?—
Ништа
ти
,
брата
,
друго
не
видети
,
до
ли
онај
леп
очи
.
и
јесам
позадружна
,
јад
јесам
убити
,
таман
да
загрејати
’
ваке
старац
,
кâ
што
јесам
ми
двојица
.
Вуја
бити
задовољан
.
надати
се
какав
неприлика
,
а
овај
он
јесам
већ
обичан
,
добро
познат
појава
.
неки
пут
јесам
и
јесам
бивати
принудити
да
примамљивати
жена
свој
работник
,
а
овај
он
јесам
бар
заштедети
труд
,
па
и
расход
који
јесам
спојити
са
тај
посао
.
развеселити
се
и
он
,
па
стати
да
дирати
Пантовца
.
у
неки
доба
стигнути
Ђурица
.
Беше
весео
,
као
ретко
кад
.
—
ха
,
здраво
да
јесам
,
мити
обратиме
!
јесам
ли
се
уморити
,
банути
?
—
узвикнути
Пантовац
при
улазак
он
.
Ђурица
,
видити
он
онако
весео
,
прихватити
шал
.
—
Вал
,
побра
,
па
и
јесам
.
А
тај
јесам
ја
се
грдно
намрчио
!
—
како
хтети
,
јад
он
убити
!
Гледô
јесам
тај
да
ми
двоје
млад
,
ђе
се
љубити
ка
’
но
голуб
—
осмехнути
се
Пантовац
и
погледати
он
лукав
.
Ђурица
застати
и
погледати
он
права
у
очи
.
—
где
јесам
бити
данас
?
—
ја
,
вала
,
у
један
забрана
,
више
поток
.
срести
један
ручконошу
с
празан
суд
.
Ђурица
план
и
поглед
Вуја
.
—
Шта
јесам
тај
?
јесам
он
ти
послати
да
се
прикрадати
за
ја
?
—
послати
јесам
он
да
ти
наћи
,
па
да
ићи
на
посао
.
Прође
ми
вечерас
добар
стотина
дукат
,
који
јесам
моћи
бити
наш
.
сад
Ђурица
,
као
кривац
,
обор
очи
,
а
Радован
се
осмехнути
вешт
лаж
Вујов
.
—
Ко
јесам
тај
проћи
?
—
запитати
Ђурица
благо
,
желити
да
загладити
малопрешњи
срџба
.
—
калауз
из
паланка
—
одговорити
Вуја
љутит
.
—
отићи
низ
Јасеница
да
лучити
свиња
.
—
сав
један
.
Прошао
један
,
наићи
хтети
други
—
рећи
Ђурица
,
па
наслонити
пушак
и
сести
за
трпеза
.
после
вечера
,
Радован
,
још
пијан
,
отићи
те
легати
,
а
Вуја
и
Ђурица
остати
сам
у
соба
.
баба
послати
да
прогледати
око
кућа
,
па
она
рећи
да
и
она
после
тај
легнути
.
—
Шта
тај
дробити
овај
?
ја
он
и
не
слушати
онако
пијан
—
почети
Вуја
,
смешити
се
.
Ђурица
се
збунити
,
не
знати
шта
да
казати
.
једва
,
после
дуг
ћутање
,
промуцати
:
—
Мор
ништа
...
.
његов
посао
!
—
како
ништа
;
тај
морати
да
се
знати
.
ја
јесам
ти
узети
на
сав
ризик
,
па
морати
да
водити
рачун
с
ко
се
састајати
.
ти
јесам
још
невешт
,
а
власт
јесам
ђаво
.
они
знати
да
лисица
волити
кокош
,
па
она
тај
метати
у
замак
...
—
А
,
за
тај
не
бринути
.
тај
јесам
Марков
девојка
,
из
поштен
кућа
—
одговорити
Ђурица
,
мењати
се
у
лице
.
А
Вуја
зинути
од
чудо
.
—
хајдук
немати
никакав
посао
с
поштен
кућа
.
откуд
се
ти
наћи
с
онај
девојка
?
—
запитати
он
оштро
.
Ђурица
устати
нагло
.
—
о
тај
моћи
никад
више
да
ја
питати
.
Казô
јесам
ти
ко
јесам
,
па
сад
доста
ти
јесам
...
јесам
ни
ја
од
гвожђе
!
—
обрнути
се
он
љутит
,
провући
се
кроз
прозорче
и
отићи
на
ноћиште
.
Вуја
се
још
више
зачудити
,
али
не
као
мало
пре
.
.
сад
он
бити
загонетка
решити
.
видети
јесам
да
овај
јесам
онај
обичан
појава
,
који
јесам
и
јесам
одобравати
и
ићи
она
на
рука
,
но
јесам
тај
много
дубље
и
необичан
за
он
осећање
,
ко
се
само
моћи
досећати
,
али
он
јесам
моћи
појмити
.
»
зар
и
тај
моћи
да
бити
?
—
помислити
он
.
—
пфуј
,
буранија
!
...
разбојник
,
а
осећати
.
Чудновато
!
...
Баш
јесам
поган
овај
човек
:
овамо
јесам
разбојник
,
а
младост
хтети
свој
!
...
«
па
љутит
угасити
свећа
,
легати
и
стати
да
размишљати
о
овај
чудан
појавити
.
»
Па
какав
јесам
тај
девојка
?
...
зацопати
се
у
разбојник
!
...
Ђаво
неки
ја
знати
,
али
ја
тај
не
разумети
.
Марков
јесам
кућа
заиста
поштен
—
како
он
рећи
—
а
и
девојка
јесам
поштен
;
па
сад
како
тај
?
...
ха
,
да
се
јесам
раније
знати
?
—
богме
хтети
тај
бити
...
па
сад
продуживати
стар
познанство
.
јесам
,
тај
јесам
.
али
опет
:
који
ђаво
она
сад
вући
к
он
?
она
знати
да
јесам
разбојник
,
и
све
...
па
опет
...
хм
...
женски
посао
—
ђавољи
посао
!
Мораћу
ја
отворити
очи
,
јер
ја
моћи
начинити
сто
чудо
...
«
Сан
он
преварити
,
и
он
заспати
.
изјутра
,
кад
поћи
,
Ђурица
заостати
код
Вуја
.
—
да
ја
одвојити
мало
од
онај
пар
;
требати
да
носити
мајка
—
рећи
Ђурица
.
Вуја
не
бити
права
,
али
одговорити
обичан
глас
:
—
јесам
ли
доста
два
дукат
?
Баба
не
требати
више
.
—
Дај
ја
,
засад
,
десет
.
—
хм
...
да
ли
хтети
бити
...
ја
ти
јесам
ни
казати
куд
јесам
шта
раздавати
.
мало
јесам
што
и
остати
од
онај
двеста
...
—
каки
двеста
,
кад
јесам
Ђорђе
казати
власт
четири
стотина
и
двадесет
!
—
тако
они
увек
радити
.
кад
бити
се
наћи
од
шта
да
се
наплатити
,
они
казати
дупли
и
више
.
Ђурица
хтети
да
планути
,
али
се
сетити
да
хтети
се
и
сам
моћ
доцније
послужити
овај
одговор
,
па
се
уздржати
и
запитати
:
—
Баш
увек
тако
радити
?
—
Па
...
готово
увек
—
одговорити
Вуја
,
вадити
новац
и
дати
она
Ђурица
.
—
Ева
ти
десет
дукат
.
морати
ускоро
опет
на
посао
,
јер
јесам
још
сав
наш
људи
дати
,
а
људи
тражити
.
само
из
твој
село
тражити
пет
кућа
:
Стојић
,
Или
,
Никола
,
Јова
...
—
подавати
она
сав
,
колико
год
сад
моћи
,
јер
хтети
ја
тај
људи
требати
.
и
онај
у
Војковцима
требати
послати
.
А
чим
наћи
прилика
,
казати
,
па
да
ићи
.
и
ја
нешто
сад
разбирати
.
Требаће
ја
сад
повише
новац
,
па
ако
испасти
како
ваљати
,
бити
добро
.
—
Шта
,
да
не
мислити
на
Ставра
?
—
јок
.
Довече
хтети
се
разговарати
—
рећи
Ђурица
,
па
отићи
.
»
Погреших
што
слагати
—
стати
Вуја
мислити
,
—
сад
хтети
он
сваки
плен
да
ја
преполовити
,
а
ја
он
не
моћи
ништа
.
јесам
он
научити
шта
требати
да
радити
.
морати
се
тај
домислити
.
«
XИИ
Ђурица
и
Станка
се
састајати
сваки
дан
.
Крили
јесам
се
веома
опрезно
,
али
шта
моћи
међу
људи
остати
тајно
!
и
његов
веза
почети
да
избијати
на
видик
.
после
три
недеља
опазити
она
прво
Станкина
мати
.
кад
видити
жена
свој
несрећа
,
не
огласити
тај
,
по
обичај
,
кукњава
,
но
стегнути
срце
и
ућутати
.
Увече
испричати
Марка
све
што
јесам
видети
,
пратити
она
два
дан
узастопце
.
—
знати
јесам
ја
да
хтети
ја
она
кућа
затрпати
и
огњиште
угасит
—
јекнути
Марка
очајнички
.
—
Оно
јесам
неки
проклетство
од
бог
,
само
не
знати
да
ли
згрешити
ја
или
мој
стар
.
—
Дета
јесам
,
брата
,
па
не
знати
;
требати
јесам
научити
—
рећи
он
жена
.
—
Ћути
,
жена
,
да
од
бог
наћи
;
какав
дете
!
онај
јесам
бог
створити
да
бити
мушки
,
па
он
анатема
претворити
у
девојка
.
—
не
помињати
зло
,
молити
ти
,
—
рећи
она
крстити
се
.
—
Добра
ти
она
јесам
ништа
говорити
.
сад
ти
ћутети
,
па
се
чинити
невешт
сав
,
а
сутра
ја
тај
морати
преломити
,
па
куд
пукнути
!
на
тај
се
свршити
разговор
.
Жена
не
хтети
да
он
распитивати
шта
мислити
чинити
,
јер
држати
да
ни
јесам
још
јесам
добро
промислити
о
сав
.
али
се
Марка
већ
бити
одлучити
.
изјутра
зором
отићи
Марка
до
свој
суседа
Петар
.
—
да
ја
дати
,
Пера
,
онај
твој
гарабиљ
,
ако
јесам
оправан
.
—
Што
хтети
ти
,
мора
;
да
хтети
и
ти
у
хајдук
?
—
Хоћу
ја
,
али
на
лисица
.
сатрти
ја
,
проклетиња
,
кокош
,
па
хтети
данас
да
јесам
чекати
.
—
Ева
ти
,
брата
—
рећи
он
комшија
,
изнети
поцрнео
од
чађа
пушак
—
пун
јесам
још
од
лањски
Божић
,
само
насути
нов
барут
у
ваља
,
а
ево
ти
и
нов
каписла
,
па
кад
продати
кожа
,
купити
ја
дуван
за
тај
метак
.
—
Хоћу
,
бог
ја
!
—
одговорити
Марка
и
отићи
кућа
замислити
и
озбиљан
,
мислити
о
исти
ствар
десети
пут
...
»
смети
он
убити
,
по
закон
;
па
још
моћи
узети
уцена
,
ако
јесам
он
већ
уценити
...
његов
људи
хтети
ја
ништа
,
јер
јесам
,
брата
,
’
ваки
случај
.
бранити
јесам
свој
дете
,
па
тај
он
јесам
!
...
«
пред
подне
Станка
замакати
за
шљивар
испод
кућа
па
отуд
отићи
права
у
забран
.
сад
ићи
тамо
без
икакав
бојазан
и
без
онај
пређашњи
узбуђење
:
само
се
потчињавати
онај
неодољив
тежња
,
који
јесам
тамо
снажно
привлачити
.
предати
се
сав
онај
заносан
жудња
младост
,
па
заборавити
на
сав
други
обзир
.
сести
уз
Ђурица
,
па
стати
,
пун
љубаван
чежња
да
он
шапутати
реч
милост
,
да
он
гледати
и
да
се
дивити
његов
особина
,
који
она
све
више
излазити
пред
очи
и
бивати
сав
примамљив
и
интересан
.
—
докле
хтети
ја
овако
,
шта
велим
?
—
рећи
она
,
пошто
се
стишати
од
први
љубаван
бура
.
—
Ништа
ти
ја
не
знати
,
нити
умети
да
мислити
.
најбоље
ми
јесам
овако
,
па
шта
хтети
више
!
—
јок
,
ја
хтети
тако
.
овај
хтети
се
напослетку
дознати
,
па
онда
ја
немати
куд
.
требати
из
раније
да
знати
шта
хтети
.
у
тај
мах
грунути
пушак
иза
њихов
леђа
.
Ђурица
скочити
,
дохватити
пушак
и
пружити
јесам
на
онај
страна
одакле
се
чути
пуцањ
.
иза
један
жбун
издигнути
се
Марка
и
погледати
на
она
у
чудо
и
страх
,
као
’
но
ловац
,
који
јесам
гађати
љут
звер
,
па
видити
да
јесам
промашити
.
Станка
вриснути
и
дохватити
Ђурица
за
рука
.
—
не
,
ако
бог
знати
!
—
викнути
она
.
Ђурица
јесам
оштро
погледати
,
али
,
прочитати
у
њен
лице
онај
,
што
јесам
,
без
сумња
,
желети
да
видити
,
спустити
пушак
.
—
Моли
се
данашњи
дан
и
овај
девојка
,
а
ти
бити
сад
видети
пошто
јесам
Ђуричин
глава
—
рећи
Ђурица
тихо
,
стишавати
се
.
Марка
окренути
гарабиљ
кундачки
и
потрчати
на
он
.
—
Стана
дер
,
зликовац
,
да
ти
показати
како
се
заводити
поштен
девојка
!
станка
претрчати
пред
Ђурица
,
окренути
се
отац
и
дигнути
рука
у
вис
,
желити
да
он
рука
заклонити
.
А
Марка
,
обневидети
од
љутина
и
узбуђење
,
како
дотрчати
до
она
са
замахнут
пушак
,
фијукнути
она
и
лупити
по
тврд
кост
.
станка
вриснути
и
посрнути
,
али
јесам
Ђурица
прихватити
једном
рука
,
а
из
други
бацити
пушак
,
истргнути
револвер
иза
појас
и
пружити
на
Марка
.
Станка
легати
сав
на
тај
пружен
рука
,
дохватити
револвер
и
обрнути
он
у
страна
.
Марка
,
видети
да
ударити
кћер
уместо
зликовац
,
пасти
у
још
велик
јарост
,
па
истргнути
нож
иза
појас
и
јурнути
на
она
.
Ђурица
се
ослободити
од
Станка
,
прискочити
старац
и
стегнути
он
свој
снажан
рука
,
као
утега
.
станка
она
прићи
и
хтети
да
ослободити
отац
,
али
се
старац
љутит
ритнути
и
обрецнути
:
—
даље
од
ја
,
кучка
,
не
поганити
ја
!
ја
виђу
да
јесам
ти
изгубити
у
неврат
,
кâ
да
ти
никад
имати
јесам
.
Ђурица
,
опазити
да
се
старац
стишавати
,
пустити
он
,
па
прићи
станка
и
узити
јесам
за
рука
.
—
овај
девојка
сад
немати
куд
,
кад
себе
јесам
ти
отерати
.
и
онда
неки
ти
не
бити
криво
што
јесам
ја
водити
са
себе
.
—
и
јесам
за
добар
,
проклетница
један
—
од
говорити
Марка
срдито
,
узимати
гарабиљ
са
земља
.
—
познати
јесам
ја
шта
хтети
бити
са
она
,
још
кад
јесам
стати
на
нога
...
станка
прекипети
.
вратити
она
се
она
старати
јогунаст
самовоља
,
који
јесам
вазда
показивати
према
отац
,
па
,
наћи
се
увредити
у
дубина
дух
,
обрнути
се
Ђурица
:
—
водити
ја
куд
знати
—
рећи
он
одлучно
—
јер
видити
да
немати
више
свој
кућа
.
Марка
се
у
онај
узбуђење
,
не
знати
шта
да
радити
,
окренути
да
поћи
кућа
,
загледати
кундак
од
гарабиљ
.
А
Ђурица
,
дохватити
пушак
,
узити
Станка
за
рука
и
одвести
јесам
права
свој
кућа
.
мајка
он
дочекати
у
двориште
и
поглед
зачудити
у
гост
,
ко
она
син
водити
.
—
мајка
,
ево
тај
кћер
уместо
ја
...
да
јесам
сам
.
гледати
јесам
као
очи
у
глава
,
а
ја
хтети
се
старати
за
сав
што
ви
устребати
.
старица
се
одистине
обрадовати
.
одједном
она
нестати
онај
обичан
,
подмуклолукавога
поглед
,
и
на
лице
она
,
први
пут
после
дуг
година
засијати
израз
невин
срећа
и
радост
.
—
ама
јесам
л
’
тај
одистине
?
јесам
ли
тај
тај
ја
доводити
снаха
,
Ђура
?
—
јесте
,
мајка
:
снаха
и
ћерка
.
—
Добра
ја
доћи
,
дете
мој
!
—
рећи
старица
и
стати
јесам
искрено
грлити
и
љубити
.
—
благо
ја
,
кад
јесам
’
вака
девојка
изабрати
мој
Ђура
.
—
ако
данас
или
сутра
,
почем
,
доћи
Пера
—
прекинути
јесам
Ђурица
—
казати
он
да
ја
чувати
девојка
,
да
се
глава
не
шалити
...
од
власт
нек
јесам
крити
,
док
се
год
моћи
...
А
ја
хтети
већ
гледати
да
се
јо
данас
наћи
са
он
.
—
Чуваће
јесам
он
,
синак
,
не
бринути
се
ти
.
казати
јесам
он
ја
да
се
слободно
смети
поуздати
на
он
.
само
бити
ти
рећи
:
кад
раздавати
што
други
,
да
и
он
дати
...
и
ако
он
велим
да
не
тражити
ништа
.
—
знати
ја
,
дати
и
он
.
у
кућа
имати
што
ти
требати
?
—
имати
свега
.
само
,
ви'ш
,
овај
јесам
дете
доћи
овако
...
требати
она
купити
одело
и
преобука
.
—
сав
хтети
ти
сутра
послати
,
а
сад
морати
ићи
.
за
неколик
дан
хтети
долазити
,
док
не
посвршавати
неки
посао
и
док
не
видити
шта
хтети
чинити
после
.
сад
,
у
здравље
!
—
рећи
она
и
отићи
.
»
А
шта
хтети
ја
сад
?
«
—
помислити
Станка
и
неки
мучан
зебња
обузети
она
душа
.
—
»
он
ја
довести
па
отићи
,
а
сад
моћи
наићи
власт
,
па
учинити
сто
чудо
од
ја
.
истина
,
он
рећи
да
ја
кмет
морати
чувати
,
али
ако
дочути
власт
па
грунути
права
овде
,
и
не
јављати
кмет
!
...
«
откако
јесам
учинити
први
корак
за
близ
познанство
са
Ђурица
,
од
тада
она
вазда
стајати
на
доглед
неки
зао
слутња
.
али
она
јесам
вазда
избегавати
да
мислити
о
тај
и
да
тумачити
овај
непријатан
осећање
;
она
он
јесам
вазда
заглушивати
страстан
и
светао
мисао
о
свој
љубав
.
А
сад
,
одједном
она
се
приближити
тај
злокобан
слутња
,
а
она
не
бити
у
стање
да
она
истакнути
на
супрот
какав
други
светао
мисао
.
сав
око
она
бити
суморно
и
дивљачан
,
сав
она
улевати
неки
празноверан
страх
,
ко
се
она
не
моћи
противити
.
и
у
тај
злослутан
суморност
,
она
се
предати
црн
мисао
о
себе
и
свој
будућност
,
који
,
истина
,
бити
сакрити
од
очи
она
,
али
први
знак
бити
тако
неповољан
,
да
она
се
само
срце
стегнути
од
тај
слутња
.
на
први
корак
у
нов
живот
,
она
задрхтати
...
XИИИ
Ђурица
се
пожурити
,
ти
наћи
Вуја
и
дати
он
извести
о
последњи
догађај
.
старац
се
намрштити
и
план
гнев
,
али
се
у
реч
уздржати
да
не
изазов
младић
,
јер
јесам
појмити
његов
душеван
стање
.
он
он
само
рећи
озбиљно
:
—
Кажи
ти
ја
,
како
хтети
тај
да
изгледати
:
хајдук
под
кецеља
!
—
Шта
ти
говорити
!
...
—
планути
Ђурица
.
—
моћи
да
се
љутити
,
него
добро
размислити
,
па
ја
одговорити
.
први
јесам
мука
:
где
хтети
јесам
?
...
тамо
не
моћи
пробавити
ни
недеља
дан
,
власт
хтети
јесам
ухватити
и
затворити
,
чим
дознати
...
—
какав
власт
!
перо
хтети
јесам
чувати
,
а
после
тај
и
ја
хтети
отворити
очи
—
прекинути
он
Ђурица
.
—
Слушај
што
ти
говорити
!
власт
хтети
дознати
брзо
;
у
тај
не
сумњати
!
и
ситан
ствар
по
село
се
рашчути
одмах
,
а
овај
јесам
досад
облетети
унакрст
по
село
;
а
што
знати
цео
село
,
тај
се
не
сакрити
од
власт
.
ти
мислити
они
у
срез
не
знати
где
ти
дањујеш
?
—
знати
,
бан
,
сваки
твој
корак
по
село
,
али
она
тај
засад
не
помагати
,
јер
знати
да
тај
село
чувати
.
А
хтети
ли
село
чувати
девојка
,
који
јесам
одбећи
за
хајдук
?
Ђурица
се
намрштити
,
јер
не
наћи
одговор
на
тај
питање
.
или
,
управо
,
наћи
он
,
али
он
бити
неповољан
.
А
Вуја
наставити
:
—
код
ја
,
видити
,
да
не
моћи
;
и
онда
где
хтети
јесам
?
—
где
год
ја
дањујем
,
и
она
хтети
са
ја
.
Наћи
хтети
у
неколик
село
по
два
три
поуздан
кућа
,
платити
људи
добро
,
па
хтети
ми
чувати
.
—
е
,
мој
соко
,
јесам
женски
срце
као
твој
.
ти
морати
сваки
час
бити
готов
да
прегрувати
по
два
округ
до
какав
поуздан
заклон
,
а
она
не
моћи
свуда
с
ти
.
и
после
тај
,
за
ти
хтети
се
одређивати
сав
веће
и
велик
уцена
,
што
више
бити
радио
,
а
сељак
хтети
ти
убити
за
стотину
два
дукат
,
па
да
јесам
он
из
ока
испасти
.
пар
јесам
тај
,
хеј
!
Ђурица
се
злоћуд
намрштити
и
увући
пун
груда
ваздух
.
—
ја
ти
казати
само
тај
,
да
без
она
не
моћи
живети
,
па
сад
...
једном
се
мрети
.
ако
хтети
да
ми
чувати
,
саветовати
ми
како
год
знати
најбоље
.
ја
само
знати
да
морати
сад
имати
новац
што
више
,
и
наћи
хтети
она
,
па
макар
сав
земља
преврнути
.
Вуја
севнути
очи
задовољно
.
—
Што
хтети
ти
сад
пар
?
—
без
она
се
ништа
не
моћи
,
тај
знати
.
А
ја
она
морати
сад
бацати
на
сав
страна
.
—
Па
добро
,
дати
да
гледати
који
прилика
још
овај
недеља
.
—
ти
разбирати
и
спремати
,
а
и
ја
отићи
да
што
разбрати
—
одговорити
Ђурица
и
,
знати
да
хтети
он
Вуја
сад
распитивати
за
његов
план
,
обрнути
се
одмах
и
отићи
.
и
ако
јесам
бити
дан
,
јесам
се
много
крити
.
Ишао
јесам
преко
село
,
држати
се
шљивар
и
забрана
,
а
где
наићи
на
чисто
поље
,
ту
се
више
пожурити
и
обртати
опрезан
.
тако
стигнути
у
Врбљане
,
пред
кућа
чувен
газда
Јанка
Пајић
.
Разгледавши
кроз
плот
,
видити
у
двориште
неколико
деца
у
игра
и
један
жена
где
мотати
цев
.
не
размишљати
много
,
отворити
вратница
и
ући
у
двориште
.
да
не
бити
свој
појава
уплашити
жена
и
деца
,
накашљати
се
и
викнути
обичан
глас
:
—
помоћи
бог
,
снаха
!
Жена
,
окретати
се
к
нем
,
примити
он
бог
,
али
видети
он
онако
наоружан
,
тргнути
се
и
пребледети
.
деца
престати
играти
и
занемети
,
не
знати
да
ли
да
бегати
и
вриштати
,
или
само
да
ћутети
и
посматрати
необичан
човек
.
—
не
бојити
се
,
снаха
;
ти
се
кâ
да
нешто
плашити
—
рећи
он
благо
,
и
да
бити
јесам
бар
колико
умирити
,
сести
на
клупа
под
шљива
,
па
наставити
:
—
имати
много
хитан
посао
до
газда
Јанка
,
па
ти
молити
,
ако
јесам
ту
,
казати
он
да
он
чекати
.
Жена
он
гледати
с
велик
неповерење
,
али
се
одмах
дигнути
и
,
поћи
к
врата
кућни
,
рећи
он
:
—
Ништа
ти
не
знати
где
јесам
.
да
питати
нана
.
после
неколик
минута
промолити
се
један
просед
мушки
глава
на
врата
и
,
разгледати
хајдук
,
зовнути
он
:
—
ходити
дер
ближе
,
момак
!
Ђурица
устати
,
узити
пушак
и
доћи
пред
врата
.
Јанка
он
пажљиво
разгледати
,
држати
један
рука
сакривен
за
леђа
.
—
Чији
јесам
ти
,
мора
?
—
запитати
он
старац
.
—
зар
ја
не
познавати
,
газда
Јанка
?
догонити
јесам
ти
ономлане
мертек
из
наш
шум
-—
одговорити
Ђурица
и
насмејати
се
пријатељски
,
као
стар
познаник
.
—
А
,
тај
ли
јесам
тај
!
ја
бити
рећи
,
па
опет
кô
велим
...
хтети
зар
тај
бити
.
А
који
добар
?
—
имати
хитан
посао
с
ти
на
сам
.
па
,
ако
што
сумњати
,
затворити
врата
па
стати
с
онај
страна
кућа
на
прозор
,
а
ја
хтети
ти
испред
прозор
казати
што
имати
—
одговорити
Ђурица
веома
благ
глас
.
—
бог
с
ти
,
дијета
,
што
да
говорити
кроз
прозор
,
кад
јесам
дати
бог
тај
имати
где
сести
и
разговарати
се
.
ходити
овамо
—
рећи
старац
и
пропустити
он
на
врата
.
Ђурица
се
збунити
,
доћи
у
неприлика
:
научити
јесам
из
детињство
кад
ући
у
кућа
да
назвати
бог
и
да
се
здравити
са
домаћин
,
а
сад
некако
јесам
осетити
да
јесам
тај
у
овај
прилика
неуместан
;
осетити
да
он
јесам
сад
онакав
,
какав
јесам
остати
људи
.
Јанка
он
ћутети
увести
у
соб
,
затворити
врата
за
себе
и
понудити
он
да
сести
.
—
Па
тако
:
ти
сад
по
мало
хајдуковати
?
—
рећи
старац
,
посматрати
он
озбиљно
и
радознало
.
—
Тсс
...
шта
хтети
—
промуцати
Ђурица
,
и
још
више
се
збунити
од
овај
отворен
и
неочекиван
питање
.
—
Само
ти
не
ваљати
што
јесам
се
здружити
с
онај
зликовац
...
с
Радован
.
са
он
хтети
брзо
глава
изгубити
.
—
ја
он
,
вала
,
јесам
тражити
,
али
шта
хтети
.
—
знати
,
знати
.
сав
јесам
тај
удесити
онај
матор
угурсуз
.
знати
јесам
ја
још
пре
година
дан
да
хтети
бити
овај
,
што
јесам
сад
,
чим
јесам
чути
да
не
избијати
из
његов
кућа
.
гледати
јесам
доста
такав
глава
...
али
,
шта
ја
ту
бунцати
!
дед
да
видити
који
јесам
добар
доћи
?
Ђурица
бити
пријатно
слушати
овај
паметан
реч
;
мило
он
бити
седети
овако
и
разговарати
се
лепо
са
угледан
човек
...
тај
он
јесам
,
у
последњи
време
,
моћи
разговарати
само
с
онај
,
који
он
чувати
...
—
моћи
да
се
наљутити
,
газда
Јанка
,
али
ја
јесам
велик
невоља
нагнати
да
ти
доћи
.
ја
требати
овај
дан
новац
,
и
тај
врло
много
,
па
доћи
да
ти
молити
,
да
ја
узајмити
.
Причали
јесам
ја
о
ти
све
,
да
јесам
и
други
тако
чинити
,
па
зато
ти
и
доћи
овако
сам
.
Чим
доћи
до
новац
,
сав
хтети
ти
вратити
,
а
док
јесам
год
жив
,
хтети
ти
заболети
ни
длака
на
глава
...
—
колико
ти
требати
?
—
прекинути
он
Јанка
одсечно
.
—
Пет
стотина
дукат
.
—
Ништа
не
моћи
учинити
...
ја
јесам
позаимао
готово
сав
Вујов
људи
,
и
они
јесам
ја
поштено
враћати
,
али
толики
пар
нити
јесам
имати
одједном
,
нити
јесам
она
давати
.
А
права
да
ти
рећи
,
и
кад
бити
имати
,
не
бити
ти
толико
дати
.
—
Зашто
,
газда
Јанка
?
—
ја
ти
тај
не
моћи
рећи
,
а
питати
Вуја
,
па
хтети
ти
он
,
моћи
бити
,
казати
.
Даћу
ти
сто
дукат
,
више
ни
пар
.
Ђурица
се
и
снуждити
и
намрштити
се
,
не
знати
да
ли
да
прећи
на
претња
,
или
да
још
покушати
леп
.
Јанка
познати
шта
он
мислити
,
па
он
запитати
:
—
Што
хтети
ти
толики
пар
?
—
требати
ја
,
много
јесам
ја
потребан
,
а
после
хтети
,
моћи
бити
,
чути
зашто
јесам
ја
требати
.
—
ако
хтети
после
чути
од
други
,
боље
јесам
да
сад
чути
од
ти
.
Мог
бити
да
ти
моћи
помоћ
савет
,
и
ако
знати
да
имати
мудар
саветник
...
истина
,
ја
и
заборавити
да
ти
питати
:
знати
ли
Вуја
да
јесам
овамо
отићи
?
—
не
знати
.
тај
хтети
он
после
казати
.
хтети
јесам
...
—
е
,
па
онда
се
ја
не
моћи
више
о
тај
разговарати
:
ја
такав
ствар
не
вршити
без
он
.
—
Зашто
?
—
зато
,
што
ја
јесам
он
поуздан
.
ако
ти
,
рећи
,
данас
убити
,
остајати
ја
он
за
дужник
,
па
хтети
ја
тај
после
платити
други
,
који
доћи
на
твој
место
.
Ђурица
се
сасвим
збунити
,
јер
видити
да
овај
старац
не
моћи
и
не
смести
ништа
.
најгоре
он
бити
што
се
уверити
,
да
и
овде
не
моћи
без
Вуја
ништа
учинити
.
али
он
се
одлучити
да
огледати
последњи
средство
да
бити
потпуно
поверљив
са
газда
Јанка
.
Исприча
он
искрено
,
готово
наиван
,
цео
данашњи
догађај
,
не
сакрити
он
ни
Вујов
мишљење
,
па
кад
ућутати
,
стати
бојажљив
да
чекати
одговор
.
—
хе
,
момак
,
—
одговорити
Јанка
после
кратак
ћутање
—
траљав
посао
!
најбоље
јесам
,
да
ти
тај
сав
оставити
,
а
ако
не
моћи
,
онда
радити
онако
како
ти
Вуја
казати
.
дакле
,
и
овде
неуспех
!
Ђурица
изићи
невесео
,
збуњен
,
уплашен
,
не
знати
шта
да
чинити
и
куд
да
окренути
глава
.
и
одавде
он
упућивати
к
Вуја
;
и
јатак
,
кад
она
се
за
штогод
обратити
,
прво
се
извештавати
о
Вујов
мишљење
и
воља
;
а
он
—
његов
мишљење
ники
не
тражити
,
његов
жеља
ники
не
чути
,
на
он
ники
,
без
Вујов
реч
,
не
обртати
ни
глава
.
—
као
да
он
и
не
постојати
,
као
да
јесам
он
неки
ствар
,
који
се
сав
моћи
по
воља
служити
...
обузети
он
велик
бол
;
осетити
се
тако
јадан
и
тако
усамити
,
да
већ
не
виђати
никакав
циљ
свој
опстанак
.
неки
љутито
,
горко
осећање
усамљеност
засести
он
у
душа
,
и
он
ићи
по
њива
и
шљивар
,
корачати
несвесно
,
заборављати
и
на
сав
положај
и
на
сваки
опрезност
...
наједаред
случајно
погледати
низ
раван
поље
,
и
крв
он
се
следити
од
страх
,
што
он
изазвати
овај
изненадан
коб
.
далеко
пред
он
касати
на
коњ
три
жандарм
.
они
јесам
он
опазити
раније
,
тај
јесам
јасно
,
јер
се
један
одвојити
и
у
велик
трка
јурити
десно
,
да
он
спречити
пут
к
шумовит
поток
,
ко
се
он
упутити
.
остати
двојица
ићи
права
на
он
,
држати
пушак
на
рука
,
који
одсјаивати
према
заход
сунчев
.
Ђурица
застати
;
један
брз
поглед
разгледати
положај
и
,
не
мислити
више
ни
о
шта
,
потрчати
из
сав
снага
к
поток
.
Већ
видити
како
он
се
онај
поред
поток
нагло
приближивати
,
чинити
он
се
да
чути
коњски
топот
иза
себе
и
он
напрегнути
сав
свој
снага
и
полет
низ
поље
,
као
на
крило
.
Већ
се
приближити
први
шумарак
над
поток
,
али
јесам
и
онај
близу
,
само
сад
не
ићи
преда
он
,
већ
он
се
приближивати
са
страна
.
сад
добро
чути
тутњава
од
коњски
копита
и
осећати
да
он
снага
помало
издавати
...
»
тај
хтети
ја
,
ваљад
’
,
стигнути
...
хтети
погинути
?
«
—
мислити
он
,
и
овај
страшан
мисао
давати
он
нов
снага
,
и
он
трчати
,
само
трчати
,
не
знати
више
ништа
за
себе
.
—
стајати
!
—
викнути
онај
са
страна
,
и
Ђурица
не
погледати
,
али
осетити
да
он
онај
циљати
пушак
и
потрчати
још
брже
.
»
на
коњ
јесам
,
не
моћи
ја
нанишанити
...
«
—
помислити
они
по
гледати
онамо
у
страна
.
—
предавати
се
!
не
гинути
!
—
викнути
жандарм
с
коњ
.
Ђурица
потрчати
још
брже
.
у
тај
мах
грунути
пуцањ
,
куршум
фијукнути
поред
он
и
одлетити
у
шеварице
,
са
који
опасти
неколико
гранчица
.
исти
час
загрмети
пушак
иза
леђа
он
,
али
он
утрчати
у
шум
,
сјурити
се
низ
дубок
стрмен
,
и
,
кад
потрчати
други
стран
поток
,
видити
да
јесам
спасти
.
за
он
се
јесам
моћи
на
коњ
,
и
он
окренути
низ
поток
обичан
корак
.
Вис
јесам
ни
моћи
трчати
.
XИВ
Ђурица
наћи
доста
новац
,
али
он
тај
новац
не
однети
брига
и
незгода
,
који
он
не
остављати
ни
један
час
.
Вуја
он
донети
двеста
дукат
од
Јанка
,
а
одмах
затим
извршити
смести
напад
у
пожаревачки
округ
,
где
он
допасти
још
триста
дукат
.
али
пошто
он
Вуја
преполовити
добит
,
опет
он
остати
мало
,
те
сад
изгледати
где
бити
још
ударити
.
јатак
он
показати
трговачки
вересијаша
из
Београд
,
који
се
враћати
с
пут
по
југозападни
округ
.
Ђурица
он
пресрести
и
наћи
код
он
само
дваестина
динар
.
—
е
,
мој
пријатељ
—
рећи
он
присебан
,
неки
весељак
,
вересијаш
—
зар
ти
не
знати
,
да
јесам
се
наш
газда
одавно
досетити
,
да
се
сачувати
од
ортачине
са
ви
!
Што
год
наплатити
у
један
варош
,
тај
одмах
слати
пошта
у
Београд
,
а
ја
ти
после
путовати
као
птица
кроз
гора
.
Ђурица
он
одузеде
часовник
и
дувански
прибор
па
он
пустити
,
остати
љут
на
неуспех
и
на
стид
,
који
он
причинити
весео
путник
.
Међутим
власт
,
видети
да
Ђуричин
напад
постајати
сав
опасан
и
смео
,
стати
да
он
гонити
живље
.
по
сав
село
одредити
се
чувар
,
који
јесам
стражарити
и
дању
и
ноћу
,
а
по
Ђуричин
и
Радованов
село
стати
да
крстарити
жандарм
сваки
дан
.
сеоски
стражара
Ђурица
се
јесам
бојати
.
к
она
јесам
свраћати
свагда
,
кад
он
јесам
требати
да
се
извести
ко
јесам
проћи
пут
,
имати
ли
какав
нов
наредба
,
где
се
налазити
кмет
...
али
јесам
морати
бити
много
опрезан
од
жандарм
.
Ономадашњи
догађај
показати
он
јесам
,
да
се
овај
људи
не
шал
,
и
тада
јесам
први
пут
,
на
дело
,
осетити
да
он
глава
сваки
час
висити
о
конац
.
тада
јесам
потпуно
схватити
сав
положај
,
јер
дотле
он
јесам
сав
још
изгледати
обично
:
виђати
се
и
разговарати
слободно
са
свој
сељанин
,
виђати
он
и
по
други
место
,
и
сав
он
гледати
обично
,
као
да
и
немати
ништа
необичан
у
његов
појавити
.
А
Станка
он
задавати
велик
брига
.
док
јесам
бити
слободан
,
код
отац
,
дотле
он
и
састанак
са
она
изгледати
као
срећан
тренутак
у
живот
.
он
доћи
на
обичан
место
,
ту
се
наћи
обојити
и
провести
час
два
у
заносан
љубаван
прижељкивање
,
па
се
растати
;
и
он
се
враћати
срећан
,
задовољан
,
опијен
сласт
љубав
,
не
бринути
се
ни
за
она
ни
за
себе
,
знати
да
хтети
се
тај
поновити
и
сутра
и
прекосутра
и
тако
редом
...
А
сад
он
обузети
хладан
језа
кад
помислити
,
да
он
сваки
час
моћи
одузети
и
одвести
тај
једино
његов
благо
,
да
јесам
моћи
затворити
,
мучити
и
шта
јесам
још
не
моћи
снаћи
у
пандурски
рука
...
тада
се
пренети
и
,
не
гледити
ни
на
какав
опасност
,
ићи
права
к
она
.
али
на
њихов
састанак
сад
немати
онај
весео
,
непомућен
и
безбрижан
срећа
,
који
се
одавати
,
док
она
бити
код
родитељ
.
сад
се
још
више
прибијати
један
уз
други
,
али
она
са
лице
не
силазити
она
суморан
брига
,
онај
опрезан
,
нервозан
страх
од
изненадан
напад
,
ко
се
,
и
ако
веровати
у
околина
,
сваки
час
надати
.
—
Ко
се
скривати
и
бегати
,
он
се
непрестано
чинити
да
он
јесам
непријатељ
за
врат
.
напослетку
власт
дознати
за
цео
догађај
са
Станка
,
па
,
не
узимати
још
ствар
озбиљно
,
послати
кмет
наредба
,
да
девојка
»
одмах
стражарно
спровести
«
срески
место
.
кмет
нарочито
сачекати
време
,
кад
јесам
и
Ђурица
код
кућа
,
па
отићи
к
нем
сам
.
—
јесам
вајдити
,
Ђура
,
немати
се
куд
.
Мораш
јесам
водити
на
други
место
—
рећи
он
он
,
кад
он
саопштити
новост
о
наредба
.
—
видити
и
сам
,
али
требати
још
да
промислити
и
да
се
договорити
с
људи
...
—
Баш
ти
гледати
како
бити
,
тај
јесам
још
данас
прекрити
код
ко
у
село
.
ја
морати
сад
одмах
ићи
за
одборник
,
па
да
са
она
доћи
овде
и
да
саслушати
твој
мајка
.
—
Па
добро
,
кад
јесам
друкчије
—
одговорити
Ђурица
забринути
.
—
ја
хтети
јесам
за
ноћас
сакрити
гдегод
,
а
сутра
хтети
јесам
морати
водити
у
други
село
.
кмет
отићи
задовољан
,
а
Ђурица
снуждити
поглед
Станка
.
—
да
ићи
,
за
ноћас
,
код
Јов
—
рећи
она
.
—
Нећу
више
тако
да
се
потуцати
—
одговорити
она
одлучно
.
—
Хоћу
да
ићи
свуда
с
ти
.
али
...
овако
не
моћи
више
да
живити
,
него
да
се
венчати
.
—
Шта
?
како
?
—
запитати
зачуђен
Ђурица
.
—
Хоћу
,
велим
,
да
моћи
слободно
погледати
сваки
у
очи
.
Што
да
ја
називати
свакојак
?
А
кад
ти
бити
венчати
жена
,
неки
говорити
ко
шта
хтети
.
и
Ђурица
се
допасти
овај
мисао
,
али
сав
тај
за
он
бити
тако
нов
и
необично
,
да
не
знати
још
ни
шта
да
мислити
о
сав
.
у
први
тренутак
доћи
он
на
мисао
само
тај
,
да
за
такав
чин
требати
много
претходан
посао
,
па
онда
се
сетити
да
требати
и
свештеник
,
који
хтети
тај
извршити
,
па
он
доћи
на
ум
кум
,
девер
и
сав
неизбежан
поворка
људи
,
који
јесам
потребан
у
такав
посао
.
овај
мисао
он
саопштити
станка
.
—
јок
,
брата
,
ништа
ми
тај
не
требати
.
Слушала
јесам
ја
да
јесам
за
време
Турчин
венчавати
ноћу
,
око
буре
.
Ида
ти
наш
поп
,
па
се
разговорити
са
он
.
Видећеш
,
он
хтети
пристати
.
А
ја
отићи
да
ти
чекати
у
беглук
,
тамо
под
наш
њива
,
док
тај
не
свршити
.
Ђурица
бити
по
воља
и
овај
мисао
,
само
он
јесам
тешко
,
много
тешко
бити
да
изићи
пред
поп
,
ко
јесам
,
још
из
детињство
,
веома
волети
и
поштовати
.
али
невоља
гонити
напред
,
и
Ђурица
са
зебња
отићи
к
попов
кућа
.
попасти
он
,
кад
он
углед
у
двориште
,
поглед
зачудити
,
али
он
ословити
онај
исти
глас
,
који
он
јесам
увек
сретати
:
—
А
гле
,
Ђура
!
од
куд
ти
сад
?
Ђурица
обор
очи
,
облити
он
црвенити
,
али
ипак
скинути
капа
и
смерно
прићи
свештеник
.
—
не
смети
ти
тражити
благослов
,
јер
знати
да
он
немати
за
ја
,
али
ти
молити
:
дати
ја
рука
да
јесам
пољубити
—
одговорити
он
потресен
глас
.
Свештеник
се
изненадити
;
засјати
он
у
ока
необичан
родитељски
радост
,
али
он
,
не
изменити
глас
ни
држање
,
само
он
пружити
рука
,
који
Ђурица
смерно
целивати
.
—
ако
ја
долазити
,
као
онај
блудан
син
,
на
покајање
,
моћи
ти
и
благослов
дати
—
рећи
он
свештеник
,
очекивати
жудан
његов
одговор
.
—
е
,
мој
попа
!
...
камо
срећа
да
имати
начин
да
ти
доћи
на
кајање
,
али
ја
јесам
већ
одвојити
од
људи
,
а
тај
јесам
кâ
да
јесам
и
мртав
.
него
ја
други
незгода
довести
до
ти
.
Свештениково
се
лице
замрачити
.
—
ако
јесам
одвојити
,
сам
јесам
се
одвојити
;
али
тај
ники
не
бранити
да
се
вратити
међу
људи
.
—
знати
,
али
ја
тамо
чекати
куршум
.
—
Тхе
...
куршум
или
робија
...
не
знати
,
али
јесам
тај
за
ти
све
једно
,
ако
ти
јесам
тешко
у
самоћа
,
ако
ти
јесам
душа
тешко
...
—
Мила
ја
се
још
живети
,
попа
!
—
јадан
ти
јесам
такав
живот
,
синак
!
—
Шта
хтети
!
...
али
сад
доћи
да
ја
научити
и
да
ја
помоћи
—
рећи
Ђурица
и
испричати
свој
намера
са
Станка
.
Свештеник
се
и
уплашити
и
наљутити
,
кад
он
саслушати
.
—
зар
ти
хтети
,
синак
,
да
ја
отерати
на
робија
,
да
ја
упропастити
деца
и
да
ја
кућа
закопати
!
зар
ти
не
знати
да
се
ни
обичан
људи
лако
не
венчати
,
а
с
ти
већ
...
бити
бог
с
ми
!
—
јесам
тај
,
попа
;
него
ако
моћи
онако
,
знати
,
да
ники
не
знати
...
па
ако
се
дочути
,
ти
казати
да
јесам
ти
наморао
.
—
сад
да
ја
убити
,
синак
,
па
тај
тај
не
смети
учинити
ни
ја
,
ни
ма
који
други
свештеник
.
А
после
,
и
тај
ви
ни
пред
бог
ни
пред
закон
не
бити
вредети
.
Ђурица
појмити
,
да
од
његов
намера
не
моћи
ништа
бити
,
па
,
да
бити
се
што
пре
уклонити
од
свештеников
савет
,
који
он
веома
тешко
падати
,
пренети
разговор
на
неки
обичан
ствар
,
па
се
одмах
и
удаљити
.
Нашавши
Станка
на
одређеноме
место
,
повести
јесам
к
село
,
али
она
,
чути
за
неуспех
код
поп
,
не
хтети
да
се
одвајати
од
нега
,
а
не
бити
вољан
ни
да
одустати
од
свој
необичан
намера
.
—
Хајд
да
се
наћи
с
твој
људи
,
па
да
гледати
некако
са
она
,
хтети
ли
се
договорити
—
рећи
он
она
.
—
ама
казати
ти
,
велим
ја
поп
да
ники
тај
не
смести
учинити
.
—
знати
,
али
ако
намораш
ко
?
Ђурица
не
хтети
да
она
казати
да
такав
венчање
не
бити
ништа
вредети
,
но
размислити
увид
и
сам
да
јесам
најбоље
договорити
се
са
Вуја
.
па
уместо
да
јесам
водити
на
нов
склониште
,
окренути
обојити
низ
поље
ка
Брезовцу
.
Ђурица
јесам
још
раније
,
за
време
први
састанак
,
упознати
Станка
са
свој
хајдучки
живот
,
испричати
она
много
о
Вуја
,
Пантовцу
и
други
свој
сарадник
,
те
сад
,
доћи
к
Вуја
,
Станка
не
изненадити
ништа
што
видити
тамо
.
Случајно
јесам
доћи
бити
раније
и
Пантовац
,
мало
наквасити
,
па
,
видети
Ђурица
са
девојка
,
дочекати
он
веома
весело
.
—
ха
,
побра
,
јесам
л
’
тај
снајка
?
Жива
и
срећан
бити
!
гле
ђаво
какав
јесам
цура
преварити
.
Старц
,
казати
ја
ти
да
јесам
ваљан
!
—
рећи
,
окренути
се
Вуја
.
—
Жива
бити
!
—
одговорити
Вуја
и
погледати
јесам
оштро
,
кад
он
она
прићи
рука
.
—
сад
моћи
тај
,
ради
виђење
,
а
после
не
морати
.
—
после
хтети
и
да
хтети
—
одговорити
Станка
,
осмехнути
се
.
—
ехеј
,
мора
,
побра
,
да
не
страдати
твој
чуперак
!
Ви'ш
како
јесам
снајка
оштар
—
рећи
Радован
и
тргнути
се
јесам
,
па
,
да
бити
тај
незгодан
израз
заговорити
,
он
окренути
:
—
А
што
јесам
се
,
деца
,
тако
накинђурити
,
кô
да
хтети
на
свадба
?
—
Па
да
ви'ш
,
побра
,
и
погодити
јесам
—
одговорити
Ђурица
.
Вуја
се
насмејати
,
и
држати
тај
за
шал
,
додати
и
он
:
—
Само
ви
немати
попасти
,
али
он
моћи
стигнути
.
—
како
?
ко
тај
?
—
запитати
Ђурица
живо
.
—
сад
видети
отац
Симеон
где
се
враћати
из
варош
.
док
он
изређати
сав
механа
пут
,
моћи
он
стигнути
,
па
са
он
заједно
у
манастир
.
Хо-хо-хо
...
—
одговорити
Вуја
.
—
ама
ти
се
шалити
,
а
ја
тај
од
истина
питати
—
рећи
Ђурица
,
па
она
испричати
ради
шта
јесам
доћи
.
—
ваљан
,
побра
!
дати
сват
!
—
скочити
Пантовац
,
па
стати
да
се
обртати
по
соба
,
као
да
неко
тражити
.
—
беспослица
!
какав
венчање
...
—
рећи
Вуја
.
за
сваки
лудост
да
навлачити
беда
на
врат
.
—
ако
јесам
за
ти
беспослица
,
за
ја
јесам
—
упасти
он
Станка
оштро
у
реч
.
—
ја
хтети
прво
да
он
постати
права
жена
,
па
после
да
се
не
раздвајати
од
он
.
—
алал
тај
вера
,
снаха
!
—
викнути
Радован
.
—
такав
жена
и
ја
бити
слушати
.
Старц
,
казати
ти
,
купити
сват
!
Вуја
слегнути
раме
,
па
одговорити
:
—
Чините
,
напослетку
,
како
хтети
;
не
бранити
.
—
Па
кад
велим
тако
за
калуђер
,
онда
јесам
најбоље
да
ићи
чим
се
смркнути
,
само
ми
наћи
још
који
човек
—
рећи
Ђурица
.
—
готово
тамо
ви
јесам
сигуран
.
Чича
хтети
се
до
манастир
добро
загрејати
,
а
ти
он
мало
попрети
,
а
и
обећати
који
дукат
,
па
хтети
он
тај
наредити
без
владика
.
—
Нађа
,
старац
,
и
кола
.
кад
јесам
свадба
,
нек
бар
бити
сватовски
...
она
,
пôс
он
његов
,
ко
се
надати
да
хтети
вечерас
у
сват
!
...
Вуја
отићи
да
наћи
људи
и
кола
,
јер
бити
наступити
заранак
.
...
три
час
већ
путовати
необичан
сват
на
двоје
кола
.
Распитиваше
за
калуђер
код
сваки
механа
редом
,
и
код
последњи
,
пред
манастир
,
казати
она
да
јесам
старац
мало
пре
измакнути
.
Младић
,
који
јесам
силазити
с
кола
и
распитивати
у
механа
,
наместити
се
на
предњи
седиште
,
ошинути
бич
и
кола
појурити
.
требати
јесам
на
сваки
начин
да
стигнути
калуђер
,
јер
кад
се
за
он
затворити
манастирски
врата
,
онда
она
јесам
сав
труд
узалудан
.
после
кратак
време
зачути
пред
себе
певање
црквен
песма
.
тај
се
отац
Симеон
слобода
кроз
клисура
,
који
се
долазити
до
манастир
.
кад
он
стигнути
,
Пантовац
скочити
с
кола
и
поћи
пешице
поред
старац
,
а
кола
одјурити
напред
и
за
неколик
минута
стати
близу
манастирски
врата
.
замало
стигнути
и
Пантовац
са
Симеон
.
врата
на
улазак
у
двориште
бити
затворен
,
тај
старац
стати
да
лупати
,
док
једва
разбудити
успаван
послушник
.
за
тај
време
Радован
испричати
Ђурица
како
јесам
једва
приморати
калуђер
да
извршити
венчање
,
и
тај
пошто
он
обећати
десет
дукат
.
—
не
бојити
се
ништа
;
али
морати
сад
добро
пазити
да
ми
не
умакнути
у
ћелија
.
после
ми
не
помоћи
ништа
.
али
старац
,
видити
се
,
јесам
помишљати
на
бегство
,
јер
шта
ући
у
двориште
,
пре
него
што
сјахати
с
коњ
,
послати
ђак
да
он
донети
кључ
од
црква
,
а
он
пустити
дизгина
коњ
,
па
се
обрнути
Пантовцу
:
—
ходити
дер
,
синак
,
придржати
.
стар
јесам
,
па
не
моћи
јесам
...
Радован
он
услужно
скинути
с
коњ
,
па
се
одмах
упутити
сав
у
црква
.
пред
икона
храмовни
светлуцати
»
неугасима
лампада
«
,
те
свој
слаб
светлост
придавати
још
суморан
изглед
мрачан
свод
храм
,
који
се
као
неки
чудо
издизати
и
повијати
у
густ
помрчина
.
први
корак
одјекнути
необично
у
овај
мрачан
простор
и
хајдук
се
и
нехотице
зауставити
при
улаз
.
—
палити
свећа
,
мора
;
хтети
да
поломити
врат
по
мрак
!
—
викнути
Радован
и
тргнути
се
јесам
од
свој
глас
,
који
ударити
о
свод
,
па
забрујати
отуд
,
као
да
јесам
пун
храм
људи
.
пред
иконостас
креснути
жигица
неколико
пута
,
док
не
планути
и
осветлити
необичан
лице
послушниково
,
који
,
са
свој
дуг
и
разбарушен
кос
,
сањив
надувен
очи
,
дуг
и
узак
рас
,
изгледати
као
страшити
.
кад
планути
неколико
свећа
и
храм
се
осветлити
,
хајдук
прићи
к
сто
на
средина
храм
,
где
стајати
старац
под
епитрахиљ
и
превртати
журно
неки
велик
књига
.
—
дати
младенац
!
—
рећи
он
и
обрнути
се
ђак
,
па
он
добацити
неколико
кратак
испрекидан
реч
,
услед
који
се
овај
намах
расанити
и
разрогачити
очи
од
страх
и
чудо
...
Ђурица
и
Станка
стати
напред
,
један
поред
други
,
а
иза
она
се
наместити
Радован
и
Коста
сам
,
не
очекивати
да
она
ко
позвати
.
Калуђер
она
и
не
погледати
,
већ
само
саставити
рука
младенац
,
па
се
обрнути
сто
и
стати
да
читати
.
Читао
јесам
дуго
и
журно
,
кроз
нос
,
час
запевати
и
узвикивати
висок
глас
,
час
гудети
бас
.
изговарати
јесам
сав
реч
спојити
и
брзо
,
без
предиха
,
те
он
и
онај
,
ко
се
разумети
у
молитва
,
не
бити
моћи
ухватити
смисао
.
А
Пантовац
,
напрегнути
слух
,
моћи
он
јесам
ухватити
само
један
реч
,
који
чешће
помињати
:
бјеси
...
па
се
непрестано
домишљати
шта
он
тај
моћи
значити
.
»
Или
он
тај
у
књига
писати
јесам
,
па
не
умести
да
читати
,
или
довикивати
ђак
:
бјежати
!
А
вала
хтети
ја
побећи
,
па
макар
он
заклати
овђе
у
црква
«
—
помислити
он
,
па
стати
да
мотрити
на
сваки
покрет
ђаков
.
после
дуг
читање
,
отац
Симеон
,
држати
у
рука
воштаница
,
обрнути
се
младенац
:
—
Хајд
за
ја
!
—
рећи
она
,
па
се
окренути
и
поћи
око
сто
,
певушити
неки
песма
кроз
нос
.
кум
и
старојко
домишљати
се
да
ли
да
и
они
поћи
за
младенац
;
погледати
на
ђак
,
али
овај
се
скаменити
,
па
само
трепља
очи
,
а
они
,
видети
да
младенац
ићи
,
поћи
и
сам
за
она
.
»
Шта
овај
ја
чинити
?
«
—
помислити
Ђурица
.
»
Венчање
...
пратити
ја
робијашити
!
...
А
како
јесам
некада
лепо
сањати
о
овај
час
!
...
напољу
грејати
топло
сунце
,
свирати
свирач
и
пуцати
пушак
,
љуљати
се
кола
весео
сељанин
—
сват
...
А
у
црква
стајати
овако
ми
двоје
,
и
видити
пред
себе
мајка
и
сестра
како
ја
весело
гледити
и
смести
се
од
радост
,
а
око
ми
суседа
,
пријатељ
,
кум
,
па
све
весело
и
лепо
...
А
гле
сад
...
«
и
нешто
он
у
глава
тако
јако
заболети
,
да
се
морати
ухватити
леви
рука
за
чела
,
који
обузимати
сав
велик
ватра
...
—
нек
ви
јесам
срећно
!
—
викнути
старац
и
стати
журно
скидати
епитрахиљ
,
па
се
онда
окренути
Ђурица
.
—
кад
јесам
јесам
потражити
бог
,
онда
он
бар
моћи
одсада
вређати
.
Тешка
јесам
и
страшан
казна
Божја
за
оне
,
који
се
титрати
име
његов
...
—
Ћути
,
попити
!
—
викнути
Пантовац
—
за
тај
ти
јесам
доћи
.
него
ако
јесам
свршити
посати
,
да
ти
платити
,
па
да
ићи
.
старац
се
пренути
.
као
да
он
сад
тек
обузети
неки
нов
мисао
,
неки
чудно
нов
осећање
,
који
он
бацити
сасвим
нов
светлост
на
овај
догађај
.
он
подигнути
глава
,
и
са
неки
светитељски
достојанство
погледати
зликовац
права
у
очи
и
одговорити
он
:
—
овај
јесам
место
,
где
само
ја
моћи
говорити
и
ники
други
.
А
твој
пар
не
тражити
,
јер
јесам
тај
крвавити
,
проклет
пар
,
који
ти
јесам
сатана
дати
у
рука
.
сав
овај
бити
изговорити
такав
глас
,
од
који
хајдук
занемети
,
згледати
се
,
па
не
рећи
ни
реч
,
изићи
из
храм
зловољан
и
упутити
се
излазак
...
—
право
рећи
ми
Вуја
да
јесам
тај
луд
посао
—
проговорити
Пантовац
,
љутит
,
кад
изићи
ван
двориште
.
—
Која
ми
ђаво
вући
у
црква
!
...
стид
ја
јесам
,
вала
,
од
сам
себе
.
—
ако
се
стидити
,
јесам
морати
ни
долазити
—
одговорити
он
Станка
.
—
А
ја
јесам
задовољан
.
—
ама
видосте
ли
чудо
,
где
не
смети
ни
шамар
да
он
опалити
—
прекинути
јесам
Радован
,
настављати
свој
мисао
гласно
—
а
баш
јесам
мислити
да
он
мазнути
једанпут
.
Ђурица
ићи
невесео
,
замислити
,
не
слушати
шта
се
око
он
говорити
и
радити
.
само
он
један
мисао
бити
светао
и
мио
:
да
јесам
она
,
за
који
јесам
тако
дуго
жудети
,
сад
његов
,
потпуно
његов
,
и
да
се
више
хтети
од
она
растајати
...
Беше
скоро
поноћ
.
по
небо
јурити
црн
и
густ
облак
,
отезати
се
у
дуг
и
широк
повесмо
,
а
ветар
дувати
снажно
,
те
увећавати
онај
усамљен
шуштање
и
брујање
шум
,
који
се
склопити
над
овај
тих
самостан
.
хајдук
поскакати
у
кола
и
одјурити
кроз
кланац
брз
каса
...
А
старац
Симеон
затворити
се
у
ћелија
,
па
,
не
скидати
се
,
стати
да
писати
два
извешће
,
духован
и
полицијски
власт
.
у
оба
извешће
старац
испричати
опширно
како
јесам
он
хајдук
ухватити
на
пут
,
мучити
он
и
терати
да
венчати
»
одбегшега
злодјеј
Ђурица
Дражовић
са
дјевица
Станка
,
који
свој
драг
воља
ићи
за
он
.
али
—
додавати
старац
—
да
не
бити
умрети
без
покајање
и
да
бити
сачувати
сав
грешан
живот
,
помислити
,
да
хтети
бити
грешан
пред
бог
,
ако
се
замолити
спаситељ
за
овај
заблудше
овде
,
па
она
довести
у
свет
храм
и
очитати
она
велик
молитва
свет
отац
наш
Василија
,
ижети
јесам
на
одержимих
бјесом
...
по
тај
она
дати
пастирски
поука
:
да
се
оставити
злодјејања
и
да
се
покајати
.
А
они
отићи
веселити
,
држати
да
јесам
венчати
младенац
.
«
Зора
већ
забелити
кад
старац
последњи
пут
прочитати
оба
писма
,
савити
она
,
запечатити
и
дигнути
се
да
пробудити
успаван
ђак
,
који
јесам
требати
сад
одмах
да
трчати
у
варош
с
овај
журан
извешће
.
XВ
као
што
после
онај
догађај
,
при
оцењивање
потрти
пред
кленовички
судница
,
наступити
у
Ђурица
извесан
прелом
у
мишљење
и
осећање
,
тако
и
сада
,
после
овај
буран
и
необичан
догађај
,
који
се
на
брзо
изређати
и
претурити
преко
његов
глава
,
наступити
у
он
други
поглед
на
његов
живот
,
задатак
и
поступак
.
досада
јесам
Ђурица
на
цео
сав
рад
гледати
као
на
случајност
,
који
се
мењати
сваки
дан
,
онако
исто
,
као
што
се
мењати
небесан
плаветнило
туробан
јесењи
дан
.
Живело
се
од
данас
до
сутра
,
избегавати
се
сваки
одређенија
мисао
о
будућност
,
јер
она
јесам
ни
бити
место
:
један
куршум
иза
трн
покварити
бити
и
однети
себе
сав
план
и
жеља
...
истина
јесам
он
баш
бити
без
икакав
план
,
али
јесам
сав
тај
бити
тако
нејасно
и
неодређено
,
да
ни
сам
јесам
бити
на
чисто
са
свој
жеља
.
али
он
последњи
догађај
принудити
да
мислити
,
и
ако
он
јесам
овај
посао
,
од
сав
,
најтеже
ићи
од
рука
.
постепен
током
догађај
Ђурица
се
већ
навикнути
на
сав
положај
,
а
озбиљан
прилика
навести
он
на
мисао
:
да
овај
положај
осигурати
себе
и
свој
други
будућност
.
сад
он
живот
бити
мио
но
икада
,
а
опасност
се
нагомилавати
све
више
.
требати
јесам
,
дакле
,
наотимати
—
»
зарадити
«
,
како
он
мислити
—
што
више
,
па
се
после
негде
склонити
и
проживети
мирно
.
А
да
бити
моћи
зарадити
,
требати
јесам
претходно
да
зајазити
стотину
други
страна
;
требати
јесам
да
задовољити
и
Вуја
и
друг
и
јатак
и
повереник
,
који
јесам
бити
без
број
и
који
јесам
он
све
више
,
свој
захтев
и
услуга
,
обавезивати
и
спутавати
у
бескрајан
мрежа
свој
замак
.
он
јесам
осећати
да
јесам
тешко
надавати
сав
и
свако
задовољити
:
од
толики
похара
још
јесам
ни
половина
дати
први
»
пешкеш
«
,
који
се
обично
сматрати
као
ситница
и
за
који
тек
после
долазити
права
разрачунавање
,
који
морати
имати
неки
сразмера
са
државни
уцена
.
али
се
ипак
он
надати
,
неки
магловит
нада
,
да
хтети
сав
тај
некако
изравнати
и
задовољити
друг
и
себе
.
надати
се
у
тврдо
,
и
ако
јесам
видети
да
он
готово
сав
»
зарада
«
одлазити
у
један
гвозден
рука
,
из
који
се
више
не
враћати
он
.
после
свој
необичан
венчање
Ђурица
пасти
у
велик
брига
због
опасност
,
који
се
гомилати
око
он
.
Марка
Радоњић
не
могаде
отрпети
срамота
свој
кућа
,
па
се
обратити
за
помоћ
државни
власт
.
услед
тај
постати
Ђурица
непоуздан
и
његов
село
,
јер
Марка
само
вребати
прилика
да
дознати
за
његов
долазак
,
у
шта
он
помагати
рођака
и
неки
момак
,
нарочито
Сретен
.
и
сам
власт
почети
много
живље
да
трагати
за
Ђурица
,
не
дати
он
нигде
да
се
стати
.
Ђурица
сад
тек
почети
да
разумевати
и
осећати
сав
ужасан
положај
:
личити
јесам
на
звер
,
који
непрестано
,
с
место
на
место
,
гонити
велик
хајка
.
због
сав
тај
и
он
јесам
изменити
свој
поступак
према
други
.
досада
јесам
у
напад
бивати
присебан
,
пажљив
,
готово
благ
,
а
сад
почети
све
више
да
личити
на
Пантовца
:
стати
да
напад
плаховито
,
грубо
(
ако
се
моћи
рећи
да
овај
досад
јесам
грубо
)
,
без
осећање
и
без
икакав
сажаљење
.
одмах
после
венчање
наћи
неколико
поуздан
кућа
у
разним
село
,
где
јесам
моћи
склањати
Станка
.
тако
скинути
с
ред
први
брига
.
али
после
два
три
дан
јавити
он
да
Сретен
,
са
неколик
момак
,
једнако
крстарити
по
село
,
с
намера
да
он
убити
или
ухватити
.
овај
он
необично
наљутити
и
изненадити
.
сматрати
јесам
свој
село
као
једино
поуздано
уточиште
,
а
сад
он
први
опасност
отуд
претити
.
не
мислити
дуго
,
упутити
се
с
Пантовцем
,
с
који
се
сад
ни
дању
не
растављати
,
права
у
село
.
сунце
бити
давно
изгрејати
,
те
се
под
његов
зрак
преливати
и
блистати
поље
и
њива
,
окитити
росан
капљица
,
који
се
по
брежуљак
већ
стапати
и
испаравати
.
испод
судница
,
крај
пут
,
седити
два
дечко
са
заденут
пиштољ
за
појас
и
један
човек
осредњи
година
са
пребачен
шешана
преко
крило
.
пред
она
горети
ватра
,
пламен
се
весело
повијати
с
један
крај
на
други
,
а
око
ватра
прснути
и
пуцкати
млад
пурењак
,
који
један
од
дечак
обртати
и
надгледати
.
—
одмакнути
де
мало
танак
крај
,
видити
прегорети
—
велим
онај
с
пушак
и
задовољно
,
светао
очи
посматрати
како
пурењак
руда
и
пуцкати
.
—
А
тај
,
кићо
,
да
јесам
какав
суд
да
донети
мало
водити
,
па
ми
не
требати
добар
част
.
—
Мор
лако
хтети
за
вод
;
ено
река
па
хтети
после
пита
,
само
дати
да
овај
лепо
испуримо
.
—
Ал
да
наићи
Милош
;
наплатити
бити
ми
сваки
пурењак
по
грош
.
—
Па
ето
,
Сретен
јесам
видети
сад
кад
проћи
,
па
не
велим
ништа
.
—
е
,
марити
сад
Срета
за
пурењак
.
мислити
он
где
бити
наћи
Ђурица
да
подела
Косово
.
—
она
,
да
он
хтети
где
сукобити
:
ала
бити
бити
смеј
и
причање
по
село
!
—
Мор
,
деца
,
гледати
свој
посао
—
одговарати
она
онај
с
пушак
,
отресати
печен
кукуруз
и
завијати
он
у
зелен
шаш
.
мало
затим
зашуштати
кукурузовина
пред
она
и
из
она
искочити
Ђурица
и
Пантовац
.
Дечаци
зинути
од
чудо
и
занемети
,
а
друг
она
устати
и
здравити
се
са
Ђурица
.
—
Стражарите
ли
помало
?
—
питати
Ђурица
смешити
се
.
—
А
ја
...
сеткаримо
помало
,
ет
’
...
—
продавати
ми
два
пурењак
.
—
јесам
она
,
вала
,
ни
ја
куповати
,
па
она
хтети
ни
продавати
,
но
узети
па
јести
—
одговорити
стражар
и
дати
она
по
један
печен
кукуруз
.
—
ви
говорити
сад
о
Сретен
—
рећи
Ђурица
,
крунити
печен
зрно
и
бацати
она
шака
у
уста
.
—
куд
отићи
он
?
—
отићи
у
локва
с
косач
—
одговорити
дечко
.
—
колико
она
бити
?
—
петорица
.
Паја
Станојчин
,
Јевта
,
Петар
...
—
у
здравље
!
—
прекинути
он
Ђурица
,
обрнути
се
и
отићи
с
други
.
у
локва
јесам
газдински
велик
ливада
,
са
који
се
дигнути
по
неколик
стотина
пласт
.
сад
јесам
већ
пласт
зденути
,
а
у
Милошев
ливада
подигнути
се
зелен
отава
.
по
она
се
поређати
млад
косач
,
па
једначито
,
као
по
команда
,
измахивати
оштар
коса
и
сећи
зелен
сочан
трава
.
пријатан
,
заносан
мирис
отава
ширити
се
уоколо
,
те
не
моћи
ситити
да
она
се
надисати
млађан
груда
.
сунце
прижизати
у
знојав
леђа
,
јутрењи
поветарац
пиркати
и
расхлађивати
,
а
трава
шуштати
и
падати
под
оштар
челик
...
наједаред
косач
се
пренути
.
неки
иза
она
повикати
:
—
стајати
!
Подизаше
глава
и
упрепастити
се
,
видети
Ђурица
и
Пантовца
с
наперен
острагуша
.
Сретен
,
који
бити
напред
,
подигнути
кос
и
као
да
хтети
некуд
поћи
,
па
,
видети
да
се
ниједан
од
друг
он
не
мицати
с
место
,
застати
и
сам
,
двоумити
шта
да
чинити
с
кос
:
да
јесам
бацити
или
да
јесам
држати
тако
подигнут
.
али
он
двоумица
проћи
брзо
,
кад
Ђурица
подвикнути
:
—
Дол
кос
!
сав
кос
попадати
,
а
косач
,
пребледети
од
страх
,
гледати
зачудити
у
наперен
пушчани
грлић
,
као
да
јесам
она
очи
приковати
за
она
.
—
отпасивати
се
,
а
ти
,
Јевта
,
везивати
сав
ред
!
—
викнути
Ђурица
и
ступити
корак
ближе
.
за
часак
бити
сав
добро
повезати
,
а
Јевта
стајати
уз
она
,
чекати
шта
хтети
сад
бити
.
—
Вегни
де
,
побратимити
,
и
овај
—
рећи
Ђурица
,
па
прићи
повезан
младић
,
а
Пантовац
стати
да
везати
Јевта
.
—
Па
,
Сретен
...
—
почети
Ђурица
—
чути
да
ја
много
тражити
овај
дан
...
вео
,
хтети
да
ја
убити
,
шта
ли
?
...
па
,
ет
’
ја
доћи
да
се
видити
и
’
наки
...
упитати
за
здравље
.
—
Мор
,
