
,
а
капетан
се
окренути
Гојко
.
—
е
,
сад
ви
молити
да
ја
опширно
испричати
сав
догађај
,
од
кад
јесам
почети
тамо
долазити
господин
Пера
,
код
тај
ваш
...
учитељка
.
ја
јесам
овде
тек
ономад
сазнати
,
кад
се
вратити
госпођа
Зорка
отуд
из
село
,
после
онај
бој
...
и
капетан
се
осмехнути
,
очекивати
радознао
поглед
да
Гојко
почети
причати
.
Гојко
се
у
почетак
сплетати
,
муцати
,
али
он
се
после
раздрешити
језик
и
он
доста
живо
испричати
готово
све
,
што
јесам
се
моћи
поменути
.
—
Зашто
јесам
доћи
к
ја
раније
?
Што
јесам
трпети
толико
зло
без
невоља
?
...
Гојко
поцрвенити
,
сагнути
глава
,
па
промуцати
:
—
сав
казати
да
јесам
он
сила
у
срез
,
да
он
ники
ништа
не
моћи
...
сад
доћи
ред
на
капетан
да
поцрвенити
и
обор
глава
.
—
хм
...
којешта
!
...
А
шта
јесам
ја
овде
?
!
викнути
он
,
дизати
се
.
—
седити
,
седити
ви
ту
,
док
се
ја
не
вратити
,
рећи
он
Гојко
,
који
такође
бити
устати
,
па
изићи
из
соб
.
Гојко
мало
одлакнути
кад
остати
сам
.
скинути
он
се
читав
терет
с
глава
,
али
он
ипак
не
остављати
страх
са
који
јесам
доћи
овамо
.
Шта
ли
хтети
бити
?
куд
отићи
сад
?
да
ли
хтети
он
затворити
,
и
зашто
?
...
Јамачно
отићи
онај
...
да
и
он
питати
,
па
после
?
...
хм
...
после
хтети
ја
ваљда
затворити
.
Мог
ја
напасти
онај
пандур
...
јесам
,
тамо
у
затвор
тући
!
...
али
хтети
,
хтети
...
видити
ја
како
капетан
слушати
мој
причање
,
и
сав
се
љутити
на
онај
...
Госпођа
Зорка
она
,
казати
,
причати
...
Видиш
ти
како
јесам
оштар
!
не
жалити
муж
,
него
он
сам
брука
.
.
како
јесам
лепо
овде
,
гледати
!
...
овај
намештај
,
па
разнети
ситница
,
звонце
...
Што
ја
не
отићи
у
полиција
?
...
дотерати
бити
до
капетан
...
па
сести
онако
у
онај
дубок
наслоњача
,
притиснути
дугме
...
зврр
...
улетити
жандарм
...
звати
ја
...
хм
.
.
ко
хтети
...
а
,
звати
Веља
учитељ
из
Брезовца
«
.
.
и
Гојко
развући
уста
дужина
цео
вилица
,
смејати
се
призор
,
кад
Веља
ући
и
видити
он
као
капетан
.
Уђе
капетан
,
љут
.
Гојко
скочити
,
изненадити
,
и
умало
не
дрекнути
,
јер
се
бити
сав
занети
у
мисао
.
капетан
он
онако
с
нога
рећи
благо
и
пријатељски
:
—
ићи
,
господин
Гојко
,
кућа
,
па
гледати
сав
посао
...
Нећу
ни
да
ви
питати
да
ли
јесам
доиста
говорити
против
влада
...
—
капетан
затегнути
овде
—
јер
јесам
уверити
,
а
и
чути
јесам
да
јесам
миран
човек
...
он
опет
застати
,
очекивати
Гојков
реч
.
—
о
,
господин
...
никад
и
не
сањати
...
—
Добра
,
добро
...
веровати
.
онај
ваш
други
из
Брезовца
рећи
да
се
чувати
од
пандур
...
тај
јесам
,
знати
,
чудан
народ
...
хтети
да
наплести
свашта
.
А
учитељица
,
велим
,
тргнути
се
?
—
да
,
да
...
потврдити
Гојко
тако
живо
,
да
се
капетан
морати
осмехнути
.
—
сад
хтети
радити
озбиљно
...
сасвим
се
тргнути
...
сасвим
!
...
—
е
добро
,
добро
...
збогом
!
и
капетан
он
пропустити
пред
себе
.
кад
се
Гојко
наћи
на
улица
,
дахнути
слободно
,
па
окренути
журно
,
права
ка
Брезовцу
.
XВ
.
пасти
влада
!
захорити
се
по
варош
и
паланка
,
па
лагано
доћи
одјек
тај
глас
и
у
село
.
Часништво
орловичке
општина
дати
се
на
посао
—
онај
обичан
ствар
који
се
вршити
пред
сеоба
.
Ђокић
,
првак
противнички
група
,
доћи
к
судница
,
весео
,
са
неколико
свој
пријатељ
,
па
задиркивати
председник
и
шалити
се
са
сељанин
.
Ћата
поглед
маснити
очи
Ђокић
и
спремати
се
за
дворба
.
—
гледати
,
бре
,
моћи
да
оставити
који
наплата
незаведен
,
као
пре
,
па
после
да
ти
гонити
полицајац
,
журити
Ђокић
председник
.
—
полако
,
мора
,
чекати
...
Знаш
колико
јесам
ја
ти
чекати
на
рачун
,
одговарати
председник
,
смешити
се
.
Ђавоља
послати
овај
рачун
!
—
А
хтети
ли
бити
што
на
јашанцију
?
—
колико
јесам
ти
ми
дати
пре
,
толико
хтети
сад
и
ја
ви
.
—
е
,
не
моћи
тако
.
ја
јесам
владати
само
девет
месец
,
а
ви
по
више
од
година
!
...
мој
рођа
,
тај
јесам
се
добро
накрмити
,
па
хтети
бити
повише
и
за
откуп
.
у
Орловици
постојати
леп
и
мирољубив
обичај
:
часништво
општински
кад
одступати
,
откупљивати
се
нов
часништво
добар
гозба
,
да
не
бити
»
мало
пројахати
«
.
према
тај
,
и
количина
трошак
на
гозба
одређивати
се
дужина
време
,
провести
»
на
влада
«
.
Дође
још
један
од
Бокићев
пријатељ
;
рећи
да
ићи
из
срез
.
—
Отпуштен
Пера
писар
депеша
...
сав
у
срез
тај
говор
...
вео
извесно
,
рећи
он
,
задуван
и
уморан
.
—
е
,
кад
хтети
пре
!
тек
јесам
трећи
дан
од
промена
,
приметити
Ђокић
.
—
Шта
се
будити
,
мора
...
који
он
вести
?
одговарати
он
председник
.
Што
јесам
ви
јуче
ићи
у
Београд
,
него
за
тај
.
Мор
,
он
се
тај
знати
...
зарадити
јесам
.
Дођоше
овај
глас
и
у
школа
.
Гојко
до
сад
јесам
никад
обраћати
пажња
на
промена
влада
.
»
Шта
имати
да
се
плашити
или
веселити
,
мислити
јесам
раније
.
ја
морати
да
радити
,
а
они
горе
морати
да
водити
надзор
над
ми
.
кад
не
радити
,
знати
се
шта
ја
чекати
,
па
ма
ко
бити
горе
.
тај
млад
јесам
,
па
се
морати
слушати
!
«
...
али
сад
осетити
како
он
спадати
велик
,
огроман
терет
с
глава
...
сав
зло
,
који
он
бити
притиснути
као
тежак
камен
,
одједном
спасти
,
нестати
он
,
и
он
се
осетити
слободан
,
срећан
;
немати
више
страдање
,
немати
досадањи
мука
,
сав
отићи
,
као
кад
грана
јарко
сунце
и
разагнати
густ
магла
...
да
се
живити
!
...
да
се
живити
!
...
Гојко
,
нешто
из
радозналост
а
нешто
због
оскудица
,
отићи
до
судница
,
да
покушати
пречистити
рачун
са
досадањи
председник
,
а
и
да
чути
шта
се
говорити
о
промена
.
председник
он
дочекати
збуњен
,
као
кривац
,
а
Гојко
већ
мало
подигнути
глава
и
гледати
председник
права
у
очи
,
кад
он
тражити
квартирину
.
—
сто
тај
чудо
,
мој
учитељ
,
имати
сад
на
глава
,
па
не
знати
куд
хтети
пре
.
Даћу
сав
рачун
нов
кмет
,
па
ти
гледати
после
са
он
...
—
одити
овамо
,
господин
уча
,
викнути
он
Ђокић
,
седити
у
прочеље
.
немати
ту
сад
ни
цвоњка
,
сав
јесам
браћа
оглодати
...
Чиме
бити
се
кмет
трошкарити
,
да
јесам
школски
прирез
?
него
ви
очекнути
док
ја
доћи
,
па
хтети
ви
лепо
намирити
.
јесам
ја
,
онако
рећи
,
зликовац
...
да
затварати
учитељ
свој
деца
...
наки
без
кривица
,
по
туђ
порука
.
код
ми
ум
јесам
,
брата
,
слобода
!
...
председник
промолити
глава
из
заседање
,
раздвајати
неки
хартија
.
—
за
прирез
што
велим
...
јесам
ни
ви
добар
.
Чекао
јесам
тај
година
и
по
,
док
јесам
измирити
мањак
.
А
за
онај
затварање
имати
права
.
ја
јесам
ни
послушати
све
како
ја
јесам
рећи
,
али
опет
јесам
погрешити
...
—
Шта
јесам
ја
чекати
,
мора
...
за
колик
сума
?
...
.
А
за
колико
јесам
ја
ти
чекати
,
а
?
...
.
А
колико
хтети
сад
бити
?
...
председник
се
мало
збунити
,
па
шмугнути
у
соб
.
Гојко
остати
још
мало
да
чути
разговор
о
нов
влада
,
па
се
затим
дигнути
и
проћи
кроз
село
.
кад
бити
поред
познат
плот
,
хтети
погледати
у
десно
,
али
он
се
учинити
да
неко
стајати
на
отворен
врата
,
па
погнути
глава
и
хтети
проћи
.
—
господин
Гојко
...
молити
ви
,
причекати
,
зовнути
он
Љубица
с
праг
,
и
упутити
се
к
он
.
он
се
збунити
и
готово
хтети
проћи
,
чинити
се
да
не
чути
Љубица
,
али
се
ипак
задржати
,
очекивати
с
нестрпљење
да
она
први
проговорити
.
јесам
он
непријатан
овај
састанак
,
напротив
...
али
бити
он
ипак
радо
продужити
пут
,
само
да
не
морати
одговарати
на
њен
питање
.
—
јесам
ли
бити
до
судница
?
Шта
имати
нов
?
запитати
он
она
обичан
тон
,
који
одговарати
другарски
разговор
,
па
изићи
на
вратница
и
стати
пред
он
.
—
бити
...
јесам
,
бити
јесам
...
због
квартирине
.
ни
ви
јесам
још
ништа
примити
,
казати
ја
кмет
.
Љубица
се
зачудити
,
хтети
он
рећи
да
јесам
примити
скоро
за
цео
година
,
али
се
уздржати
,
знати
да
хтети
он
тај
бити
непријатно
,
а
и
она
избегавати
сваки
разговор
,
у
који
бити
се
морати
поменут
име
писарев
.
—
А
новост
...
већ
онако
...
Прича
свет
свашта
,
не
моћи
се
сав
веровати
:
те
не
знати
онај
отпуштен
депеша
,
те
овај
хтети
бити
пенсионован
...
ваздан
тако
!
...
Љубица
не
запитати
о
који
се
тај
говорити
да
јесам
отпустити
,
јер
јесам
нагађати
,
а
и
познати
јесам
по
Гојков
израз
лице
.
А
Гојко
она
не
рећи
тај
с
нарочит
намера
:
да
видити
хтети
ли
одмах
сам
запитати
и
шта
хтети
радити
кад
чути
.
А
овако
,
кад
Љубица
ућутати
,
бити
он
незгодно
:
шта
да
радити
?
...
о
шта
сад
да
говорити
?
...
Баш
бити
она
радо
јесам
саопштити
ко
јесам
отпустити
,
али
...
незгодно
!
...
»
и
она
бити
се
наљутити
,
опазити
бити
да
се
радовати
.
па
што
?
...
баш
да
видити
шта
хтети
радити
,
а
?
«
...
и
он
се
стати
предомишљати
...
»
нека
,
боље
да
јесам
не
дирати
,
рећи
у
себе
,
па
стати
прст
чешљати
брада
.
—
говорити
ли
што
за
капетан
,
да
хтети
и
он
?
...
—
Кажу
,
бити
преместити
.
добар
јесам
човек
...
много
добар
;
сав
јесам
у
воља
.
—
ето
,
сад
и
ја
почети
да
распитивати
за
политика
,
рећи
Љубица
,
смешити
се
.
—
ја
морати
,
а
други
...
не
знати
одговорити
Гојко
и
збуњен
поглед
у
земља
,
мрштити
се
.
—
свратити
мало
к
ја
,
ако
хтети
...
проговорити
Љубица
,
црвенити
.
видети
се
да
јесам
због
тај
и
зауставити
Гојко
,
али
јесам
моћи
одмах
да
се
обрнути
с
позив
...
прво
ваљати
припремити
земљиште
околишан
разговор
,
па
тек
после
на
главну
ствар
.
—
да
скувати
кафа
,
наставити
она
да
се
не
бити
ћутало
.
Гојко
се
изненадити
,
управо
уплашити
се
.
отворити
очи
,
чудити
се
овај
позив
,
па
одједном
,
као
да
он
поскакати
много
мрав
за
врат
,
стати
се
отресати
рука
и
нешто
муцати
.
—
имати
посао
...
овај
...
Веља
!
...
ха
,
јесам
,
морати
до
Веља
,
узвикнути
он
,
обрадовати
што
се
досетити
како
да
се
извући
из
неприлика
,
па
се
одједном
обрнути
,
отресати
рука
брада
и
даље
,
и
отићи
низ
сокак
журно
,
као
да
он
ко
гонити
.
Љубица
се
насмејати
,
гледати
за
он
,
како
газити
посред
бар
,
не
мислити
без
сумња
о
тај
,
куда
ићи
и
шта
радити
.
Још
далеко
виђати
се
његов
дугачак
рука
,
како
се
дизати
к
лице
,
па
онда
се
спустити
и
млатати
поред
кратак
кук
.
и
Љубица
осећати
да
она
се
све
више
враћати
стар
расположење
,
осећати
се
у
неки
велик
слобода
,
спасти
она
ланац
с
нога
и
рука
,
који
бити
оковати
,
и
одједном
она
доћи
да
запевати
,
да
потрчати
некуд
,
али
одмах
наићи
неко
горко
сећање
,
који
она
помутити
цео
расположење
,
и
она
се
опет
осећати
као
у
ланац
...
тако
и
болесник
гледати
у
сан
себе
здрав
и
весео
...
трчати
,
јурити
неко
или
подигнути
огроман
терет
...
пробудити
се
и
настављати
на
јава
такав
исти
покрет
,
али
он
жигнути
љут
бол
,
и
он
одмах
сазнавати
свој
горак
невоља
:
немати
више
здравље
,
ни
весеље
...
постати
јесам
развалина
,
рушевина
који
трун
,
сенка
...
оборен
глава
,
помућен
дух
враћати
се
невољница
у
свој
ћелица
и
угушивати
бол
тежак
уздах
и
врео
суза
...
о
,
још
да
јесам
тај
суза
!
...
»
Живот
,
младост
...
ала
тај
проћи
!
...
и
шта
јесам
сад
?
не
смети
ни
да
сањати
онако
,
као
што
јесам
још
јесенас
моћи
,
у
овај
исти
постеља
...
на
што
ја
сад
такав
сан
,
кад
знати
да
се
не
моћи
остварити
!
...
за
ко
јесам
сад
?
—
за
овај
Гојко
?
...
не
,
видити
да
и
он
бежати
од
ја
,
отресати
се
као
од
отров
.
права
имати
!
...
али
зашто
,
зашто
сав
тај
морати
бити
?
...
да
ли
јесам
требати
који
мој
страдање
...
отац
,
мајка
,
брата
...
јесам
ли
они
сад
срећан
?
...
не
,
не
...
ах
,
а
ја
јесам
мислити
да
страдати
за
она
,
да
приносити
себе
на
жртва
,
а
оно
јесам
...
и
она
јесам
убити
,
унесрећити
...
о
,
тешко
ја
!
...
и
најтеже
јесам
сазнавати
да
јесам
тај
сав
бити
онако
...
нити
јесам
ја
ко
моћи
приморати
,
нити
ја
јесам
што
вући
тамо
,
сам
јесам
се
гнушати
...
тек
онако
...
само
пропасти
...
А
сад
бити
тек
хтети
живети
!
...
онако
како
јесам
некад
сањати
...
о
,
живот
,
живот
хтети
!
!
«
...
крајем
месец
,
Гојко
и
Љубица
,
на
позив
нов
депозитар
,
отићи
у
срез
.
тамо
се
већ
многи
догађај
изређати
и
наступити
разнети
промена
.
Пера
јесам
већ
затворити
;
комисија
,
који
он
јесам
одредити
за
извиђање
злоупотреба
,
пронаћи
јесам
велик
новчан
недостатак
,
али
још
радити
неуморно
,
прикупљати
разнети
податак
,
спремати
се
да
спровести
кривац
суд
.
депозитар
одмах
запитати
Љубица
,
гледати
јесам
са
интересовање
:
—
Зашто
ви
,
госпођица
,
већ
четири
месец
не
примати
плата
?
потписати
јесам
списак
само
за
оно
мало
дан
у
август
и
за
септембар
.
Љубица
зинути
од
чудо
.
тамо
квартирина
,
а
овде
тај
исто
са
плата
,
и
ако
јесам
она
редовно
издавати
уредан
признаница
.
Шта
јесам
тај
?
да
ли
јесам
стигнути
да
завести
признаница
или
...
или
не
знати
шта
.
тек
она
јесам
сад
на
жив
мука
,
не
знати
шта
да
казати
.
Гојко
јесам
гледати
не
дисати
,
а
и
писар
некако
чудно
гледати
...
Шта
хтети
сад
?
о
,
мука
!
...
—
ја
не
знати
...
управо
овај
...
јесам
ни
долазити
да
потписивати
списак
,
али
јесам
узимати
на
признаница
.
ту
јесам
оне
,
морати
бити
...
—
немати
,
госпођица
,
ниједан
.
сваки
јесам
новчан
издатак
записати
.
у
осталом
,
чекати
да
запитати
господин
Пера
,
он
јесам
ту
пред
комисија
,
и
писар
показати
рука
на
врата
који
водити
у
други
соб
,
па
затворити
каса
и
отићи
кроз
тај
врата
.
и
Љубица
и
Гојко
бити
необично
сазнавати
,
да
јесам
тај
човек
,
који
она
јесам
причинити
толики
бол
,
сада
ту
уз
она
,
да
стајати
као
тежак
кривац
и
очекивати
казна
за
свој
недело
.
Љубица
осећати
само
гнушање
и
бол
,
али
Гојко
...
да
он
јесам
само
да
провирити
један
ока
,
само
за
тренутак
да
он
погледати
како
стајати
пред
страшан
државни
контрола
и
дрктати
због
свој
недело
...
али
да
и
он
знати
,
да
он
одовуд
гледати
!
...
о
,
онда
бити
заборавити
онај
ударац
камџија
,
онај
понижење
и
сав
страдање
...
—
господин
Гојко
,
рећи
писар
улазити
,
да
ви
издати
часком
плата
,
па
изволети
тамо
у
соб
,
звати
ви
председник
комисија
.
гле
,
и
тај
се
испуњати
,
и
тај
жеља
!
...
али
не
ваљати
тако
...
како
хтети
он
пред
сав
људи
причати
о
свој
брука
?
...
и
Гојко
се
одједном
сетити
свој
ранијих
сан
и
бити
он
чудно
како
се
тај
сав
ред
испуњавати
баш
онако
,
како
јесам
он
желети
,
.
.
истина
,
сам
он
јесам
постати
министар
полиција
,
али
што
јесам
мислити
о
писар
,
сав
се
сад
испуњавати
.
»
Божја
правда
!
«
...
узвикивати
он
у
себе
,
сагињати
се
да
потписати
платни
списак
.
Узевши
новац
,
он
се
полако
упутити
онај
необичан
врата
,
кроз
који
хтети
одмах
угледати
онај
страшан
зликовац
.
тај
он
јесам
вући
напред
,
те
ићи
с
воља
,
али
помисао
на
онај
људи
што
јесам
тамо
засести
,
заплашити
он
и
збунити
.
»
сад
хтети
да
се
сплести
...
чим
погледати
у
тај
људи
...
да
ли
јесам
страшан
?
...
А
како
ли
јесам
он
?
...
«
и
он
притискивати
брава
...
врата
се
кретати
...
...
сести
неки
људи
...
у
магла
...
играти
он
котур
пред
очи
...
зелен
сто
...
А
онај
на
врх
,
с
дуг
раздељен
брада
,
сед
,
достојанствен
...
ала
јесам
необичан
!
...
А
он
немати
!
...
узалуд
радост
!
...
—
јесам
ли
ви
Гојко
Савић
,
учитељ
?
звонити
отуд
са
врх
озбиљан
,
крупан
глас
.
Гојко
се
трести
,
као
да
јесам
под
утицај
електрине
,
обртати
глава
унезверено
и
нешто
муцати
.
председник
он
не
чути
,
али
се
досећати
шта
одговарати
,
па
настављати
:
—
господин
,
капетан
ми
велим
—
и
председник
показати
рука
десно
до
себе
,
Гојко
углед
капетан
и
бити
он
мало
слободан
,
знати
човек
—
велим
ми
господин
капетан
,
да
и
ви
имати
некакав
жалба
на
пређашњи
писар
овај
срез
,
господин
Пера
...
и
председник
опет
запети
,
као
да
он
се
тешко
сетити
презиме
писарев
.
Гојко
погледати
преко
свити
лице
,
а
бити
она
четворица
.
»
један
јесам
у
комисија
,
него
’
наки
седити
,
досетити
се
он
.
Јамачно
капетан
јесам
...
А
шта
да
одговорити
,
како
да
почети
?
!
«
...
и
он
кашљуцнути
,
принети
рука
уста
,
па
превући
длан
преко
брк
.
—
Чујемо
да
ви
јесам
тући
камџија
.
Испричајте
ми
тај
како
јесам
бити
и
зашто
?
капетан
се
дигнути
,
прићи
Гојко
и
метнути
он
рука
на
рам
.
—
бити
слободан
...
Испричајте
све
лепо
,
као
што
јесам
ја
причати
.
ви
ја
рећи
,
чинити
ја
се
,
да
јесам
изненада
упасти
у
ваш
учионица
?
—
јесте
!
одговорити
Гојко
,
и
почети
полако
причати
догађај
за
догађај
.
кад
год
поменути
односити
Љубичин
и
писарев
,
он
опазити
да
председник
дигнути
десни
рука
и
давати
она
знак
неко
иза
његов
леђа
да
се
умирити
...
»
Шта
ли
јесам
тај
иза
ја
?
да
јесам
пандур
?
...
како
он
јесам
опазити
!
«
...
при
крај
причање
отворити
се
познат
врата
,
ући
депозитар
и
заћи
некуд
иза
Гојков
леђа
.
Зачу
се
отуд
најпре
шапутање
,
па
онда
јасан
одговор
,
који
јесам
моћи
и
Гојко
чути
.
—
немати
ја
ниједан
њен
признаница
.
јесам
она
ништа
издавати
.
Гојко
познати
овај
глас
,
и
задрктати
.
—
Добра
...
одговорити
депозитар
отегнути
.
онда
ја
да
издати
за
сав
месец
?
—
разумети
се
,
одговорити
други
глас
одлучно
.
Гојко
испричати
још
и
онај
догађај
с
пандур
,
прићи
тај
потпис
сав
исказ
,
не
читати
он
,
и
вратити
се
кроз
исти
врата
у
благајница
.
Писар
бројити
пар
,
а
Љубица
гледати
зачудити
у
гомила
банкнота
и
стати
она
купити
и
слагати
један
на
други
.
.
Гојко
бити
сав
црвен
,
збуњен
,
отирати
лице
марама
и
спремати
се
да
изићи
,
али
кад
видити
колико
новац
Љубица
узити
,
и
он
се
зачудити
:
—
охо
...
тај
јесам
новац
!
узвикнути
он
,
брисати
се
.
како
да
ви
не
примити
плата
за
четири
месец
!
...
—
и
ја
овај
не
разумети
,
рећи
она
,
спремати
се
да
изићи
и
клањати
се
писар
.
кад
изићи
у
ходник
,
она
наставити
:
—
да
видити
како
јесам
у
општина
,
да
јесам
тамо
мој
признаница
.
—
немати
општина
ниједан
ваш
признаница
,
казати
ви
...
ни
мој
,
ни
ваш
...
него
тај
јесам
јасно
:
он
јесам
поцепати
ваш
признаница
и
сматрати
тај
као
поклон
...
рећи
он
,
погледати
јесам
радознало
у
лице
.
А
овај
сад
...
ви
јесам
примити
свој
заслужен
плата
од
држава
...
Још
да
наредити
само
са
општина
...
Љубица
уздахнути
,
обор
глава
,
па
стати
ћутети
корачати
поред
он
,
а
Гојко
ићи
весео
,
задовољан
,
јер
јесам
данас
добити
потпун
освета
за
сав
тежак
страдање
свој
.
победити
јесам
и
он
и
она
,
оборити
јесам
пред
он
глава
,
али
он
ипак
осећати
неки
празнина
у
весео
срце
свој
.
XВИ
.
у
орловичкој
школа
сав
се
вратити
на
стар
поредак
,
радити
се
озбиљно
,
мирно
,
марљиво
...
наставник
се
журити
да
наврстају
онај
,
што
јесам
у
ток
зимушњи
непогода
пропустити
.
о
мали
испит
доћи
она
Веља
и
Аксо
.
после
дуг
пропитивање
наћи
,
да
јесам
Љубица
врло
мало
прећи
,
али
јесам
она
деца
добро
усвојити
онај
што
она
јесам
казивати
.
код
Гојко
бити
шаренити
:
неки
он
предмет
обрадити
добро
и
прећи
он
таман
колико
јесам
требати
.
такав
он
јесам
српски
језик
у
сав
разред
.
А
неки
предмет
,
као
рачун
,
обрадити
јесам
слабо
,
а
неки
јесам
још
ни
дирнути
.
—
Погрешили
јесам
много
...
опростити
на
замерка
...
рећи
он
Аксо
свој
тих
,
учтив
и
мелодичан
глас
,
трљати
лагано
рука
један
о
други
.
—
много
јесам
погрешити
,
поновити
он
,
што
јесам
веронаука
оставити
за
мај
.
боље
јесам
,
знати
,
бити
свршити
тај
лак
ствар
зимус
...
ја
тај
радити
после
подне
,
кад
се
не
видити
ништа
писати
ни
друго
што
радити
,
а
ја
онда
,
знати
,
ударити
у
прича
...
Хехе
...
не
знати
како
се
тај
згодно
усвојити
у
зимски
полумрак
...
деца
не
дисати
,
слушати
...
да
,
да
.
!
...
А
мај
,
знати
,
требати
оставити
на
понављање
и
утврђивање
тежак
ствар
,
који
се
лако
заборавити
,
нарочито
рачун
...
овако
док
ви
радити
веронаука
,
познавање
природа
,
певање
...
у
мај
,
за
тај
време
деца
заборављати
тежак
ствар
.
—
истина
јесам
,
прихватити
Веља
живо
.
и
ја
тако
радити
и
многи
,
управо
огроман
већина
.
па
још
кад
дознати
раније
ко
јесам
ревизор
,
оставити
цео
предмет
недирнут
...
овај
природњак
из
гимназија
не
марити
за
веронаука
,
а
филолог
се
мрштити
на
разговор
о
сумпор
,
крава
,
коњ
...
тек
за
ми
згода
!
—
е
,
а
кад
дознати
да
ићи
који
од
педагог
,
што
цедити
из
сваки
предмет
?
—
онда
...
е
онда
брати
кожа
на
шиљак
!
...
узвикнути
Веља
,
смејати
се
.
Љубица
слушати
,
гутати
сваки
реч
.
Нарочито
она
мило
што
се
Веља
одобровољити
,
јер
за
дуг
време
јесам
она
се
хтети
никако
јављати
.
и
тај
јесам
,
без
сумња
,
Гојков
заслуга
.
па
због
Гојко
јесам
доћи
и
учитељ
Аксо
...
»
То
јесам
паметан
учитељ
,
мислити
Љубица
,
видити
како
он
тај
о
сав
зрео
мисао
«
...
и
овај
измирен
друг
,
видети
колико
јесам
заостати
,
прећи
на
посао
из
сав
снага
.
радити
се
марљиво
и
журно
пун
два
месец
,
док
се
већ
не
приближити
ускршњи
празник
.
дотле
јесам
урадити
врло
,
врло
много
,
прећи
јесам
сав
важан
рад
,
кад
опет
нестати
мир
у
срце
њихов
и
настати
друкчији
дан
.
Гојко
опазити
да
се
у
последњи
време
Љубица
одједаред
изменити
:
постати
необично
преплашен
,
саломити
некакав
црн
,
изненадан
зло
,
убијен
!
...
у
школа
долазити
плачан
;
кад
пустити
деца
кућа
,
она
остати
сам
и
плакати
на
сав
сточић
по
читав
час
,
или
ходати
немирно
по
школа
,
кршити
рука
и
уздисати
тешко
.
некакав
велик
зло
спустити
се
на
њен
глава
,
и
она
тако
очајно
изгледати
,
као
да
не
предвиђати
никакав
излазак
из
овај
цео
стање
.
са
Гојко
јесам
,
нарочито
у
последњи
време
,
ступити
у
тако
пријатељство
и
поверљивост
,
да
овај
сад
стати
премишљати
:
како
бити
бити
да
јесам
питати
за
узрок
овај
промена
,
па
ако
јесам
штогод
онако
...
да
она
ја
моћи
помоћ
,
онда
да
скочити
...
једаред
,
кад
пустити
деца
кућа
и
стати
тако
у
велик
очајање
по
школа
корачати
и
кршити
рука
,
Гојко
се
осмелити
,
те
ући
к
она
у
школа
.
она
застати
,
загледати
се
у
он
,
и
као
да
она
одједном
синути
нов
мисао
у
глава
...
променити
она
се
лице
,
постати
светао
...
—
седити
,
рећи
она
Гојко
,
махнути
он
рука
,
па
се
обрнути
и
стати
лагано
ходати
по
школа
,
расветљивати
неки
нов
и
важан
мисао
.
Прође
пол
час
.
Гојко
се
досадити
седети
,
а
све
више
он
обузимати
жалост
,
гледати
овај
јадница
како
се
мучити
.
Увиђа
да
требати
проговорити
,
али
ко
моћи
сад
реч
прозборити
,
ко
јесам
моћи
прекинути
у
мисао
и
тргнути
из
занос
!
Баш
не
моћи
да
наћи
ниједан
мисао
да
почети
разговор
.
не
,
не
...
најбоље
јесам
да
она
опет
остати
сам
...
и
Гојко
се
већ
нагнути
онај
страна
до
врата
,
па
чим
она
у
ходање
обрнути
леђа
,
он
скочити
,
па
на
прст
изићи
из
соб
...
немати
,
дакле
,
ништа
од
разговор
.
два
дан
по
тај
доћи
она
мати
.
Стојан
извести
Гојко
да
јесам
сад
тамо
у
кућа
још
велик
ужурбаност
:
баба
Смиљка
непрестано
ићи
некуд
по
село
;
отићи
,
вратити
се
,
пробавити
неколико
час
код
Љубица
,
па
јесам
опет
нестати
.
кад
излазити
из
кућа
,
веома
јесам
забринут
,
управо
преплашити
,
као
и
Љубица
.
неки
она
јесам
зло
снаћи
,
али
се
ники
не
досетити
права
јад
.
одједном
се
код
Љубица
појавити
неки
одлучност
на
лице
;
мати
она
одлазити
и
долазити
забринут
,
али
се
Љубица
зауставити
на
један
мисао
,
па
само
она
живити
,
само
она
јесам
она
у
глава
...
опет
се
појавити
онај
грозничав
сјај
у
очи
,
ватра
јесам
обузимати
све
више
,
и
она
се
опет
приближавати
стање
,
који
личити
на
врућица
...
поглед
она
нејасан
,
усна
осушити
,
запећи
од
ватра
,
а
понекад
искривљен
у
страна
од
тежак
,
мучан
мисао
...
А
она
само
мислити
и
мислити
...
Гојко
се
већ
престати
чудити
.
гледати
јесам
само
,
па
и
он
почети
уздисати
и
навући
он
се
жалост
на
срце
,
а
у
душа
ући
тешко
нерасположење
.
ни
јесам
не
знати
,
да
ли
осећати
према
она
још
што
осим
жалост
.
срце
он
једнако
некако
пусто
,
али
он
се
чинити
да
ништа
не
жети
,
не
осећати
...
о
озбиљан
шта
према
Љубица
престати
јесам
и
да
мислити
...
неки
се
само
овако
продужити
једнако
...
нек
се
ништа
не
мењати
,
само
неки
се
вратити
потпун
мир
,
па
ништа
друго
не
жети
...
али
докле
хтети
се
тако
?
не
моћи
се
тај
продужити
вечито
;
неки
хтети
од
она
бити
преместити
.
он
јесам
тај
увиђати
и
обузети
он
велик
бол
у
срце
,
кад
помислити
на
такав
растанак
...
...
синути
пролеће
.
густ
зелен
трава
покрити
јесам
воћњак
,
па
јесам
милина
зауставити
око
на
тај
зеленило
.
Шљиве
цветати
,
па
се
цео
село
заогрнути
некакав
свечан
,
бео
одећа
,
а
мирис
од
она
пружати
се
далеко
унаоколо
.
понегде
јесам
овај
чист
,
бео
одећа
прошарати
црвенкаст
јабуков
или
крушков
цвет
,
тај
се
бој
лепо
преливати
,
од
чисто
бео
у
црвенкаст
,
па
опет
у
бео
као
снег
...
и
над
тај
бео
,
миришљав
завеса
треперити
светао
сунчев
зрак
и
висити
осветљен
свод
чист
небесан
плаветнило
...
Идући
у
школа
изјутра
,
Љубица
застати
између
два
воћњак
,
да
се
надисати
овај
мирисан
,
чист
ваздух
.
одједном
,
из
други
,
тесан
сокак
испасти
пред
она
Гојко
,
па
како
јесам
углед
,
поцрвенити
и
хтети
да
проћи
.
она
се
насмешити
неки
болан
осмех
,
па
он
довикнути
:
—
стати
,
куд
бежати
!
...
зар
јесам
ви
још
непрестано
тако
страшан
и
одвратан
,
те
ја
вечито
избегавати
?
Гојко
се
унезверити
,
раширити
очи
,
као
кад
ми
ко
увредити
незгодан
претпоставка
,
па
она
живо
одговорити
:
—
како
...
шта
говорити
!
...
зар
ја
?
...
овај
,
ја
јесам
баш
хтети
јесам
да
ви
...
да
ви
...
напротив
!
...
—
Шта
напротив
?
запитати
она
,
смешити
се
весело
и
гледати
он
лукав
,
ђаволаст
.
—
не
бежати
...
јесам
ја
...
противан
.
—
него
напротив
?
...
опет
она
ударити
у
смех
.
Гојко
се
баш
збунити
.
Шта
сад
да
она
казати
?
...
доиста
он
јесам
ни
противан
ни
одвратан
,
али
не
знати
ипак
како
да
назвати
свој
осећање
према
она
.
Љубица
он
опет
извести
из
забуна
,
обор
глава
,
па
немоћан
,
жалосним
глас
проговорити
:
—
А
ја
јесам
мислити
да
не
моћи
да
ја
гледати
од
мржња
,
јер
јесам
ви
доиста
тешко
увредити
...
али
рећи
јесам
ви
већ
:
ја
за
она
два
месец
јесам
ништа
знати
за
себе
...
тај
бити
неки
други
у
ја
,
а
ја
јесам
за
тај
време
спавати
,
јесам
живети
...
опростити
,
заборавити
све
што
јесам
бити
...
и
она
потећи
из
очи
крупан
суза
.
—
ама
шта
ви
!
...
не
допуштати
...
мисао
такав
не
допуштати
!
...
знати
ли
ви
...
знати
ли
...
о
,
па
ви
не
знати
,
ви
не
видити
!
...
узвикнути
он
усред
два
окићен
воћњак
,
опијен
мирис
цвеће
,
присуство
и
суза
овај
девојка
,
кршити
рука
од
мука
што
не
умести
или
не
смести
јасније
да
се
изразити
.
она
он
гледати
кроза
суза
са
отворен
уста
,
очекивати
да
слетети
с
његов
усна
кобан
реч
,
али
он
,
осим
нејасан
узвик
,
не
умеде
ништа
рећи
.
бити
обојити
веома
узбудити
,
она
дисати
брзо
,
плаховито
,
грцати
од
некакав
необичан
и
јак
узбуђење
,
а
он
,
блед
од
потрес
,
дрктати
цео
тело
,
осећати
да
хтети
сад
да
се
свршити
нешто
страшно
и
необично
важно
,
да
се
приближивати
остварење
његов
тајни
и
скривен
жеља
,
који
јесам
скривати
и
од
себе
сам
,
гонити
она
далеко
,
далеко
...
само
да
не
мислити
о
она
,
да
не
страдати
...
—
ах
,
ја
јесам
несрећан
!
...
ники
...
нигде
ники
иа
свет
немати
,
ни
други
ни
пријатељ
,
о
...
—
не
,
не
...
молити
ви
!
...
А
ја
?
.
.
истина
јесам
’
наки
...
као
што
бити
ви
желети
,
али
опет
,
кад
год
устребати
...
ја
јесам
ваш
...
јесам
,
ваш
...
.
ваш
!
...
и
Гојко
одједном
,
не
поимати
шта
радити
,
дохватити
њен
мек
врео
рука
и
повући
јесам
за
себе
,
ићи
и
гледати
сумануто
.
—
хајдемо
...
хајдемо
у
наш
школа
...
тамо
хтети
све
казати
...
она
поћи
за
он
без
устезање
,
не
покушавати
да
ослободити
свој
рука
,
који
јесам
Гојко
стегнути
као
клешта
,
па
вући
и
јурити
напред
.
она
опажати
само
како
она
пролетати
испред
очи
расцветао
воћка
,
накривљен
прошће
,
сух
грана
на
понеки
шљива
и
ићи
,
корачати
брзо
и
узбуђено
,
не
мислити
ни
о
шта
...
Гојко
јесам
увести
у
свој
соб
,
наместити
јесам
да
сести
на
столица
,
па
уздахнути
као
од
велик
умор
и
превући
шака
преко
ознојен
чела
.
—
ви
...
ви
...
ви
казати
тамо
,
да
...
да
ја
...
почети
он
замуцкивати
,
задуван
и
узнемирен
.
А
не
знати
...
ви
не
видити
шта
јесам
у
ја
...
и
сам
јесам
знати
...
сад
видити
...
јесам
,
овај
...
—
о
,
пријатељ
мој
...
и
друг
!
...
она
он
сам
пружити
рука
,
који
он
плаховито
стегнути
,
подржати
јесам
,
па
се
сагнути
и
пољубити
јесам
.
она
као
да
тај
не
осећати
,
него
наставити
очајан
глас
:
—
не
знати
ви
ко
јесам
пред
ви
.
А
кад
бити
знати
какав
јесам
ја
тежак
грешница
,
не
бити
ја
ни
погледати
.
о
,
тешко
ја
!
...
и
она
покрити
лице
врео
рука
и
горко
зајецати
...
—
знати
...
знати
...
све
знати
!
...
видети
јесам
!
...
узвикнути
Гојко
такав
врисак
,
као
да
неко
одсецати
парче
жив
месо
са
он
.
овај
тежак
бол
изазвати
јесам
сећање
на
онај
тренутак
,
кад
се
попети
и
надвирити
се
на
прозор
...
—
видети
јесам
...
јецати
она
,
не
дизати
глава
.
али
сад
...
сад
не
видити
шта
се
збивати
,
јер
иначе
ја
не
бити
ни
погледати
.
о
,
ала
ја
јесам
бог
тешко
казнити
...
јекнути
она
очајно
и
подигнути
глава
.
—
знати
да
ви
неко
тешко
зло
морити
,
рећи
Гојко
,
прибрати
се
мало
.
—
Али
ма
шта
бити
,
знати
да
не
одступати
од
свој
реч
.
до
ви
све
стајати
...
рећи
ја
,
поверити
се
други
...
она
се
дигнути
са
столица
,
раширен
очи
и
блед
лице
...
неки
паклен
одлучност
севати
у
тај
широко
отворен
,
велик
,
црн
очи
и
она
се
упити
,
загледати
се
у
Гојко
,
примакнути
он
се
још
ближе
,
врло
близу
,
тако
да
осетити
његов
дисање
...
он
само
гледати
,
зачуђен
,
шта
се
тај
догађати
и
очекивати
нешто
страшно
...
она
се
приближити
још
више
,
погледати
он
и
прошаптати
он
неколико
реч
...
па
се
одмакнути
и
стати
он
посматрати
...
као
нож
пробости
,
Гојко
одједном
пребледети
,
искривити
он
се
вилица
од
страшан
бол
,
а
очи
се
широко
,
зачудити
отворити
.
као
кад
неко
добити
тежак
рана
изненада
,
о
шта
дотле
никад
јесам
ни
сањати
,
па
се
само
чудити
у
први
време
:
што
јесам
овај
овде
крваво
?
откуд
?
...
зашто
тај
!
...
од
шта
?
...
и
Гојко
,
изненадити
,
само
се
питати
:
откуд
тај
?
...
