.Растислав
.
о
,
ја
тај
човек
знати
.
Кнез
,
чувати
он
се
;
кад
год
тај
моћи
удавити
туђ
рука
,
он
хтети
тај
учинити
.
само
тај
бити
онда
морати
бити
удесити
тако
,
да
на
он
,
ни
у
који
случај
,
не
моћи
пасти
никакав
одговорност
.
од
прилика
овако
као
што
овај
сад
са
ја
бивати
.
у
ствар
ја
јесам
овај
он
отровати
,
само
што
јесам
тај
вешто
извршити
преко
ти
,
твој
рука
.
никакав
суд
,
па
чак
ни
суд
историја
,
не
бити
моћи
окривити
он
за
овај
поступак
са
ја
.
Ђенерал
застати
за
тренутак
,
па
опет
продужити
.
-
да
,
ми
јесам
се
двојица
бочити
!
ја
јесам
бити
смртан
,
непомирљив
непријатељ
—
он
јесам
победити
лукавство
...
—
Хтео-не
хтети
,
кнез
,
тај
хтети
морати
цео
век
да
имати
посао
с
тај
човек
;
он
хтети
ти
засести
на
сред
пут
,
и
тај
он
не
моћи
трајно
ни
обићи
,
ни
уклонити
;
ма
како
ти
врдати
,
он
хтети
увек
умести
да
се
наћи
пред
ти
.
с
тај
се
морати
постарати
да
он
једном
дати
да
осетити
твој
песница
,
требати
увребати
згодан
тренутак
,
кад
хтети
он
тако
оборити
,
како
се
никад
више
хтети
подигнути
док
он
опет
ти
не
пружити
рука
.
бити
ди
тај
једном
;
успети
ли
само
једном
у
тај
,
онда
он
се
више
моћи
бојати
;
после
тај
моћи
ти
он
лепо
и
послужити
.
али
како
да
доскочити
тај
један
пут
тај
матор
лисац
!
тај
јесам
тежак
питање
.
наравно
,
ја
ти
у
тај
не
моћи
дати
потпун
рецепт
,
моћи
ти
само
у
главноме
наговестити
средство
,
који
хтети
ти
против
он
најлакше
помоћи
.
ма
колико
да
јесам
лукав
,
притворан
,
свет
,
оно
што
се
звати
јаван
мњење
,
најпосле
хтети
он
прозрети
.
Доћиће
тренутак
,
кад
хтети
он
постати
непопуларан
.
грабити
тај
тренутак
и
онда
пустити
неки
он
сурвати
мржња
народни
.
кад
он
доцније
дигнути
,
—
он
хтети
ти
пољубити
рука
,
који
он
пружити
,
и
после
ти
хтети
бити
тако
опасан
.
—
свакако
,
кнез
,
г
.
Растислав
,
који
ти
остајати
,
много
јесам
велик
лисац
од
ја
,
који
одлазити
.
тај
се
најбоље
видити
баш
по
тај
,
што
ја
одлазити
,
а
он
остајати
.
тај
ти
јесам
опасан
поданик
у
цео
држава
твој
.
г
.
Растислав
велик
јесам
лицемер
балканиски
,
шерет
какав
одавно
јесам
грејати
сунце
балкански
—
завршити
ђенерал
сав
нападај
.
кнез
се
смешити
.
изгледати
јесам
као
да
он
се
допадати
овај
говор
ђенералов
.
он
приметити
:
—
Ђенерал
Врбавац
јесам
увек
тако
строго
судити
г
.
Растислав
.
ја
још
памтити
време
кад
јесам
г
.
ђенерал
хвалити
г
.
Растислав
као
увиђаван
дипломата
и
државник
балканиског
...
Ђенерал
он
пресећи
:
—
ја
ни
сад
не
порицати
његов
увиђавност
.
ја
и
сада
оберучке
потписивати
све
што
јесам
некада
говорити
о
његов
памет
.
не
оскудевати
он
мудрост
,
но
поштење
;
код
он
јесам
мозак
на
сав
место
,
но
код
он
срце
јесам
где
бити
требати
да
јесам
.
тај
јесам
у
права
смисао
реч
—
човек
без
срце
.
—
Па
ипак
—
бити
да
јесам
овај
ваш
суд
мало
пристрасан
—
рећи
кнез
.
но
ђенерал
он
не
дати
добро
ни
изустити
.
—
Пристрасан
!
ја
у
овај
тренутак
пристрасан
!
за
што
,
кнез
?
у
име
шта
?
за
какав
рачун
?
за
какав
и
за
чији
корист
?
требати
па
ја
што
?
Ђенерал
на
један
пут
умукнути
,
нагнути
се
побочан
собни
врата
,
чисто
се
мало
пропети
и
зинути
,
мета
рука
на
ухо
и
стати
пажљиво
ослушкивати
.
—
Шта
јесам
?
—
упитати
он
кнез
.
—
Ђенерал
ништа
не
одговорити
,
но
продужити
слушати
пажљиво
.
—
Шта
имати
?
Шта
слушати
?
—
поновити
кнез
.
—
цвилити
!
—
рећи
ђенерал
брзо
и
оштро
.
-
Шта
цвилити
?
ко
цвилити
—
питати
јесам
даље
кнез
.
-
ах
,
она
!
она
цвилити
!
—
рећи
ђенерал
плаховито
,
пун
узнемиреност
.
кнез
ослушнути
;
ништа
се
јесам
чути
.
он
погледати
ђенерал
и
чисто
се
тргнути
.
с
разрогачен
очи
,
који
он
некако
чудно
бити
утећи
у
глава
,
ђенерал
јесам
изгледати
просто
страшан
.
—
ићи
...
долазити
...
одмах
долазити
—
рећи
ђенерал
ужурбано
,
па
јурнути
у
побочан
соб
и
затворити
врата
за
себе
.
кнез
јесам
ходати
по
соба
и
чекати
.
Прође
пет
,
прођа
десет
,
проћи
и
петнајест
минута
,
а
ђенерал
се
не
вратити
.
кнез
ослушнути
на
врата
.
из
побочан
соб
чути
се
само
одмерен
куцкање
шеталица
.
Ђенерал
јесам
јамачно
бити
чак
у
крајњи
спаваћи
соба
свој
жена
.
тек
после
двајестак
минута
ђенерал
се
вратити
.
али
,
ах
,
бог
,
у
какав
стање
!
Откопчан
,
раздрљен
груда
,
разбарушити
,
са
закрвављен
очи
,
на
који
јесам
се
још
јасно
познавати
траг
суза
,
он
ући
у
соб
тихо
,
полако
,
на
прст
,
дати
знак
оба
рука
,
као
онај
човек
који
се
старати
да
неко
не
пробудити
.
Ушав
,
он
отпочети
полако
,
готово
шапутати
,
али
са
жив
покрет
и
мек
,
нежан
нагласак
,
као
да
декламовати
:
—
она
ја
спавати
!
—
тако
почети
ђенерал
—
она
ја
спавати
!
као
узабран
руж
на
узбуркан
и
запенушен
слан
талас
морски
,
-
тако
ја
се
она
љуљкати
на
срдит
и
хучан
талас
грк
живот
људски
.
А
киван
пучина
рикати
у
беснило
свој
и
са
дно
морати
грабити
песак
и
муљ
,
јурити
на
површина
и
кушати
да
ја
тај
заспати
и
претрпати
мој
леп
румен
ружица
.
али
ја
јесам
галеб
,
буран
тица
морски
,
што
слободно
полетати
над
горостасан
,
хучан
талас
и
безбрижно
слушати
метежну
борба
њин
;
ја
хтети
слетити
и
један
махом
лак
крило
мој
распирити
морски
пена
и
у
кљуна
уграбити
из
она
мој
леп
румен
ружица
и
изнети
јесам
у
ведар
и
јасан
сунчан
висина
...
.
али
ах
,
откинути
од
стабло
свој
она
ја
морати
свенут
!
Изненађен
и
збуњен
,
кнез
јесам
зачудити
гледати
у
ђенерал
,
док
јесам
овај
продужавати
свој
заносан
декламовање
.
—
видети
јесам
он
...
он
,
леп
анђелак
,
који
јесам
,
играти
се
са
сјајан
звезда
,
с
небо
залутао
на
овај
грешан
земља
.
у
пуст
долина
саможивост
људски
расти
усамљен
стручак
бео
љиљан
.
Растужен
неваљалство
свој
мио
створ
—
човек
—
стар
бог
,
један
благ
јесењи
ноћ
,
горко
јесам
плакати
у
превишњим
висина
свој
.
један
његов
суза
канути
јесам
у
овај
пуст
долина
.
тај
јесам
бити
суза
љубав
,
и
на
онај
место
,
где
јесам
она
канути
,
израсти
јесам
овај
стручак
бео
љиљан
.
—
инокосан
и
усамљен
расти
он
усред
неизмеран
,
гол
,
нем
пустиња
.
сваки
ноћ
,
кад
звонце
вечност
огласити
поноћ
,
тихо
и
нечујно
отворити
се
златан
врата
небески
,
а
из
она
изићи
један
од
млад
и
мио
анђелак
божији
,
те
се
у
сјајан
лет
спустити
над
овај
усамљен
цветак
и
окропи
он
бистар
капљица
рајски
вод
од
живот
,
наточити
на
врело
што
из
сред
рај
извирити
.
затим
се
мали
анђелак
претворити
у
мален
славуј
,
стати
на
стручак
љиљан
,
и
ту
до
румен
зор
извијати
свој
мек
,
свилен
глас
леп
и
сладак
песма
љубав
,
док
се
у
расвитак
опет
не
вратити
у
ведар
висина
небесан
,
са
који
јесам
и
сићи
...
—
Али
ено
где
се
пуст
пољана
вући
и
гадно
гамизати
страшан
змијурина
мржња
људски
.
онај
права
ићи
овај
усамљен
цвет
,
она
се
обавијати
око
он
,
она
издигнути
свој
гнусан
,
пљоснат
глава
и
у
бео
пехар
нежан
љиљан
изригава
сав
смрдљив
гујски
отров
мрзост
...
сав
до
сад
ђенерал
јесам
у
занос
свој
говорити
тихо
,
скоро
шапутати
,
само
с
јак
афектација
и
мимика
.
сад
на
један
пут
он
проговорити
гласно
,
чисто
цикнути
и
јурнути
напред
.
—
Син
мој
!
-
викнути
ђенерал
—
Син
мој
!
чедо
љубав
!
тај
хтети
бити
човек
и
ти
хтети
мрзети
!
ти
хтети
ући
у
свет
,
познати
живот
и
живот
хтети
ти
запојити
мржња
,
и
ти
хтети
мрзети
.
мрзети
!
мрзети
јуначки
,
мрзети
свет
и
неуморно
!
неки
тај
мржња
отровати
сваки
капати
крв
;
сваки
откуцати
срце
твој
и
сваки
поглед
ока
твој
неки
јесам
мржња
просочен
.
као
што
упаљен
вулкан
издисати
врео
пар
,
тако
сваки
дах
твој
нека
издисати
загушљив
отров
мрзост
,
од
ко
хтети
се
трава
и
лишће
сушити
и
од
ко
хтети
тица
небесан
,
у
лет
отрован
,
мртав
на
земља
падати
.
отровати
мржња
све
што
јесам
у
ти
,
на
ти
и
око
ти
,
неки
свет
мржња
сав
обузети
и
неки
тај
она
бити
непробојан
оклоп
који
хтети
ти
чувати
од
притворство
људски
,
оклоп
кроз
који
никад
хтети
пробити
опасан
и
штетан
осећај
човекољубље
.
после
овај
реч
,
изговорен
бурно
и
страсно
,
ђенерал
на
једаред
стати
,
клонуо
опустити
низа
се
обадва
рука
,
а
глава
он
малаксати
пасти
на
прса
;
он
изустити
полако
,
очајно
.
—
мрзети
,
мрзети
,
мрзети
!
и
кад
бити
својски
,
страсно
и
јуначки
мрзио
,
онда
хтети
достигнути
...
Шта
?
...
Бићеш
богат
,
чувен
,
силан
,
велик
...
али
да
ли
хтети
бити
срећан
?
Ђенерал
Врбавац
пљеснути
се
жестоко
по
чела
и
јурнути
напред
,
понављати
узвик
:
—
да
ли
хтети
бити
срећан
!
А
за
тај
опет
обор
глава
,
опет
опустити
рука
малаксао
и
тих
настава
:
—
Јес
,
да
ли
хтети
бити
срећан
?
!
тај
јесам
главно
и
важан
питање
:
да
ли
хтети
бити
срећан
?
.
.
Ђенерал
јесам
даље
говорити
полако
,
скрушено
,
гледати
непрестано
предати
се
и
климати
глава
жалосно
:
—
и
ти
хтети
бити
срећан
,
синути
мој
,
хтети
бити
срећан
;
јер
срећа
јесам
богатство
,
јер
срећа
јесам
власт
,
јер
срећа
јесам
сујетан
величина
.
.
Срећа
јесам
унутрашњи
мир
,
срећа
јесам
душеван
спокојство
,
срећа
јесам
миран
савест
,
срећа
јесам
кад
се
у
јутро
тргнути
иза
сан
,
па
осетити
да
тај
цео
тело
струјити
неки
неисказан
блаженство
,
а
ти
спокојно
јесам
себе
говорити
—
ја
ники
ништа
не
дуговати
,
ја
ни
од
шта
на
свет
не
презати
,
ја
немати
ни
један
тајна
за
који
бити
стрепити
да
јесам
ко
не
дознати
—
мој
јесам
савест
чист
и
миран
...
тај
јесам
срећа
—
Срећа
јесам
здрав
,
миран
,
снажан
живац
!
тај
такав
живац
хтети
имати
,
ти
она
не
моћи
имати
,
јер
јесам
син
ђенерал
Врбавца
—
и
ти
хтети
бити
срећан
...
кнез
јесам
у
недоумица
слушати
овај
загонетан
декламација
ђенералов
,
и
тек
сад
при
крај
једва
разабрати
да
јесам
ђенерал
овај
говорити
о
сав
нејак
синути
,
ко
јесам
морати
видити
у
колевка
,
кад
јесам
мало
час
ићи
жена
у
спаваћи
соб
.
Међутим
ђенерал
Врбавац
застати
и
упрети
поглед
у
један
слика
на
зид
.
на
тај
слика
бити
јесам
представити
мртво
тело
последњи
убијен
кнез
балканиског
како
легати
у
мртвачки
сандук
,
на
сто
,
у
сред
дворана
у
кнежев
двор
,
изложити
да
он
народ
последњи
пут
видити
и
целивати
.
около
јесам
представити
свештеник
у
одежда
,
како
читати
мртвачки
молитва
и
гомила
тужан
,
плачан
народ
,
свити
ред
.
тело
покојников
окитити
јесам
около
цвеће
,
а
цео
слика
одозго
осветљен
лустер
с
безбројан
свећа
.
слика
јесам
у
опште
бити
рђаво
израдити
,
али
на
предњи
план
јасно
се
распознавати
облик
ђенерал
Врбавца
.
у
војнички
одело
,
наслонити
на
сабља
,
стајати
јесам
он
ту
оборен
глава
,
жалосан
и
очајан
.
овај
слика
доћи
јесам
ту
у
ђенералов
соб
са
сав
случајно
,
и
ту
јесам
стајати
одавно
,
нити
јесам
ђенерал
икад
свраћати
пажња
на
она
.
откуда
сад
да
он
пасти
у
очи
,
и
за
што
он
баш
она
привући
сав
пажња
,
тешко
јесам
рећи
;
доста
тај
,
ђенерал
се
чудно
загледати
у
тај
слика
,
и
,
пошто
јесам
тако
непомично
стајати
неколико
тренутак
,
он
јурнути
слика
,
упрети
прст
у
кнежев
мртвачки
лик
тако
јако
,
да
стакло
на
слика
одмах
пукнути
,
и
повикати
загушљив
:
„
Ева
,
овај
јесам
срећан
!
“
затим
се
загледати
у
сав
лик
на
слика
и
рећи
чисто
зачудити
:
-
јесам
ли
ја
овај
?
јесам
ли
овај
ја
?
ја
,
ђенерал
Врбавац
?
—
ја
;
крај
мртав
кнез
...
јесам
ли
овај
мртав
кнез
?
...
-
он
!
јес
,
овај
јесам
он
,
крвав
,
исечен
,
искомадан
,
без
нос
—
ђенерал
јесам
полако
повлачити
прст
преко
кнежев
слика
,
док
не
дотерати
до
нос
,
ту
застати
и
викнути
опет
-
без
нос
,
-
па
онда
што
игда
моћи
удар
песница
у
слика
тако
,
да
парче
разбијен
стакло
полетети
на
сав
страна
,
а
из
расечен
песница
ђенералов
уза
капати
крв
...
Ђенерал
издигнути
стиснут
,
расечен
песница
наспрам
себе
,
па
,
с
чудан
,
подругљив
,
лудачки
осмех
,
узити
зорно
гледати
како
крв
из
расечен
ивица
полако
слизи
,
како
се
скупљати
у
велик
кап
,
како
се
тај
капља
,
кад
отежати
,
развући
,
на
половина
прекинути
,
један
пола
пасти
доле
на
патос
,
а
други
се
опет
прикупити
и
приљубити
рука
,
и
капљати
опет
расти
,
и
опет
се
развлачити
и
прекид
,
и
тако
крв
непрестано
капати
,
а
ђенерал
гледати
тај
с
осмех
на
усна
и
бројити
редом
капља
крв
„
један
,
два
,
три
“
...
крв
,
крв
!
узвикнути
он
за
тај
и
ухватити
леви
рука
стиснут
десни
песница
,
извртети
јесам
и
алапљив
уза
сисати
и
лизати
крв
са
она
,
жмиркати
очи
.
крв
,
продерати
се
ђенерал
понова
—
овај
јесам
његов
крв
...
и
ја
јесам
пити
,
—
те
опет
узити
звучно
сисат
свој
крвав
песница
.
—
А
нос
,
викнути
он
сад
и
опет
упрети
прст
у
нос
на
слика
мртав
кнез
—
овај
нос
—
јес
,
овај
нос
бити
јесам
одсечен
,
овај
нос
немати
више
.
—
Говорећи
тај
,
ђенерал
забости
нокат
у
слика
и
с
два
прст
покушати
да
откинути
нос
на
слика
мртав
кнез
.
слика
јесам
бити
мали
,
и
ђенерал
место
нос
откинути
цео
глава
,
па
тај
парац
хартија
растрљати
међу
прст
,
направити
од
он
куглица
и
један
зврчка
бацнути
јесам
чак
иза
врата
.
Ђенерал
се
опет
окренути
слика
.
он
прво
почети
говорити
тужно
,
полако
,
достојанствено
,
декламовати
реч
по
реч
;
после
јесам
говорити
све
брже
,
све
живље
,
док
најпосле
не
проћи
у
буран
,
киван
,
срдит
говор
,
као
да
се
с
неки
свађати
.
—
без
глава
—
почети
ђенерал
тужно
-
лежати
без
глава
:
„
гордо
легати
велик
војвода
,
под
кључевма
крв
благородан
,
ка
’
мало
пре
што
гордо
ићи
,
кроз
дивљачан
тмуша
азијатски
,
Гутајућ
’
она
ватрен
поглед
;
ка
’
мало
пре
што
гордо
ићи
,
К
свет
гроб
бесмртан
живот
,
Презирући
људски
ништавило
,
и
плетење
безуман
скупштина
“
...
Пошто
јесам
издекламовати
овај
стих
,
ђенерал
обор
глава
и
остати
тако
неколико
тренутак
нем
и
непомичан
,
за
тај
продужити
.
—
Велика
кнез
,
славан
човек
,
мученик
;
дати
јесам
он
име
„
блаженопочивши
“
,
скупљати
новац
да
он
споменик
подигнути
,
најпосле
прогласити
он
за
светац
,
а
бацити
хтети
вечито
проклетство
на
онај
што
јесам
он
убити
...
Ђенерал
опет
дигнути
очи
на
слика
.
—
Али
шта
хтети
ја
овде
?
—
викнути
он
,
показивати
прст
сав
лик
на
слика
—
Шта
хтети
ја
овде
?
ја
немати
ту
никакав
посао
,
ја
ники
јесам
крив
...
—
ја
он
јесам
убити
!
камо
?
где
јесам
крв
?
мој
јесам
рука
чистити
...
.
Ђенерал
дигнути
рука
и
кад
на
десни
шака
опазити
мало
крв
,
он
се
чисто
тргнути
и
страшљиво
стукнути
натраг
од
слика
.
—
крв
!
—
викнути
ђенерал
—
крв
,
али
овај
јесам
мој
крв
...
ја
јесам
убилац
.
он
се
јесам
убити
;
убити
он
његов
зло
...
Ђенерал
јесам
сад
говорити
киван
;
једак
,
и
тако
брзо
и
задуван
да
он
јесам
већ
тешко
бити
разумети
,
јер
јесам
махом
гутати
последњи
слог
у
реч
.
—
Јес
,
хтети
јесам
да
се
дигнути
,
да
се
прославити
,
да
овековечити
спомен
,
да
бити
цар
балкански
;
он
јесам
бити
немиран
глава
,
опасан
човек
,
турски
царевина
претити
јесам
опасност
од
он
,
она
јесам
просути
пар
,
и
он
јесам
убити
...
ко
тај
казати
?
јесам
истина
да
јесам
ја
узети
пар
;
тај
јесам
лаж
,
развући
јесам
други
;
јес
,
други
;
ја
имати
записак
,
ја
моћи
доказати
,
ја
јесам
бити
само
посредник
...
А
и
шта
јесам
двадесет
хиљада
дукат
?
зар
јесам
тај
какав
новац
?
на
такав
се
ствар
милијун
трошити
.
Шта
јесам
двадесет
хиљада
?
па
и
тај
јесам
давати
све
по
мало
.
Паша
јесам
ситничарити
,
можда
јесам
и
јесам
красти
.
ја
ту
јесам
радити
за
новац
.
ја
јесам
се
машати
много
више
.
А
Турска
јесам
морати
.
она
јесам
сваки
час
моћи
планути
.
морати
јесам
да
се
бранити
.
она
јесам
имати
права
;
она
се
бранити
.
свак
имати
права
да
се
бранити
...
Шта
?
Шта
хтети
ви
?
она
да
нападати
,
а
она
да
ћутети
и
да
седити
скрштен
рука
.
тај
јесам
ники
луд
...
и
зар
јесам
ја
ту
бити
јесам
!
тај
ја
јесам
ту
бити
тек
само
један
од
стотина
.
истина
,
један
од
главних
,
ја
јесам
водити
-
али
ту
јесам
бити
толико
људи
стар
,
искусан
,
давнашњи
државник
,
саветник
...
,
и
какав
јесам
тај
грех
.
Турска
јесам
наш
сузеренка
;
султан
јесам
ваш
цар
;
наш
јесам
дужност
...
.
бити
...
јес
,
дужност
!
А
најзад
,
народ
и
јесам
бити
с
он
.
тај
јесам
обмана
.
сад
сав
кукати
!
кукати
сад
пошто
јесам
убити
.
А
и
тај
јесам
лаж
,
и
тај
јесам
притворство
пред
светина
.
добро
јесам
неки
глуп
маса
веровати
.
и
ја
јесам
јавно
жалити
.
А
ја
он
мрзети
.
и
други
јесам
он
мрзети
.
он
јесам
бити
апсолутист
омладина
он
јесам
мрзити
као
тиранин
.
ја
јесам
наћи
готов
завера
.
ја
јесам
јесам
први
створити
.
кад
јесам
ја
доћи
,
ствар
јесам
већ
бити
зрети
.
они
јесам
хтети
,
само
да
он
протерати
.
лудорија
!
Младић
,
шта
јесам
они
знати
.
Или-или
!
ту
се
друкчије
не
радити
.
сад
кукати
.
подвалити
она
.
добро
јесам
што
јесам
она
имати
у
рука
.
они
јесам
знати
да
јесам
она
конац
у
мој
шака
.
ха
!
ха
!
ха
!
уредник
Балканије
“
.
како
се
бити
запрепастити
кад
јесам
просто
заповедити
да
он
се
растурити
већ
спремити
слог
за
лист
.
Шта
јесам
они
сањати
,
а
шта
она
јесам
остати
!
али
јесам
морати
увући
рог
.
са
ја
јесам
бити
шал
.
правити
,
вео
,
притисак
!
притисак
!
него
шта
.
зар
моћи
бити
без
притисак
,
где
владалац
легати
мртав
на
сто
,
и
тај
још
убити
владалац
!
ко
јесам
радити
друкче
,
ко
радити
друкче
,
ко
хтети
радити
друкче
?
сила
јесам
сила
,
јес
,
сила
јесам
сила
!
...
Ђенерал
стиснути
обадва
песница
и
погнути
се
напред
,
као
да
хтети
на
неко
јуришати
.
—
Сила
јесам
стар
,
—
викнути
он
—
јер
сила
јесам
јачати
,
ко
хтети
против
сила
?
ви
ја
хтети
да
судити
.
—
ви
ја
!
ко
смести
ударити
на
рогат
бог
.
три
се
крунити
блистати
на
мој
глава
.
кад
јесам
сабља
оштар
,
она
пресецати
по
средина
.
по
буџак
јесам
мрак
.
ко
се
бојити
мрак
неки
не
ићи
у
буџак
.
кнез
јесам
ићи
низбрдица
,
а
ко
корачати
низбрдица
,
увек
моћи
лако
паста
.
крв
јесам
ништа
други
до
црвен
вод
.
Круна
родити
на
дрво
,
који
јесам
крв
заливати
.
престол
јесам
столица
на
који
сед
мртвац
.
ја
јесам
ђенерал
,
ја
имати
војска
,
војска
имати
пушак
,
пушак
имати
грлић
,
грлић
говорити
;
куршум
јесам
пушчани
реч
.
кад
се
ко
куршум
нахранити
,
онда
јесам
увек
сит
!
власт
јесам
тај
исто
што
и
сласт
;
разлика
јесам
само
у
једном
писмен
.
Краљев
место
мозак
имати
у
глава
слеп
миш
.
тиранин
јесам
сладак
ручак
,
који
јесам
скувати
у
сиротињски
суза
.
на
нож
натакнут
срце
само
јесам
обично
парац
месо
.
петак
јесам
недељни
посинак
,
а
у
субота
давати
се
под
кирија
пакао
.
месец
јесам
од
жалост
препукао
срце
,
а
из
његов
рањен
срце
капати
отров
...
капати
ја
на
језик
...
.
ала
јесам
горко
!
—
Ђенерал
се
стрести
и
ухватити
се
рука
за
уста
...
—
„
Ал
јесам
горко
!
...
јао
!
ја
јесам
преварити
,
ја
јесам
обманути
...
.
дати
јесам
ја
да
појести
креслу
јерусалимски
храм
и
да
попити
вод
у
који
се
крстити
антихрист
...
.
сунце
имати
подеран
ногавица
...
.
а
на
небо
се
срушити
свод
...
бежати
...
бежати
...
зајапурити
,
узнемирити
,
с
разрогачен
,
закрвављен
очи
,
ђенерал
јесам
сав
овај
последњи
бунцање
изговорити
брзо
,
силовито
,
с
очевидан
напрезање
.
преко
чела
и
слеп
очи
одскочити
он
жила
као
прут
;
жила
на
врат
набрекао
и
чисто
задути
;
на
крај
усна
показати
се
бео
пена
;
усна
по
средина
набубрети
и
затегнути
,
језик
одебљати
тако
,
да
он
јесам
с
мука
кретати
и
често
запињати
;
цео
тело
у
грозничав
ватра
и
дрхтавица
,
а
глас
он
бити
необично
дебео
,
храпав
,
промукао
,
и
што
јесам
ђенерал
више
говорити
,
глас
он
јесам
бивати
сав
слаб
и
потмуо
,
на
последак
једва
јесам
загушљив
шапутати
;
јасно
се
видети
како
се
говор
поступно
гасити
и
загушивати
.
при
последњи
реч
:
„
Бежа
,
бежати
“
,
ђенерал
јурнути
напред
и
на
сред
соб
срушити
с
«
као
свећа
.
он
пасти
ничице
,
али
се
у
грчевит
копрцање
брзо
окренути
на
леђа
.
кнез
потрчати
да
он
прихватити
,
покушати
да
он
подигнути
,
али
ђенерал
остати
испрућити
и
грчевито
укрутити
.
Мишић
на
образ
и
око
уста
грчевито
јесам
дрхтати
;
полуотворен
,
преврнут
очи
показивати
јесам
само
мутан
беланце
,
на
уста
јесам
у
клобук
извирати
бео
пена
.
кнез
викнути
споља
свој
ађутант
.
један
уза
ђенерал
под
мишка
,
други
за
нога
,
подигнути
он
и
наместити
на
диван
.
кнез
махнути
рука
на
ађутант
да
изаћи
.
глава
XВИИ
Финита
ла
цоммедиа
ако
јесам
живот
људски
комедија
,
онда
јесам
људи
комедијашити
,
који
цео
век
упорно
,
по
некад
врло
озбиљно
,
играти
свој
лудачки
улога
.
Свршетак
такав
један
комедија
одигравати
се
баш
сад
у
соба
ђенерал
Врбавца
.
Намештен
на
диван
,
ђенерал
јесам
лежати
полеђушке
,
с
полуотворен
очи
.
дисати
јесам
тешко
и
дубоко
,
његов
широк
прса
високо
јесам
се
надимати
;
познавати
се
да
он
нешто
гушити
.
у
соба
јесам
бити
сам
кнез
Мутимир
.
он
прићи
,
откопчати
ђенерал
и
раздрљити
он
кошуља
око
врата
и
на
груди
да
он
олакшати
дисање
.
кнез
затим
прићи
тајни
орманчић
у
зид
,
који
јесам
још
стајати
отворити
,
и
покупити
из
он
сав
ђенералов
хартија
,
управо
цео
тајна
архива
Врбавчеву
.
по
сам
натпис
,
који
јесам
бити
обележити
поједини
смотуљак
,
моћи
се
већ
судити
да
ту
имати
веома
интересних
ствар
.
кад
јесам
и
тај
бити
средити
и
сложити
у
један
велик
завежљај
,
кнез
се
полако
упутити
у
побочан
соб
.
Прође
један
,
проћи
и
други
одаја
;
из
трећи
,
кроз
затворен
врата
,
чути
се
кењкање
разбуђен
дете
и
нечији
глас
који
он
умиривати
-
пс
...
пс
...
пс
...
кнез
полако
куцнути
на
врата
.
изнутра
се
чути
глас
госпођин
:
—
Ко
јесам
тај
?
—
ја
јесам
;
моћи
ли
унутра
?
-
упитати
кнез
.
Ушао
јесам
.
Госпођа
он
дочекати
стојећки
,
сав
потрести
и
узбудити
.
—
Шта
јесам
,
за
бог
?
—
упитати
Кај
.
кнез
јесам
хтети
да
говорити
са
свој
рођака
сроднички
и
срдачан
.
—
тренутак
јесам
тежак
—
рећи
он
.
ти
морати
сад
заборавити
сав
други
,
а
имати
на
ум
само
тај
,
да
јесам
и
тај
један
члан
владалачки
династија
Косанић
.
спас
и
интерес
династија
морати
сада
овде
бити
над
сав
осталим
обзир
.
Ђенерал
јесам
бити
опасан
такмац
наш
династија
.
занесен
безмеран
властољубље
,
он
се
увалити
бити
у
злочин
,
који
закон
казна
као
велеиздаја
.
ја
јесам
он
спасти
од
тај
срамота
,
али
његов
опасан
ровење
морати
се
учинити
крај
,
и
тај
јесам
учинити
...
јадан
жена
,
не
дисати
,
бленути
јесам
у
кнез
.
...
Ђенерал
јесам
напослетку
и
јесам
сазнати
тај
неопходност
.
он
јесам
јесам
свој
рука
испити
отров
,
који
јесам
за
ја
бити
спремити
.
Госпођа
јаукнути
и
јурнути
соба
,
где
јесам
ђенерал
лежати
.
кнез
јесам
прихватити
и
повести
;
уз
пут
објаснити
она
да
јесам
овај
само
први
наступ
код
ђенерал
;
да
хтети
несвест
проћи
и
ђенерал
хтети
још
подуг
живети
.
Тумачећи
она
ствар
тако
,
кнез
јесам
привести
диван
,
где
јесам
ђенерал
још
лежати
у
занос
.
Жена
пасти
на
он
и
узити
цвилити
,
но
кнез
јесам
опоменути
да
се
уздржавати
;
на
поље
пред
врата
стајати
ађутант
,
а
у
интерес
јесам
сам
ђенерал
,
да
се
ствар
не
вешати
на
велик
звоно
,
но
да
све
остати
у
узак
породичан
круг
.
дозвати
јесам
поверљив
послуга
ђенералов
,
да
се
наћи
госпођа
на
рука
.
кнез
јесам
објаснити
да
сад
ђенерал
не
требати
ништа
дирати
;
ваљати
он
ту
оставити
на
мир
и
чекати
да
се
повратити
,
па
он
онда
преместити
у
постеља
.
Још
један
кнез
јесам
опоменути
свој
рођака
да
бити
„
на
висина
положај
“
па
се
за
тај
удалити
.
зор
јесам
рудити
;
ћарлијати
јесам
тај
поветарац
;
први
пролећни
ласта
,
већ
избудити
,
припевати
јесам
свој
једнолик
јутрењи
песма
,
када
се
кнез
Мутимир
брз
корак
враћати
у
сав
двор
...
.
после
по
час
кнез
и
његов
саветник
Растислав
бити
јесам
опет
заједно
.
кнез
испричати
у
кратко
шта
јесам
бити
код
ђенерал
.
Растислав
јесам
пажљиво
саслушати
овај
казивање
и
задовољан
се
вратити
кућа
.
уз
пут
јесам
сретати
подранити
радник
,
који
јесам
у
гомилица
хитати
у
варош
и
зачудити
погледати
од
куда
ли
се
тај
г
.
Растислав
враћати
тако
рано
.
Снажни
организам
ђенералов
издржати
јесам
,
дуже
и
више
,
но
што
се
моћи
очекивати
.
„
боловати
“
јесам
равно
@card@
дан
.
свет
јесам
имати
време
да
се
поступно
свикнути
на
смрт
ђенералов
.
с
почетак
се
пронети
само
глас
да
јесам
ђенерал
болестан
.
од
какав
болест
?
-
тај
ники
јесам
говорити
.
после
се
чути
да
јесам
неки
запаљење
.
последњи
дан
почети
се
говорити
о
гушобоља
.
на
тај
јесам
и
остати
.
цео
град
знати
јесам
да
министар
преседник
боловати
од
„
гушобоља
“
.
тада
јесам
први
пут
постати
популаран
реч
„
дифтерит
“
.
после
@card@
дан
боловање
,
у
очи
петак
@card@
.
март
ноћу
,
ђенерал
Врбавац
,
министар
војна
и
министар
председник
у
Балканији
,
преминути
јесам
,
измучити
дуготрајан
ватра
,
који
он
јесам
поступно
спржити
цео
организам
.
у
јутро
,
службен
новина
,
у
црн
оквир
,
објавити
јесам
ђенералов
смрт
и
службен
он
ожалити
.
да
јесам
ђенерал
умрети
природан
смрт
,
он
бити
обично
спремити
и
сахранити
.
али
он
јесам
умрети
од
отров
.
с
тај
јесам
бити
потребно
доказивати
,
да
јесам
умрети
природан
смрт
.
дозвати
јесам
одмах
„
поуздан
“
лекар
,
онај
јесам
ђенерал
сецирати
;
парање
јесам
успешно
извршити
,
лекар
јесам
наћи
задуван
,
болестан
и
рањав
гуша
—
поуздан
знак
дифтерита
!
саставити
јесам
секцијони
протокол
,
где
јесам
лекар
својеручни
потпис
утврдити
несумњив
факт
,
да
јесам
ђенерал
Врбавац
умрети
од
гушобоља
.
дакле
„
природан
смрт
“
!
А
који
смрт
јесам
природан
!
кнез
Мутимир
одмах
јесам
наредити
да
се
мртав
тело
ђенералов
пренети
у
тако
звати
Мали
Конак
,
где
јесам
до
сахрана
бити
изложити
народ
на
углед
.
по
кнежев
наредба
ђенерал
се
имати
сахранити
о
државни
трошак
.
бити
јесам
лице
на
Благовести
(
@card@
март
@card@
;
год
.
)
,
пролетати
тек
што
јесам
зенути
,
а
сунце
се
осмехнути
над
Звониградом
и
целивати
земља
један
од
онај
топлих
пролећни
пољубац
,
који
,
рећи
бити
,
и
сам
мртав
загревати
и
позивати
она
да
устати
из
хладан
гроб
свој
.
у
Звониграду
све
живо
измилети
на
улица
.
лаган
корак
у
безбрижан
разговор
,
промицати
гомилица
за
гомилица
,
и
сав
се
стицати
у
широк
кантарски
улица
.
пред
мали
Конак
врити
.
ту
јесам
постројити
дуг
ред
војска
,
сав
три
род
оружје
,
тај
јесам
официр
,
у
сјајан
парадним
униформа
,
тај
јесам
и
војни
музика
,
па
чиновник
грађански
ред
,
певачки
дружина
,
глумачки
дружина
,
ђак
,
свештенство
и
огроман
гомила
свет
,
који
се
увек
скупљати
где
имати
овакав
шаренило
.
око
@card@
час
по
подне
у
овај
мора
од
људи
настати
кретање
.
из
дворац
се
појавити
мртво
тело
ђенерал
Врбавца
.
носити
јесам
он
на
рука
његов
друг
министар
,
који
јесам
овај
указати
последњи
почаст
свој
упокојен
председник
.
кад
изнети
мртав
ђенерал
,
нигде
се
не
опазити
какав
знак
жаљење
.
гомилица
свет
и
даље
јесам
безбрижно
разговарати
и
ћаскати
бог
ви
питати
о
шта
,
што
јесам
бити
далеко
,
далеко
од
жаљење
за
ђенерал
.
од
родбина
ники
не
пустити
јава
да
закукати
за
покојник
—
јамачно
с
тај
,
што
у
овако
висок
круг
сматрати
да
јесам
простачки
и
да
јесам
у
ред
да
жена
јавно
запевати
за
мртав
муж
.
само
се
на
један
једином
место
моћи
видети
искрено
жаљење
.
кад
мртав
ђенерал
понети
,
на
кутњи
праг
седети
јесам
згучити
један
жандарм
и
горко
јесам
плакати
и
јецати
.
Можда
јесам
тај
бити
једине
суза
,
који
јесам
тај
тренутак
искрено
и
из
срце
тећи
.
пратња
удар
широк
кантарски
улица
,
спустити
се
у
кројачки
чаршија
,
одакле
сићи
вазнесенској
црква
.
тај
јесам
покојник
опојати
.
Чинодејствовао
јесам
митрополит
с
многи
свештенство
.
архимандрит
Нестор
изговорити
јесам
„
сходно
слово
“
о
заслуга
покојников
.
опело
јесам
присуствовати
и
Његов
светлост
кнез
Мутимир
.
око
@card@
час
по
подне
спровод
се
кренути
из
црква
јеленичким
друм
пут
манастир
Гробовице
,
где
јесам
ђенерал
сахранити
у
породичан
костурница
свој
супруга
.
кнез
,
министар
,
преставник
стран
држава
и
многи
виши
чиновник
испратити
јесам
покојник
на
кола
до
сам
костурница
.
сутра
дан
службен
новина
донети
јесам
опис
погребни
свечаност
,
где
се
покојни
ђенерал
уздисати
као
велик
родољуб
и
мудар
државник
тај
се
између
осталог
велим
:
„
Жалостан
утисак
који
јесам
учинити
вест
генералов
смрт
,
огледати
се
не
само
на
житељство
звониградском
,
него
и
у
многобројан
изјава
,
који
јесам
са
свити
страна
из
унутрашњост
земља
стигнути
на
Његов
светлост
или
на
члан
породица
.
одасвуд
се
изражавати
жалост
што
јесам
народ
изгубити
таки
муж
,
државник
и
војник
,
одасвуд
се
дизати
глас
признавање
његов
велик
услуга
.
Оближње
варош
одкуд
се
само
моћи
на
време
стигнути
,
послати
јесам
свој
депутација
да
се
придружити
погреб
.
Плоча
јесам
спустити
над
тело
генерал
Врбавца
,
и
сад
чекати
повесник
да
на
она
стати
,
и
достојно
описати
његов
дело
преда
потомак
заједно
са
његов
спомен
један
од
сјајан
пример
разуман
и
неуморан
патриотски
рад
.
слава
он
вечан
.
“
да
,
да
,
„
разуман
и
неуморан
патриотски
рад
!
“
у
исти
мах
службен
новина
донети
јесам
кнежев
указ
,
који
се
у
војни
министарство
,
наместо
покојни
Врбавца
,
постављати
министар
спољни
посао
г
.
Растислав
за
привремен
вршилац
дужност
.
мртвац
јесам
учинити
услуга
жив
-
склонити
се
под
гробовски
плоча
;
два
метар
земља
бити
јесам
доста
да
смести
сав
његов
неизмеран
пожуда
и
сав
голем
план
.
Жива
јесам
учинити
услуга
мртвац
—
службено
он
ожалити
и
сахранити
.
сав
јесам
у
ред
.
Finita
la
commedia
.
глава
XВИИИ
.
Женско
срце
тек
јесам
бити
7½
час
из
јутро
,
а
на
врата
,
пред
канцеларија
г
.
министар
спољни
посао
,
већ
стајати
момак
.
стар
чича
Јов
џоњати
ту
натмурен
,
намргођен
,
мало
погрбљен
,
рука
метути
на
леђа
,
а
из
десни
рукав
избијати
он
полако
мален
прамичак
беличаст
дим
од
сакривен
цигара
.
данас
јесам
г
.
министар
тако
поранити
,
да
чича
Јов
јесам
имати
кад
ни
попити
кава
,
ни
попушити
цигара
,
као
човек
,
с
тај
јесам
бити
сад
овако
зловољан
,
а
с
тај
јесам
он
јамачно
и
онај
димчићи
избијати
из
рукав
.
Чиновници
министарство
долазити
јесам
редом
један
по
један
.
Обично
корачај
споро
,
пењати
се
уз
степен
полако
,
а
кад
угледују
чича
Јов
пред
министров
врата
,
они
убрзати
корак
,
узгред
само
прошапутати
:
„
зар
јесам
већ
доћи
г
.
министар
?
“
—
па
брже
боље
сваки
трчати
на
свој
место
,
журно
сед
за
сто
и
одмах
разврће
ма
какав
хартија
,
само
нек
се
наћи
пред
он
отворити
.
кад
проћи
који
од
стар
чиновник
,
чича
Јов
се
уозбиљити
,
учтиво
он
поздрав
,
а
цигара
увући
у
рукав
што
моћи
дубље
.
јесам
што
она
се
бојити
,
не
,
не
бити
он
ники
ништа
рећи
,
али
ред
јесам
тако
,
стар
јесам
чиновник
.
пред
млад
чиновник
не
марити
.
од
писар
и
не
крити
цигара
,
а
на
практикант
по
кад
кад
богмити
и
навикнути
:
„
Брже
,
брже
,
мајка
ти
певати
,
зар
хтети
да
јесам
велик
господин
и
од
сам
министар
!
е
,
мој
брајко
,
не
заслуживати
се
тако
ванџамент
.
“
Чича
Јов
јесам
остарити
у
овај
служба
;
измењати
јесам
некакав
двајестак
министар
;
министарство-спољних
посао
сматрати
јесам
као
свој
кућа
,
управо
као
неки
сав
мал
—
с
тај
он
ники
јесам
ни
замерати
на
оваки
понашање
.
А
ако
бити
он
ко
што
и
замерити
,
чича
Јов
бити
он
обично
одговорити
:
„
полако
,
господин
,
полако
!
Шта
он
јесам
она
ја
овде
виђети
...
она
хи
...
какав
људи
!
па
камо
она
данас
?
сав
јесам
ви
овде
гостити
,
данас
јесам
,
сутра
јесам
,
само
ја
издржавати
једнако
без
смена
,
ево
већ
више
од
тридесет
година
.
“
кад
јесам
већ
тргнути
и
последњи
дим
,
те
се
догорео
цигара
јесам
више
моћи
држати
,
чича
Јов
јесам
угасити
међу
прст
и
бацити
кроз
отворен
прозор
;
за
тај
извадити
марама
,
обрис
прст
,
обрис
уста
,
дотерати
мало
свој
чекињав
,
просед
брк
,
па
онда
полако
,
на
прст
,
прикучити
се
врата
,
наслонити
ухо
и
ослушнути
.
Пошто
јесам
тако
мало
послушати
,
он
опет
одступити
,
махнути
глава
,
мигнути
ока
и
прошапутати
као
за
себе
:
„
још
ходати
!
планирати
нешто
!
“
и
доиста
,
већ
јесам
више
од
сахат
како
министар
Растислав
ходати
.
Дошао
јесам
још
око
@card@
и
по
час
,
и
одмах
јесам
узети
ходати
.
прво
јесам
ходати
по
сав
кабинет
,
где
обично
радити
,
али
кабинет
јесам
бити
мален
,
морати
се
окретати
сваки
час
,
с
тај
прећи
у
велик
дворана
,
који
јесам
бити
одмах
ту
до
његов
кабинет
,
где
јесам
моћи
по
воља
пустити
корак
.
г
.
министар
јесам
ходати
и
нешто
размишљати
,
али
,
већ
на
први
поглед
,
дати
се
на
он
познати
да
тај
јесам
бити
никакав
тегобан
,
непријатан
и
зао
мисао
,
који
се
носити
.
на
против
,
мисао
јесам
морати
бити
веома
пријатан
,
јер
се
Растислав
сав
сијати
од
некакав
унутрашњи
задовољство
.
његов
јесам
поглед
бити
ведар
,
јасан
,
слободан
,
око
усна
играти
јесам
непрестано
лак
,
једва
приметан
осмејак
,
образ
добити
бео
,
пријатан
,
лако
зарудео
бој
—
добити
,
велим
,
јер
за
овај
неколико
последњи
недеља
„
г
.
министар
изволети
јесам
изгледати
са
сав
друкчије
.
“
покојни
ђенерал
Врбавац
и
Растислав
бити
јесам
некад
веома
близак
пријатељ
.
тај
пријатељство
помоћи
јесам
Растислав
и
при
избор
за
намесник
.
али
у
последњи
време
између
овај
два
човек
као
да
јесам
,
што
но
реч
,
протрчати
црн
мачак
.
они
јесам
се
мало
по
мало
крвнички
омрзнути
;
с
почетак
јесам
тај
омраза
скривати
,
после
јесам
почети
овда
онда
избијати
.
Нарочито
у
последњи
доба
сав
јесам
поћи
на
горе
.
Ђенерал
јесам
бити
мрачан
,
раздражљив
,
нестрпељив
.
као
министар
председник
,
он
јесам
често
у
седница
отворено
нападати
на
Растислав
,
који
јесам
управљати
спољни
посао
.
кривити
он
јесам
да
се
плести
и
у
унутрашњи
ствар
.
сем
тај
,
ђенерал
јесам
почети
бити
да
он
подривати
положај
и
код
кнез
.
сукоб
јесам
се
множити
.
Растислав
јесам
осећати
да
се
примицати
критичан
тренутак
,
где
се
морати
ломити
између
он
и
ђенерал
.
сам
ђенерал
поставити
јесам
бити
питање
тако
.
после
жесток
сукоб
,
који
јесам
видети
напред
међу
она
,
ђенерал
јесам
писати
кнез
писма
,
где
јесам
стављати
ултиматум
—
или
Растислав
из
министарство
,
или
ићи
он
—
ђенерал
.
кад
јесам
ствар
већ
дотле
бити
догнати
,
Растислав
се
одлучити
на
последњи
одсудан
мера
.
он
показати
кнез
свој
доказ
,
који
јесам
бити
прикупити
против
Врбавца
,
доказ
,
из
који
јесам
излазити
јасно
,
да
ђенерал
смерати
да
се
дочепати
круна
.
но
и
ако
јесам
доказ
бити
јасан
,
Растислав
јесам
опет
знати
колико
јесам
ризичан
овај
његов
последњи
корак
.
Ђенерал
јесам
имати
на
кнез
веома
голем
утицај
.
ту
се
лако
моћи
десити
,
да
ни
јасан
доказ
ништа
не
помоћи
.
кнез
се
моћи
показати
малодушан
,
неспособан
да
ударити
отворено
на
ђенерал
,
и
онда
бити
Растислав
ту
свршити
.
не
само
што
бити
изгубити
министарство
,
но
он
од
киван
ђенерал
ни
сам
глава
не
бити
бити
сигуран
,
и
он
бити
,
по
сав
прилика
,
морати
бежати
из
земља
.
тако
јесам
ствар
стојати
.
но
Растислав
јесам
имати
свој
срећан
звезда
.
кнез
се
показати
чврст
и
куражан
но
што
се
моћи
очекивати
.
Растислав
јесам
умести
да
пробудити
у
он
сав
осећај
млад
,
бујан
частољубље
,
и
да
изазвати
осећај
презирање
,
гнушање
и
мржња
спрам
човек
,
који
јесам
династија
Косанић
дигнути
на
висина
,
а
он
тај
висина
употребљивати
да
обор
тај
исти
династија
.
Растислав
јесам
скројити
цео
план
,
а
кнез
он
јесам
тачно
извршити
.
али
и
после
,
пошто
јесам
ђенерал
Врбавац
већ
бити
попити
отров
,
положај
Растислављев
још
јесам
бити
без
опасност
.
Ђенерал
јесам
живети
још
@card@
пун
дан
.
он
јесам
још
бити
снажан
,
присебит
,
моћи
јесам
говорити
,
писати
;
имати
јесам
људи
који
бити
још
бити
вољан
да
све
учинити
по
његов
наредба
,
пошто
јесам
он
још
једнако
бити
у
очи
свет
онај
исти
моћан
Врбавац
,
онај
исти
министар
преседник
,
човек
мало
болестан
,
али
човек
који
хтети
ускоро
оздравити
—
јер
свет
још
ништа
јесам
знати
од
сав
онај
што
се
десити
између
ђенерал
и
кнез
Мутимира
.
сав
јесам
тај
утицати
ти
јесам
Растислав
у
последњи
време
бити
страшно
забринути
,
узнемирити
,
потрести
.
цео
последњи
месец
патити
јесам
од
несаница
.
по
3—4
ноћ
узастопце
јесам
сводити
очи
.
наравно
,
да
се
тај
морати
познат
и
на
његов
иначе
снажан
организам
.
малаксати
,
с
упао
очи
,
као
земља
у
образ
,
он
јесам
ићи
као
сенка
,
мрачан
и
забринут
,
тако
,
да
јесам
он
укућанин
,
нарочито
жена
,
већ
бити
почети
очајавати
.
али
и
тај
мука
доћи
један
крај
.
Ђенерала
Врбавца
притиснути
јесам
тежак
мраморан
плоча
у
манастир
Гробовици
,
а
тај
јесам
десет
пут
тако
велик
камен
спасти
с
груда
министар
Растислав
.
три
ноћ
узастопце
спавати
јесам
по
@card@
пун
час
дубок
,
миран
,
сладак
сан
.
тај
он
јесам
одморити
,
опоравити
,
повратити
.
Синоћ
јесам
легати
одмах
после
@card@
час
.
,
а
јутрос
око
@card@
устати
јесам
ведар
,
расположен
,
крепак
.
прво
се
обријати
и
дотерати
свој
бакенбарти
;
за
тај
јесам
потрошити
скоро
по
аков
вод
умивати
се
,
прати
груда
,
глава
,
мишица
.
после
се
обући
—
бео
огрлица
,
бео
наруквица
,
црн
капут
.
кад
се
погледати
у
огледало
,
при
полазак
у
министарство
,
видети
јесам
да
изгледати
подмлађен
,
подновити
,
сав
јесам
чисто
просијати
,
а
на
душа
бити
он
јесам
тако
лепо
,
тако
ведро
и
весело
!
—
он
јесам
осећати
да
имати
један
добар
анђео
,
који
стражара
над
његов
срећом
—
он
јесам
веровати
у
свој
срећан
звезда
и
с
тај
расположење
доћи
јесам
јутрос
у
министарство
још
пре
@card@
час
.
тај
јесам
још
једном
прочитати
писма
,
што
он
јесам
синоћ
добити
од
кнез
Мутимира
,
па
јесам
онда
узети
ходати
.
ходати
јесам
велик
дворана
,
ходати
и
премишљати
.
овда
онда
застајкивати
јесам
пред
огроман
огледало
и
огледати
се
у
он
.
Чисто
,
јасно
огледало
показивати
јесам
снажан
врат
,
широк
плећа
,
гладак
чела
,
ведар
очи
,
црн
,
пун
кос
,
румен
усна
,
румен
,
забрекао
образ
,
без
и
један
борити
,
с
омален
,
гладак
подваљак
.
Растислав
јесам
сав
тај
разгледати
с
интерес
и
проматрати
с
пажња
;
завиривати
јесам
сваки
ситница
на
себе
,
као
да
тај
јесам
бити
он
јесам
,
већ
какав
сасвим
нов
,
он
непознат
предмет
.
он
јесам
тада
већ
бити
превалити
четрдесети
година
,
бити
јесам
дакле
у
доба
кад
човек
на
један
пут
с
ужас
опажати
да
већ
више
јесам
млад
,
али
још
никако
не
моћи
да
се
помирити
с
мисао
ни
да
јесам
стар
,
те
он
с
тај
веома
пријатно
падати
,
кад
на
себе
видити
ма
какав
знак
,
по
који
с
права
моћи
рећи
:
„
тај
овај
јесам
још
младост
,
овај
јесам
још
снага
,
крепост
,
моћ
—
ја
се
још
не
бојити
,
још
се
не
дати
;
ја
јесам
још
млад
“
...
.
у
такав
се
расположење
налазити
сад
министар
Растислав
.
Пошто
се
сит
находати
,
он
извадити
сахат
и
загледати
он
.
бити
јесам
близу
@card@
час
.
он
ударити
у
звонце
.
Чича
Јов
ући
на
прст
.
—
да
ли
јесам
доћи
г
.
министар
Ратко
?
—
упитати
Растислав
.
Ратко
Милитковић
бити
јесам
министар
унутрашњи
посао
.
—
не
знати
,
да
стрчати
један
час
да
видити
.
—
Вида
!
...
и
ако
јесам
ту
,
рећи
он
да
доћи
амо
к
ја
.
после
десетак
минута
у
дворана
код
Растислав
ући
средовечан
човек
,
средњи
раст
,
пун
брада
и
кратак
ошишан
кос
.
његов
живити
,
избуљен
очи
давати
јесам
он
особито
оштар
немио
изглед
.
ко
јесам
пажљиво
загледати
људи
,
моћи
јесам
опазити
да
сваки
човек
личити
на
по
неки
животиња
.
неко
личити
на
чавка
,
неки
на
мачак
,
неки
на
коза
,
неки
на
во
.
министар
Ратко
,
и
поред
избуљен
очи
,
личити
јесам
на
слеп
миш
.
на
његов
лице
бити
јесам
нешто
што
ти
подсећати
на
мрак
.
како
ући
,
он
се
упутити
Растислав
.
Поздравише
се
.
Већ
по
тај
поздрав
видети
се
да
јесам
стар
,
добар
познаник
.
Растислав
он
показати
рука
канабе
.
Седоше
обојица
.
—
ти
јесам
јутрос
нешто
поранити
,
јамачно
опет
јесам
имати
сан
?
—
рећи
Ратко
.
—
о
,
на
против
,
испавати
јесам
се
царски_
овај
јесам
већ
трећи
ноћ
како
спавати
као
заклати
.
Ратко
тек
сад
загледати
добро
Растислав
.
—
збиља
,
данас
изгледати
добро
Чисто
јесам
се
подмладити
—
рећи
Ратко
.
Растислав
се
смешити
.
овај
Ратков
хвала
допадати
он
се
.
—
Јес
,
данас
изгледати
добро
.
тај
јесам
и
јесам
опазити
А
бити
јесам
већ
и
крајњи
време
.
зло
,
да
јесам
још
дуже
потрајати
овај
неизвесност
.
Већ
јесам
бити
скомолати
.
дати
бог
тај
се
овако
свршити
.
—
да
!
—
прихватити
Ратко
—
овде
јесам
скинути
с
врата
голем
беда
;
опасност
јесам
бити
велик
!
сад
јесам
поље
рашчистити
,
прилика
јесам
повољан
и
она
се
требати
користити
.
—
Само
и
ту
ваљати
хитати
.
ко
знати
шта
моћи
настати
доцније
,
а
ја
хтети
имати
још
грдан
мука
с
овај
деран
.
мора
несрећник
јесам
тај
!
-
Што
?
Шта
јесам
радио
?
да
немати
што
нов
?
—
упитати
Растислав
живо
.
—
Шта
хтети
ти
бити
нов
!
сав
стар
посао
.
Ноћас
јесам
опет
барлијати
,
и
опет
он
придигнути
на
карта
преко
три
хиљада
дукат
—
рећи
Ратко
срдито
.
Растислав
се
пљеснути
.
-
Шта
говорити
!
зар
три
хиљада
изгубити
!
—
е
,
тај
јесам
сад
загустити
!
ко
ли
он
тај
узити
?
—
зар
јесам
један
—
рећи
Ратко
—
узети
јесам
сваки
по
нешто
,
а
највише
она
протува
француски
.
онај
бити
требати
прогнати
.
он
јесам
однети
он
јесам
више
од
два
хиљада
дукат
.
па
да
јесам
бар
само
штета
,
но
и
срамота
.
овај
се
свуд
хвалити
,
а
ти
знати
како
јесам
код
наш
сиротан
свет
.
код
ми
бајаги
газда
,
па
пазити
на
сваки
грош
.
како
јесам
сад
ту
кад
се
рашчути
,
да
јесам
овај
прокартати
један
ноћ
само
три
хиљада
дукат
.
Још
не
бити
Ратко
изустити
последњи
реч
,
кад
се
на
врата
зачути
појак
куцање
.
—
Ко
ли
јесам
сад
тај
,
бог
мој
,
и
где
ли
јесам
онај
сметењак
да
прво
човек
пријавити
—
рећи
Растислав
журно
и
нагло
поћи
врата
.
но
као
да
се
на
један
пут
нешто
предомислити
,
он
застати
на
сред
дворана
и
рећи
гласно
:
—
„
слободно
.
“
врата
се
полако
отворити
широм
,
а
на
праг
се
указати
осредњи
,
још
младолик
жена
.
иза
њен
леђа
извиривати
јесам
престравити
лице
чича
Јовин
.
-
гле
,
откуда
ти
амо
?
—
рећи
Растислав
зачудити
,
излазити
пред
госпођа
.
—
пре
сав
моћи
што
замерити
чича
Јована
—
рећи
госпођа
улазити
—
он
јесам
хтети
да
ја
пријавити
,
али
ја
јесам
дати
.
да
јесам
бити
с
ко
други
у
посао
,
ја
бити
причекати
у
други
соба
,
али
кад
ја
рећи
да
јесам
са
зет
,
рачунати
јесам
да
моћи
ући
и
без
пријава
.
Говорећи
овај
,
госпа
прићи
Ратка
,
који
већ
бити
устати
и
поћи
она
на
сусрет
,
грациозан
он
пружити
свој
мајушан
,
веома
бео
и
веома
леп
ручица
,
поздрав
се
с
он
и
одмах
он
фамилијаран
упитати
за
здравље
његов
укућанин
.
за
тај
се
окренути
Растислав
:
-
А
?
тај
јесам
јамачно
изненадити
што
ја
овде
видити
?
јесам
ли
?
е
,
ето
доћи
и
ја
једном
после
толико
година
да
видити
како
изгледати
овде
код
ви
у
министарство
...
.
но
,
чек
прво
да
мало
одахнути
,
дозволити
ја
да
сести
;
грдно
јесам
се
уморити
уз
овај
ваш
басамаке
.
Говорећи
тај
,
госпа
леви
рука
наместити
пол
од
хаљина
,
да
она
при
седање
не
згужвати
,
а
десни
рука
прихватити
се
за
канабе
и
полако
се
спустити
на
он
.
на
госпођа
јесам
бити
лак
,
плавичаст
,
вунен
хаљина
,
без
многи
украс
,
али
укусно
скројити
,
и
јесењи
јопна
од
вишњев
плиш
.
на
глава
јесам
имати
висок
,
шиљат
француски
шешир
,
по
тадашњи
мода
.
по
година
тај
јесам
бити
таман
зрети
жена
,
али
веома
добро
очуван
и
младолик
.
њен
црта
јесам
бити
правилан
;
испао
чела
,
а
нарочито
угнут
нос
јако
јесам
хулити
лепота
њен
лице
.
али
у
цео
појавити
овај
жена
бити
јесам
нешто
симпатичан
,
нешто
добро
и
мило
,
нешто
што
човек
привлачити
и
уливати
он
поверење
,
нешто
што
ти
одмах
на
први
поглед
говорити
:
„
овај
јесам
добар
жена
,
овај
јесам
паметан
жена
“
.
Седајући
на
диван
,
госпођа
један
поглед
обухватити
цео
простран
дворана
:
и
намештај
,
и
размештати
,
и
све
.
—
о
,
па
ви
јесам
се
овде
господски
наместити
.
како
јесам
сав
овај
лепо
и
укусно
;
прав
министарски
салон
.
јесам
мислити
да
јесам
сав
овако
лепо
—
приметити
гђа
Софија
.
—
Па
овај
ми
и
јесам
једина
уљудан
соб
што
имати
.
ту
примати
странац
,
ту
држати
министарски
седница
;
с
тај
јесам
овај
мало
и
наредити
.
али
да
видити
други
канцеларија
!
не
бити
имати
шта
позавидети
.
Искрхани
фотеља
,
распарен
столица
,
као
да
јесам
сав
у
телалница
куповати
—
рећи
Растислав
.
за
тај
настава
,
гледати
у
госпођа
:
—
Али
,
збиља
,
откуда
ти
амо
?
Госпођа
се
смејати
:
—
јесам
ли
да
ти
јесам
чудно
?
мислити
јесам
да
хтети
ти
изненадити
.
е
,
ево
да
чути
.
јутрос
јесам
отићи
рано
,
јесам
се
ни
видети
.
А
имати
јесам
да
ти
казати
...
.
но
госпођа
на
један
пут
застати
,
поћутати
,
као
да
се
предомишљати
шта
хтети
рећи
,
за
тај
наставити
живо
:
—
ах
,
да
!
прво
и
прво
доћи
јесам
да
ти
псовати
,
да
протестовати
...
тај
јесам
,
наравно
,
ако
јесам
онај
истина
што
јесам
чути
.
.
—
Шта
ли
јесам
тај
чути
!
—
прекинути
јесам
Растислав
.
—
Кажи
ја
јесам
ли
истина
да
ти
јесам
кнез
Мутимир
понудити
преседништво
у
министарство
,
да
ти
јесам
писати
некакав
захвалан
писма
,
у
који
ти
благодарити
за
некакав
спасење
,
и
шта
ти
ја
знати
,
и
нудити
тај
преседништво
?
Растислав
побледити
у
лице
,
а
доњи
он
усни
уза
дрхтати
.
—
од
ко
јесам
тај
чути
?
—
упитати
он
промукао
глас
,
силом
уздржавати
љутина
да
не
прснути
.
но
госпођа
не
опазити
овај
промена
,
она
продужити
живо
:
—
од
ко
јесам
да
јесам
чути
,
тај
јесам
све
један
;
само
ја
питати
ти
,
јесам
ли
тај
истина
,
и
ако
јесам
истина
,
онда
какав
јесам
ја
тај
муж
,
(
Јес
,
г
.
Растислав
јесам
бити
њен
муж
)
да
ја
такав
ствар
,
који
се
ваљда
и
ја
што
год
,
што
год
тицати
,
чути
прво
из
комшилук
!
па
како
јесам
се
јутрос
бламирати
!
у
какав
јесам
се
прпа
наћи
!
—
бог
,
да
јесам
моћи
у
земља
бити
пропао
.
Дошла
госпа
Цанка
,
па
ја
жена
честитати
,
а
ја
ништа
не
знати
као
Тотов
.
Чисто
се
жена
и
наљутити
,
а
имати
и
права
,
мислити
да
јесам
ја
лагати
.
не
моћи
ни
да
замислити
да
ја
мој
сладак
мужић
јесам
ни
речица
споменути
о
тај
.
наравно
,
она
рачун
по
себе
,
како
њен
муж
хтети
ништа
ни
оволицко
—
госпа
дигнути
свој
мален
,
бео
ручица
и
гребну
нокат
о
нокат
,
да
показати
колицки
муж
госпа
Цанкин
хтети
ништа
да
учинити
док
не
упитати
свој
жена
—
јес
,
хтети
ништа
ни
оволико
да
учинити
,
док
она
не
упитати
,
—
наставити
госпа
живо
,
—
на
она
мислити
да
јесам
тако
и
код
ја
.
Јес
!
...
после
овај
енергичан
придика
госпа
напукнути
уста
и
срдито
,
али
грациозан
окренути
мало
глава
на
страна
,
заузимати
положај
,
као
оно
Наполеон
на
бојни
поље
,
кад
пустити
у
борба
свој
оклопничку
коњица
,
па
,
с
пун
дрзак
увереност
у
победа
,
гледати
какав
хтети
дејство
тај
напад
произвести
на
непријатељ
.
она
јесам
гледати
у
свој
муж
;
али
јесам
очекивати
да
се
он
почети
извињавати
како
јесам
заборавити
,
како
јесам
писма
доцне
добити
,
или
тако
што
.
али
место
извињавање
,
у
занемео
дворана
одјекнути
загушљив
глас
Растислављев
:
—
Софија
,
ја
ти
питати
од
ко
јесам
чути
сав
тај
?
овај
реч
бити
јесам
изговорити
тако
,
да
се
госпа
чисто
тргнути
.
она
на
једанпут
изгубити
цео
свој
војнички
држање
и
заборав
цео
свој
измајсторисан
срџба
,
журно
се
окренути
муж
и
зачудити
,
чисто
преплашено
проговорити
:
—
Божа
Рале
(
тако
јесам
тепати
муж
)
шта
ти
јесам
!
тек
сад
она
погледати
добро
у
Растислав
и
просто
се
пренеразити
,
кад
он
видити
како
бити
помодрити
од
љутина
.
она
устати
,
прићи
он
,
ухватити
он
за
рука
,
повући
он
мало
на
страна
и
гледати
он
у
очи
,
упитати
он
полако
:
—
збиља
,
шта
ти
јесам
?
Шта
ти
бити
на
један
пут
?
—
како
шта
ја
јесам
?
како
шта
ја
јесам
!
—
рећи
Растислав
с
досада
,
и
штедљив
извити
свој
рука
из
женин
и
мало
се
одмакнути
.
—
молити
ти
,
казивати
од
ко
јесам
сав
тај
чути
!
...
—
а
онај
нитков
одмах
хтети
дати
ухапсити
,
ако
бити
он
тај
баратати
—
викнути
Растислав
,
претити
рука
.
—
Ко
?
момак
што
ти
чистити
хаљина
,
мислити
!
Божа
Рале
!
тај
јесам
,
молити
ти
,
јесам
,
јесам
—
рећи
госпођа
благо
,
и
опет
он
прићи
,
опет
он
ухватити
за
рука
,
опет
он
узити
гледати
права
у
очи
.
—
јесам
—
рећи
она
меко
—
ти
јесам
планути
,
на
јесам
ни
чути
добро
.
Кажем
ти
,
јутрос
ја
јесам
бити
г-ђа
Цанка
.
од
она
јесам
све
чути
.
А
она
јесам
,
велим
,
казати
г-ђа
Цинцар-Станковићка
.
ти
знати
с
ко
јесам
она
опет
род
.
Лепша
!
знати
!
—
рећи
госпођа
Софија
и
значајно
повући
муж
за
рука
—
Лепша
,
знати
!
—
поновити
она
још
једном
.
Растислав
оставити
жена
,
кад
тај
чути
,
па
се
на
један
пут
окренути
Ратка
.
—
Чујеш
ли
!
е
што
ти
јесам
тај
продеран
врећа
!
одмах
отрчати
да
испричати
сукња
.
просто
бити
цркнути
да
она
не
казати
све
.
тако
ти
јамачно
бивати
и
са
наш
тајни
седница
!
помислити
,
ја
тек
синоћ
у
мрак
добити
писма
од
он
а
јутрос
већ
цео
Звониград
знати
он
садржина
.
—
дакле
,
збиља
јесам
добити
тако
писма
?
—
упитати
Ратко
,
који
јесам
до
сада
цео
говор
између
Растислав
и
његов
госпођа
слушати
пажљиво
и
непомично
.
—
тај
да
;
с
тај
јесам
тај
мало
пре
и
позвати
.
наравно
,
ти
ништа
јесам
знати
о
тај
!
јесам
ли
?
А
погледати
жена
!
—
Растислав
показати
рука
на
свој
госпођа
—
министар
полиција
!
е
,
мој
паша
(
онај
јесам
бити
пашеног
)
и
мој
дипломација
и
твој
полиција
да
се
сакрити
пред
жена
.
госпа
Цанка
да
узети
ти
за
управитељ
варош
,
па
да
знати
ко
се
колико
пута
у
Звониграду
накашљати
...
и
да
ја
јесам
знати
кад
ли
јесам
пре
јавити
сав
тај
онај
свој
шиндивила
,
—
рећи
Растислав
,
пошто
јесам
мало
поћутати
,
повртати
разговор
опет
на
кнез
и
на
онај
тајанствен
женска
,
што
јесам
госпођа
Софија
назвати
Лепша
.
—
Јамачно
синоћ
пред
онај
теревенка
.
—
о
,
не
—
умешати
се
г-ђа
Софија
опет
у
разговор
—
То
јесам
морати
бити
раније
.
Госпа
Цанка
причати
,
да
јесам
Лепша
говорити
како
јесам
он
она
прво
питати
ко
да
узети
за
председник
министарство
и
да
он
јесам
она
највише
наваљивати
за
ти
.
Растислав
се
лако
поклонити
—
благодарити
на
поверење
,
тај
јесам
ја
у
неки
рука
г-ђа
Помпадурин
кандидат
!
—
рећи
он
с
подругљив
осмех
.
—
Чудим
се
да
ноћас
јесам
ништа
о
тај
причати
онај
свој
булумента
—
приметити
Ратко
.
—
А
ко
знати
можда
и
јесам
—
рећи
Растислав
.
—
јесам
,
јесам
!
Чуо
бити
ја
тај
.
казати
бити
ја
јутрос
,
као
сав
она
други
чудо
.
јесам
!
у
осталом
,
јесам
он
тако
пролити
.
он
тај
само
онај
свој
сав
казивати
,
иначе
крити
тај
као
змијати
нога
.
—
А
шта
јесам
тај
бити
ноћас
,
зет
,
што
поменути
—
упитати
г-ђа
Софија
.
—
Шта
јесам
бити
—
рећи
Ратко
—
пити
и
банчити
до
зор
и
правити
сто
комедија
,
ето
шта
јесам
бити
.
просто
прокартати
где
год
што
бити
.
—
неки
прокартати
.
док
имати
неки
расип
,
а
кад
једном
нестати
,
онда
хтети
ништа
имати
па
хтети
ништа
ни
прокартати
—
приметити
Растислав
немарно
.
кад
Ратко
отпочети
говор
о
кнез
,
госпођа
он
слушати
пажљиво
.
кад
реч
прихватити
Растислав
,
она
се
окренути
он
,
па
јесам
и
он
с
интерес
слушати
.
сад
опет
узити
реч
Ратко
:
—
Шта
јесам
само
прошли
ноћ
радити
.
онај
мајмун
ваљати
бити
просто
убити
.
помислити
шта
јесам
чинити
!
узети
мајмун
,
обући
он
официрски
хаљина
,
нарочито
за
он
начинити
,
па
он
посадити
са
себе
за
сто
,
да
изненадити
и
превара
неки
од
друштво
који
се
бити
задоцнити
.
после
дада
мајмун
пушак
и
стати
он
учити
да
се
егзерцирати
.
Пушка
јесам
бити
пун
.
—
и
она
!
—
рећи
госпођа
.
-
Пушка
бити
,
пун
—
продужити
Ратко
—
а
мајмун
као
мајмун
,
играти
се
,
потезати
,
дрмати
док
се
пушак
на
један
пут
окинути
.
-
и
она
,
она
—
рећи
госпођа
и
понети
обадва
рука
уш
.
—
Ађутант
Светозар
у
мало
јесам
погинути
,
прозујати
он
куршум
поред
сам
уш
и
одбити
од
пећ
оволико
парац
.
Ратко
показати
рука
колико
јесам
парац
од
пећ
одбијен
.
Госпођа
израз
сав
страх
са
неколико
„
она
“
,
сав
по
један
нота
више
,
а
зачуђен
поглед
бацати
јесам
час
на
говорник
,
час
на
свој
муж
,
као
да
јесам
хтети
рећи
:
„
па
шта
мислити
ви
ту
?
“
.
кад
Ратко
рећи
да
ађутант
Светозар
у
мало
јесам
погинути
,
Растислав
додати
:
—
кам
да
јесам
!
и
тај
јесам
неки
лупача
!
—
Па
што
,
за
бог
,
метати
такав
људи
око
он
?
Што
он
не
дати
за
,
ађутант
какав
паметан
,
ваљан
човек
,
који
бити
он
моћи
што
добро
научити
—
рећи
госпођа
с
пун
учешће
.
—
То
он
јесам
покојни
ђенерал
Врбавац
учинити
љубав
.
наравно
Врбавац
јесам
гледати
да
имати
поред
кнез
свој
поуздан
човек
;
а
за
други
-
Растислав
махнути
рука
и
ућутати
.
—
Чек
да
чути
шта
јесам
бити
даље
—
рећи
Ратко
—
још
јесам
свршен
.
елем
,
кад
мајмун
окинути
пушак
и
пушак
пукнути
,
у
соба
настати
прав
пакао
.
од
онај
пуцањ
и
силина
свећа
се
махом
погасити
;
густ
пушчани
дим
напунити
соб
тај
помрачити
и
оно
мало
свећа
што
још
остати
непогашене
.
престрављен
пуцањ
,
који
јесам
у
затворен
соба
грдно
одјекнути
,
мајмун
јурнути
на
сто
,
