похитатида
одмах
о
цео
ствар
извести
београдски
везир
.
и
ако
јесам
већ
падати
ноћ
,
он
заискати
свој
недељно
рухо
и
узити
се
спремати
,
а
свој
писар
послати
да
унапред
извести
везир
о
сав
долазак
.
Марашлија
јесам
одмах
знати
да
морати
бити
штогод
важно
кад
Милош
долазити
тако
у
недоба
,
и
заповедити
одмах
да
он
свечано
примити
,
са
сав
парада
обичан
за
тај
случај
.
XИИИ
последњи
спрема
кад
јесам
Милош
стигнути
у
тврђава
већ
се
бити
у
велик
ухватити
ноћ
.
упаљен
машала
осветљавати
јесам
ходник
кроз
који
Милош
проћи
,
а
унутра
у
одаја
читав
гронтуљица
жижак
расипати
јесам
благ
светлост
по
раскошан
,
источњачки
сјајан
украшен
дворана
.
Марашлија
,
са
још
два
стар
Турчин
,
пушити
јесам
седећки
наргила
кад
Милош
ући
.
при
појава
Милошев
везир
не
устати
,
али
стар
Турчин
пођипати
и
остати
на
нога
докле
везир
и
Милош
не
дати
знак
да
сести
.
после
обичан
поздрав
и
питање
о
здравље
настати
подуг
ћутање
.
Марашлија
јесам
чекати
да
Милош
јесам
поменути
ради
шта
јесам
доћи
,
а
Милош
јесам
опет
бити
незгодно
да
о
ствар
овако
важан
и
тугаљив
говорити
пред
други
.
тај
јесам
наскоро
и
Марашлија
увидети
,
те
дати
знак
Турчин
да
изаћи
,
а
остати
само
Милош
и
његов
тумач
.
Чим
се
наћи
насамо
,
разговор
се
отпочети
.
—
Важне
веста
,
светао
везир
.
Карађорђе
јесам
овде
.
—
рећи
Милош
.
Марашлија
скочити
:
—
овде
?
Карађорђе
овде
?
!
где
овде
,
у
Београд
?
—
не
,
светао
везир
,
већ
у
смедеревски
нахија
.
отуда
јесам
он
и
родом
;
тамо
имати
највише
пријатељ
,
па
се
тамо
и
склонити
.
Почев
тако
,
Милош
јесам
редом
испричати
везир
сав
главни
о
Карађорђе
,
нарочито
јесам
ударити
глас
на
тај
,
да
јесам
Карађорђе
доћи
да
дигнути
буна
,
и
да
он
тај
хтети
бити
ни
тешко
,
ако
он
се
одмах
не
стати
на
пут
.
Чувши
таки
гласити
,
Марашлија
се
јако
сневеселити
.
дуго
јесам
ходати
тамо
амо
по
соба
и
ћутао
.
овда
онда
завртети
бити
глава
и
дубоко
уздахнути
.
најзад
стати
пред
Милош
,
загледати
он
се
добро
у
очи
и
рећи
јасно
,
али
потрести
.
—
ако
јесам
Карађорђе
доћи
амо
са
знање
и
одобрење
руски
двор
,
онда
он
поручити
неки
слободно
доћи
права
к
ја
,
и
тврд
јесам
турски
вера
,
док
јесам
на
ја
глава
ни
длака
он
један
с
његов
не
смести
валити
.
ако
ли
јесам
пак
Карађорђе
доћи
хајдучки
,
онда
с
он
као
с
хајдук
ваљати
и
поступити
.
за
случај
тај
,
Милош
,
ја
ти
опомињати
да
остати
веран
наш
светао
падишах
и
да
одржати
мир
у
народ
.
ако
немати
поуздање
у
свој
људи
,
ја
ти
стављати
на
расположење
цео
мој
војска
,
а
ако
бити
потреба
,
ја
хтети
ти
за
кратак
време
скупити
још
@card@
тисућа
људи
.
А
сад
јесам
прилика
да
посведочити
какав
јесам
слуга
царски
,
јесам
јесам
ли
прав
син
његов
и
моћи
ли
се
султан
у
ти
поуздати
.
на
овај
реч
Марашлин
Милош
се
дубоко
поклонити
и
прозборити
:
—
голем
хвала
светло
везир
на
велик
част
и
голем
поверење
,
који
ја
се
указивати
,
кад
ја
се
стављати
на
расположење
толики
војска
царски
.
тај
јесам
велик
милост
,
за
који
јесам
ја
вазда
готов
глава
свој
положити
.
и
ако
јесам
велик
падишах
икада
имати
веран
роб
и
поуздан
и
предан
слуга
свој
,
тај
он
имати
сад
у
ја
,
светао
везир
,
и
ја
се
моћи
само
радовати
,
што
имати
нов
један
прилика
да
посведочити
колико
јесам
веран
велик
султан
наш
.
но
што
се
тицати
турски
војска
,
она
ја
хтети
требати
,
и
ја
се
утврдо
уздати
да
хтети
цео
ствар
свршити
брзо
и
поуздано
с
онај
мој
људи
што
она
имати
.
А
имати
ли
који
од
угледан
војвода
с
Карађорђе
?
—
питати
јесам
Марашлија
.
Милош
одговорити
,
да
немати
за
сад
ники
.
Карађорђе
јесам
доћи
јесам
;
допратити
он
јесам
један
Грк
.
али
чим
се
дознати
за
он
,
само
док
се
рашчути
по
народ
да
јесам
црн
ту
,
сав
хтети
он
поврвети
,
и
тај
се
после
без
јад
не
моћи
зауставити
.
с
тај
требати
хитати
и
без
одлагање
свршавати
што
јесам
потребно
.
у
осталом
,
сад
јесам
бити
настати
онај
прилика
,
о
који
јесам
Милош
још
раније
имати
реч
и
погодба
с
везир
,
и
Милош
се
сад
на
тај
позивати
,
да
се
тај
споразум
испунити
,
и
да
он
рука
остати
слободан
према
Карађорђе
.
он
јамчити
за
ред
и
мир
у
народ
,
а
с
Карађорђе
што
учинити
да
јесам
учинити
.
тај
јесам
тражити
Милош
,
а
у
овај
прилика
ни
везир
јесам
моћи
желети
ништа
друго
,
с
тај
јесам
њин
споразум
брзо
бити
готов
.
Још
јесам
се
подуг
разговарати
,
па
се
онда
растати
,
обојица
задовољан
с
постигнут
резултат
,
у
који
јесам
сваки
гледати
свој
личан
корист
.
али
на
овај
састанак
покренути
јесам
први
пут
питање
,
који
јесам
доцније
бити
од
голем
значај
за
цео
нов
повесница
српски
.
тај
јесам
први
пут
учинити
као
неки
споразум
између
Марашлија
и
Милош
,
да
Марашлија
помоћи
у
Цариград
Милошев
захтев
да
добити
права
наследан
кнез
српски
,
а
Милош
да
тај
богат
награда
и
позлата
.
за
Марашлија
,
сем
богат
дар
од
Милош
,
тај
јесам
бити
још
и
нов
згода
да
пред
диван
у
Стамбол
потврдити
како
јесам
његов
управа
мудар
и
праведан
,
јер
јесам
ево
умести
да
умирити
и
одржати
у
ред
један
непокоран
,
бунтован
покрајина
,
који
се
до
сад
тако
често
и
тако
упорно
бунити
,
а
сад
ево
сам
хватати
бунтован
војвода
свој
и
предавати
она
Турчин
.
за
Милош
,
опет
тај
јесам
бити
врло
подесан
прилика
да
посведочити
свој
оданост
према
султан
и
свој
тврд
одлука
да
одржавати
ред
у
земља
,
а
тај
он
јесам
давати
нов
снага
да
што
живље
настати
око
извршење
свој
заветне
жеља
,
који
се
већ
бити
дубоко
улегнути
и
у
душа
и
у
срце
његов
.
тај
се
жеља
састојати
у
добро
скројен
план
,
по
ко
јесам
он
имати
један
дан
да
постати
наследан
кнез
српски
,
и
тако
да
основати
нов
династија
српски
владар
.
огроман
мисао
,
који
јесам
зачетак
бити
тако
скроман
и
у
тама
завити
!
Милош
јесам
изаћи
од
везир
задовољан
.
у
колико
се
моћи
ослонити
на
реч
Турчин
;
он
он
јесам
обећати
и
зајемчити
сав
што
јесам
хтети
.
наравно
,
да
бити
везир
одржати
свој
обећање
,
ваљати
јесам
да
што
дуже
остати
као
везир
београдски
,
а
ту
јесам
опет
лежати
на
Милош
обвезати
да
по
могућство
помагати
тај
намера
везиров
.
у
мисао
о
сав
тај
,
Милош
се
вратити
у
сав
конак
већ
доцно
у
ноћ
,
али
његов
главна
мисао
ипак
јесам
бити
једнако
тамо
доле
на
онај
страна
,
где
јесам
у
тај
доба
боравити
Карађорђе
,
и
где
јесам
ускоро
имати
да
се
извршити
једно
грешан
и
крвав
дело
.
и
ако
јесам
Вујица
бити
написати
писма
,
који
тражити
Карађорђев
глава
или
његов
;
и
ако
јесам
Лисовић
,
који
носити
тај
писма
,
издати
бити
усмен
наредба
још
страшан
и
грозан
,
но
што
се
у
писма
писати
;
и
ако
јесам
Милош
познавати
Вујица
,
као
покоран
и
бојажљив
човек
,
опет
он
у
душа
јесам
моћи
бити
миран
и
цео
тај
ноћ
провести
јесам
у
несаница
,
ходати
тамо
амо
по
простран
оџаклија
.
неколико
пута
покушавати
јесам
да
прилегнути
,
онако
обући
,
на
миндерлук
,
али
тек
што
бити
свести
очи
,
из
сан
јесам
он
трзати
страшан
привиђење
и
магловит
крвав
слика
,
што
јесам
из
небуха
излазити
пред
његов
узбуркан
душа
и
узнемирен
савест
.
Највише
се
бојати
,
хтети
се
извршити
ствар
онако
како
требати
и
Карађорђе
хтети
умакнути
,
на
дело
обавестити
о
злочини
намера
који
јесам
против
он
кројити
.
Помишљао
јесам
на
стотину
случајност
који
се
моћи
десити
,
па
да
ствар
оме
,
и
на
мах
чисто
се
кајати
,
што
некако
јесам
потећи
јесам
,
да
се
наћи
у
близина
,
и
да
он
лично
контролисати
тачно
извршење
издат
заповест
.
Мучен
тако
грозничав
мисао
,
Милош
једва
дочекати
да
се
указати
зор
,
те
одмах
избудити
послуга
и
наредити
да
спремити
коњ
,
да
изјахати
бар
до
Раковица
.
Међутим
,
док
се
Милош
овако
душеван
борити
,
изаслан
чета
кабадахија
вршити
јесам
строго
издати
она
наредба
.
Павао
Лисовић
,
с
три
момак
,
међу
који
јесам
бити
и
Никола
Новаковић
,
упутити
се
права
Смедерево
да
однети
писма
Вујица
и
да
он
предати
усмен
Милошев
порука
,
па
да
онда
заједно
кренути
Плана
.
остати
,
на
број
она
@card@
,
водити
са
себе
као
заробљеник
Анта
Протић
,
упутити
се
паланка
,
где
јесам
имати
да
сачекати
далек
развој
догађај
,
па
ако
Вујица
не
убити
Карађорђе
,
онда
да
ударити
они
и
да
убити
и
Вујица
и
Ђорђе
.
Дошав
у
паланка
онај
сав
одјахати
у
мезулана
с
леви
страна
Јасеница
,
па
ту
,
у
један
собичак
,
притворити
Анта
,
а
они
се
одмах
разделити
и
сваки
предузети
улога
који
он
јесам
још
раније
бити
наменити
.
Четворица
јесам
бити
изаслати
да
се
наћи
на
пут
између
Плана
и
паланка
,
како
бити
један
други
што
брже
моћи
дотурати
потребан
веста
,
а
она
шесторо
налазити
јесам
се
склонити
у
један
кућа
на
крај
паланка
,
куда
јесам
она
бити
и
коњ
довести
,
како
бити
одмах
моћи
потећи
у
потера
,
ако
се
јавити
потреба
зато
.
тако
разместити
,
кабадахија
јесам
очекивати
даље
веста
и
новост
из
Плана
.
Међутим
,
Лисовић
стигнути
у
Смедерево
и
одмах
наћи
Вујица
,
који
се
баш
тада
спремати
да
кренути
за
паланка
.
Лисовић
он
зовнути
насамо
у
соб
,
па
држати
у
рука
Милошев
писма
,
рећи
он
овако
:
—
господар
Вујица
,
код
ти
јесам
негде
склонити
онај
црн
антикрист
.
него
имати
порука
и
строг
заповест
од
господар
Милош
,
да
црн
убити
и
да
ја
његов
глава
предати
,
ако
јесам
рад
да
твој
однети
у
Београд
.
с
тај
одмах
овде
да
ја
казати
шта
јесам
наумити
чинити
,
а
ево
ти
тај
прво
прочитати
и
овај
писма
господарев
,
који
јесам
написати
у
споразум
с
кнез
.
на
овај
реч
Вујица
бити
занемити
и
узети
писма
у
рука
,
он
јесам
још
дуго
бленути
незнајући
шта
управо
да
почети
.
најзад
хукнути
и
једва
простењати
.
—
ух
за
бог
,
људи
,
моћи
тај
од
ја
искати
,
кум
ја
јесам
,
ако
бог
знати
!
Лисовић
се
испречити
на
он
:
—
Па
добро
,
кнез
;
кад
ти
јесам
његов
глава
скупљати
од
твој
родити
,
онда
хтети
твој
понети
у
Београд
.
Вујица
подигнути
очи
и
поглед
Лисовић
у
лице
.
—
слободно
ја
гледати
,
кнез
,
али
и
тај
знати
,
не
бити
ја
Србин
,
већ
клањати
и
турски
вера
веровати
,
ако
ти
мој
рођеном
рука
као
пила
не
заклати
,
само
ако
се
усудити
да
што
чинити
против
овај
наредба
господарев
.
Вујица
јесам
ћутао
,
замишљено
бити
оборити
глава
и
дуго
јесам
гледати
у
патос
.
—
она
ја
несрећник
,
шта
учинити
и
од
себе
и
од
он
!
—
рећи
најзад
болно
.
после
јесам
покушавати
не
бити
ли
на
којигод
начин
моћи
отклонити
крваво
недело
,
па
бити
да
Карађорђе
вратити
натраг
у
Аустрија
или
да
он
кришом
протурити
до
у
црн
Гор
,
где
бити
се
за
време
склонити
.
Вујица
бити
чак
пристати
да
и
он
јесам
с
Ђорђе
отићи
,
па
неки
се
Милош
код
Турчин
изговорити
да
јесам
утећи
,
ако
се
с
тај
страна
што
бојити
да
хтети
он
Турчин
што
кривити
како
да
упустити
Карађорђе
да
умакнути
.
али
од
сав
тај
сад
јесам
моћи
бити
ни
један
и
Вујица
јесам
имати
да
бирати
само
између
Карађорђев
пропаст
и
свој
родити
.
Међутим
,
док
се
овако
око
он
плести
опасан
мрежа
,
Карађорђе
јесам
мирно
боравити
дан
,
склонити
у
сеновит
луг
јасенички
,
који
јесам
он
бити
тако
познат
и
тако
мити
.
он
јесам
ишчекивати
какав
хтети
гласити
Вујица
донети
,
јер
он
бити
узети
на
се
да
провидити
моћи
ли
што
бити
од
устанак
и
како
јесам
народ
расположен
за
нов
борба
.
у
први
мах
Карађорђе
се
бити
склонити
у
атар
село
Радовање
.
у
тај
доба
сав
тај
околина
бити
јесам
обрасти
горостасан
стар
шум
,
а
тек
овде
онде
бити
јесам
омањи
пропланак
,
где
јесам
насељен
село
и
раскрчен
утрина
за
њива
и
ливада
.
неки
Драгић
Војкић
имати
јесам
ту
у
шума
радовањској
свој
трло
.
ту
јесам
он
бити
свињац
,
а
имати
јесам
ту
и
сав
кованлук
!
...
ето
,
тај
јесам
место
Вујица
бити
изабрати
за
склониште
Карађорђе
и
после
њин
први
састанак
,
Вујица
он
јесам
ту
упутити
,
поручив
Драгић
да
он
у
сав
бити
на
рука
.
сутра
дан
Драгић
јесам
косити
у
свој
ливада
,
кад
Карађорђе
доћи
с
Наум
.
Драгић
он
се
надати
по
порука
Вујичин
и
лепо
он
дочекати
.
Гледећи
како
Драгић
кос
Карађорђе
рећи
:
—
Божа
мој
,
од
кад
јесам
узети
кос
у
рука
!
не
знати
да
л
’
бити
сада
и
један
откос
моћи
истерати
,
а
некад
јесам
требати
тражити
ко
моћи
самном
барабар
косити
...
дајдер
,
Драгић
,
да
видити
моћи
ли
.
и
после
јесам
скоро
цео
дан
тај
ту
косити
,
а
Драгић
јесам
за
он
превртати
пласт
.
Увече
јесам
отићи
на
Драгићев
трло
.
тај
јесам
остати
дан
два
.
после
он
пасти
на
ум
да
променити
боравиште
.
Вујица
се
нешто
много
забавити
и
Карађорђе
јесам
тај
почети
бивати
сумњив
с
тај
увече
,
кад
се
мрак
већ
бити
добро
ухватити
,
он
прећи
на
боравиште
неки
Јована
Буковичком
,
који
јесам
имати
свој
трло
код
вод
Доћана
,
а
одвести
он
јесам
тамо
Стојан
Пауновић
—
Аџибеговац
.
изгледати
да
се
Карађорђе
прибојавати
да
он
когод
не
напасти
ноћу
,
па
јесам
желети
да
Вујица
бар
до
свој
повратак
не
знати
његов
права
преноћиште
.
овај
прелазак
на
Јованов
трло
свршити
јесам
баш
онај
исти
дан
кад
се
Лисовић
из
Београд
кренути
за
Смедерево
,
с
крвав
писма
за
Вујица
(
@card@
.
јул
)
.
ту
јесам
Карађорђе
провести
три
четири
дан
.
излазити
јесам
по
околина
,
састајати
се
и
с
неки
људи
,
али
јесам
понајвише
време
провести
у
разговор
с
Наум
и
у
премишљање
о
велик
дело
који
јесам
стајати
пред
она
,
и
ради
ко
јесам
и
доћи
у
Србија
.
но
последњи
дан
почети
јесам
бивати
јако
нестрпељив
.
Тешко
он
јесам
мучити
што
се
Вујица
толико
забавити
,
и
како
до
сад
немати
никакав
глас
од
он
,
а
отићи
јесам
још
пре
@card@
дан
и
рећи
да
хтети
се
вратити
далек
за
@card@
дан
.
Међутим
,
осванути
већ
и
петак
,
@card@
.
јули
,
а
од
Вујица
ни
трагати
ни
јава
.
тај
дан
у
петак
,
@card@
.
јул
,
Карађорђе
јесам
бити
срдит
и
зловољан
и
одмах
с
јутро
послати
поуздан
човек
да
отићи
до
паланка
,
те
да
разабрати
чути
ли
се
што
за
Вујица
,
где
јесам
тај
човек
и
шта
радити
?
...
поузданик
отићи
и
преко
ноћ
се
вратити
с
глас
,
да
јесам
у
паланка
стигнути
неки
кабадахија
Милошев
и
да
се
утврдо
очекивати
да
хтети
сутра
и
господар
Вујица
доћи
.
тај
Карађорђе
још
више
забринути
.
он
јесам
опажати
да
се
нешто
плести
око
он
.
али
још
те
исти
вече
стигнути
човек
од
Вујица
.
он
донети
порука
Карађорђе
,
да
јесам
сав
добро
!
да
се
ништа
не
бринути
и
да
хтети
сутра
стигнути
и
сам
господар
Вујица
и
сав
хтети
бити
добро
.
тај
Ђорђе
тако
овеселити
да
јесам
тај
вече
чак
нешто
мало
и
уз
гусле
свирати
,
што
јесам
чинити
већ
од
толико
година
.
Међутим
,
дан
грех
примицати
се
и
страшан
крвав
смрт
већ
јесам
бити
пружити
свој
леден
аветињски
рука
за
јуначки
глава
вождов
.
као
што
јесам
видети
,
дакле
,
@card@
.
јул
,
у
петак
,
Карађорђе
јесам
заноћити
на
трло
код
Јована
Буковичког
,
који
јесам
бити
отићи
јесам
,
по
одлазак
Вујичин
.
али
сад
се
Вујица
опет
враћати
и
већ
одмах
по
први
човек
бити
поручити
Карађорђе
да
се
понова
вратити
на
Драгићев
трло
,
па
ту
да
он
чекати
,
јер
јесам
ту
склонит
и
за
разговор
и
за
састанак
и
за
сав
.
но
како
јесам
у
петак
увече
тај
абер
доћи
доцне
,
остати
јесам
да
се
извршити
сутра
.
XИВ
последњи
дан
и
последњи
ВЕЧЕРА
Беше
осванути
@card@
.
јули
@card@
,
а
падати
јесам
у
субота
у
очи
летњи
св
.
Аранђел
.
тај
дан
Карађорђе
јесам
рано
устати
.
Још
се
не
бити
ни
расванути
,
а
он
изаћи
до
на
извор
са
свој
веран
Наум
,
да
се
ту
онако
шакаиле
испљускати
хладан
вод
и
да
јесам
се
наште
срце
сит
напити
.
после
се
вратити
трло
Јованов
,
тај
јесам
се
мало
прихватити
и
дуго
се
разговарати
.
после
подне
кренути
јесам
се
за
Драгићев
трло
,
јер
по
порука
Вујичин
ту
јесам
требати
да
се
састати
тај
вече
.
цео
тај
дан
Карађорђе
јесам
бити
добро
расположен
.
на
пут
за
Драгићев
трло
он
јесам
често
заустављати
Наум
да
он
показати
диван
околина
,
који
јесам
при
сам
поглед
духати
заносити
.
на
три
час
одстојање
од
паланка
,
а
на
сат
место
од
цариградски
друм
,
уздигнути
се
брдо
Крушчица
,
од
који
се
даље
на
југ
пружати
благ
брдски
повијарац
,
који
јесам
тада
бити
обрасти
густ
горостасан
храстов
шум
.
на
југозападни
кос
Крушчица
,
управо
усред
густ
шум
,
налазити
се
повећи
пропланак
,
где
јесам
Драгић
бити
поградити
свињац
за
свој
свиња
,
а
мало
ниже
бити
он
јесам
и
кованлук
,
као
што
јесам
већ
напомињати
.
ту
на
један
велик
трокрак
граница
,
Драгић
јесам
бити
наслонити
неколико
врљика
и
проштац
.
и
тај
јесам
ето
бити
тај
кобан
трло
Драгићев
,
који
јесам
судбина
бити
наменити
да
ускоро
постати
крвав
позорница
један
тежак
злочин
.
на
пут
Драгићев
трло
,
Карађорђе
јесам
пријатно
ћеретати
с
Наум
и
причати
он
разнети
ситница
из
свој
детињство
,
кад
јесам
још
бити
слуга
код
Фазлибаше
из
паланка
.
Силазећи
тако
низ
један
брдељак
,
Карађорђе
се
зауставити
и
показати
Наум
рука
ка
паланка
.
одатле
се
лепо
видети
сав
онај
околина
,
где
се
зачети
први
српски
устанак
и
овде
јесам
Карађорђе
,
још
из
рана
младост
,
полако
расти
и
сазревати
велик
мисао
о
свесрпски
ослобођење
.
и
Карађорђе
узити
бројати
редом
све
онај
кос
и
шумовит
брдски
главица
,
што
јесам
на
далек
обзорје
опасивати
читав
један
круг
,
везивати
за
сваки
по
који
историски
догађај
са
који
јесам
она
важан
и
вредан
спомен
.
говорити
јесам
подуг
и
говор
он
јесам
бити
жив
и
пун
полет
.
Завршујући
он
он
рећи
:
—
Видиш
,
Наум
,
овде
јесам
никнути
прво
семе
српски
ослобођење
,
па
јесам
права
да
овде
дозрети
и
последњи
плод
његов
.
људи
слаб
срце
не
веровати
у
препорођај
балкански
народ
и
чинити
она
се
,
да
јесам
слобода
балкански
тропоље
празан
сан
,
који
се
никад
хтети
остварити
...
али
ја
не
мислити
тако
.
ја
не
прецењивати
снага
балкански
народ
,
али
ја
јесам
и
не
омаловажавати
.
ја
јесам
будити
из
петвековни
ропски
сан
мој
Срба
и
добро
знати
с
какав
јесам
тешкоћа
скопчати
политички
васкрснуће
један
народ
,
који
јесам
изгубити
скоро
и
само
сећање
на
негдашњи
држава
,
на
негдашњи
слава
и
величина
свој
...
али
баш
у
тај
тегобан
прилика
ја
јесам
научити
и
тај
,
да
високо
ценити
одличан
особина
и
диван
карактеран
одлика
наш
балкански
народ
...
ево
,
узети
само
наш
Срба
.
тај
јесам
чудан
народ
!
два
Србин
где
се
срести
отимати
се
о
власт
,
ко
да
бити
стар
и
ко
да
заповедати
међу
она
.
Инаџије
јесам
до
зао
бог
и
за
инат
,
што
но
реч
,
потурчити
се
и
три
глава
да
имати
,
сав
три
хтети
за
инат
жртвовати
.
али
неки
се
наћи
човек
јуначки
срце
и
чист
карактер
,
човек
правичан
и
запојити
истински
љубав
према
народ
,
и
он
хтети
сутра
постати
неограничен
господар
и
заповедник
овај
немиран
и
непокоран
народ
.
и
овај
исти
људи
,
који
на
први
поглед
као
да
ники
не
вермати
,
поћи
хтети
за
јуначки
и
достојан
вођа
као
покоран
јагањац
за
чобанин
свој
,
и
рођеним
хтети
глава
заклањати
да
вођ
не
повалити
ни
длака
на
глава
...
ја
овај
не
говорити
на
памет
.
ја
јесам
мој
Срба
на
дело
видети
,
а
тврдо
се
уздати
да
хтети
другчији
бити
ни
твој
Грк
,
потомак
славан
јунак
јелински
,
који
се
,
кроз
хиљада
година
,
цео
свет
дивити
!
ето
,
зато
ја
веровати
у
васкрс
балкански
народ
и
у
обнова
пређашњи
слава
и
сјај
њин
.
само
требати
јуначки
прегнути
на
велик
дело
устанак
;
смело
требати
развити
застава
балкански
ослобођење
и
громовит
глас
поздравити
сав
балкански
народ
,
да
се
братски
искуп
под
застава
слобода
.
Наша
јесам
ствар
праведан
,
наш
јесам
дело
свет
,
бог
јесам
с
ми
,
и
ја
хтети
победити
—
узвикнути
Карађорђе
и
високо
подигнути
свој
велик
јагњећи
шубара
.
тако
јесам
Карађорђе
последњи
пут
видети
и
тако
се
последњи
пут
расти
с
онај
повеснички
место
,
где
јесам
први
пут
зачедити
горостасан
замисао
о
српски
ослобођење
из
који
се
имати
родити
слобода
свити
балкански
народ
.
тако
у
жив
и
одушевљен
разговор
,
Карађорђе
и
Наум
сићи
Драгићев
трло
.
сунце
јесам
већ
бити
на
заранак
кад
тамо
стигнути
.
Драгић
затећи
где
надељавати
обруч
на
баквица
за
вод
,
а
један
од
његов
деца
,
мушкарчић
,
од
свој
десетак
година
,
помагати
он
јесам
у
тај
.
Драгић
нешто
бити
поднадути
лево
око
,
тако
,
да
се
готово
сасвим
затворити
.
назвати
„
добар
вечер
“
,
Карађорђе
се
зауставити
пред
Драгић
.
—
Ена
дер
!
А
шта
ти
јесам
тај
на
ока
,
јадан
не
бити
?
да
ти
јесам
ко
мазнути
какав
цепаница
?
—
упитати
он
расположити
.
—
јесам
,
господар
,
но
јесам
нешто
загледати
око
трмка
,
па
ја
пчела
ујести
—
рећи
Драгић
.
—
Вида
се
да
не
умети
око
пчела
.
ваљати
знати
како
се
пчела
руковати
,
па
да
ти
никад
не
дирнути
,
ако
хтети
јесам
у
недра
носити
...
ја
јесам
се
некад
много
заносити
око
пчела
.
и
чудо
што
јесам
ја
ићи
од
рука
,
док
се
нешто
не
споречкати
с
наја
,
те
од
тај
доба
баталити
све
.
сад
имати
три
,
четири
па
и
пет
година
,
како
јесам
окусити
мед
.
него
,
Драгић
,
да
истрести
један
сад
,
баш
ја
пасти
на
ум
да
узети
мало
мед
,
па
памтити
колико
хтети
ти
тај
кошница
дати
на
јесен
.
(
Драгић
јесам
доцније
причати
да
он
јесам
дати
@card@
ока
мед
)
.
Драгић
се
радосно
одазвати
тај
жеља
Карађорђев
и
отићи
одмах
тај
један
кошница
подрезати
.
Карађорђе
појести
ту
мало
мед
,
па
онда
устати
,
проходати
мало
,
и
за
тај
време
два
три
пут
јесам
загледати
у
сахат
.
—
Што
ли
тај
нем
кум
Вујица
!
—
рећи
у
два
мах
,
као
вајкати
се
,
а
после
присести
на
трава
,
између
велик
растов
жила
и
наслонити
се
на
широко
,
маховина
обрасти
растов
дебло
.
тако
наслонити
Карађорђе
у
два
три
мах
зенути
,
па
се
онда
притајати
.
у
први
мах
Драгић
јесам
мислити
да
Карађорђе
спавати
.
али
он
погледати
боље
и
видити
где
Карађорђе
легати
са
отворен
очи
и
тај
лево
око
бити
јесам
отворено
сасвим
,
а
десно
само
у
пол
.
но
те
отворен
очи
јесам
гледати
и
јесам
видети
.
онај
јесам
личити
на
прозор
који
јесам
изнутра
замазати
креда
.
тај
отворен
очи
изгледати
јесам
у
овај
тренутак
страшан
.
Драгић
се
побојати
да
јесам
Карађорђе
што
позлити
те
упитати
Наум
шапатом
:
—
господар
као
да
јесам
добро
?
да
он
се
јесам
што
смучити
од
онај
мед
?
—
упитати
он
.
—
уклонити
се
ти
,
Драгић
;
спавати
он
сад
и
ако
јесам
он
очи
отворити
.
него
склонити
се
ти
мало
даље
с
дете
,
да
он
не
пробудити
,
а
ја
хтети
се
наћи
овде
око
он
—
рећи
Наум
.
Драгић
се
полако
удати
.
али
још
он
не
бити
замакати
за
колиба
,
кад
се
Карађорђе
тргнути
и
скочити
.
—
еј
шта
уснити
,
деца
,
за
бог
!
...
А
кум
Вујица
још
немати
!
Шта
ли
тај
учинити
човек
до
сад
,
за
име
бог
велик
—
рећи
Карађорђе
невесео
.
сан
што
он
јесам
Карађорђе
уснити
бити
јесам
страшан
:
пукнути
широк
недогледан
пољана
,
отворити
са
свити
страна
,
а
у
она
ни
грм
ни
трн
,
само
свуд
набујати
леп
зелен
трава
.
усред
тај
пољана
стајати
огроман
дрво
с
горостасан
грана
,
што
јесам
се
под
небо
извити
,
а
свуда
по
грана
пун
тица
,
шаренити
лептиров
и
рој
пчела
,
који
се
јамачно
гнездити
ту
у
дупља
моћан
храст
.
он
,
Карађорђе
,
стајати
пред
тај
диван
храст
,
гледати
он
како
јесам
поносан
и
горостасан
и
чудити
се
његов
лепота
.
крај
себе
,
наслонити
на
десни
рам
,
Карађорђе
као
држати
велик
,
у
врх
он
висок
златан
крст
,
салити
од
сам
жежен
злато
.
он
не
знати
откуда
он
и
ко
он
дати
тај
крст
,
само
знати
толико
,
да
он
јесам
дати
да
он
дигнути
на
горостасан
грм
,
и
да
он
усадити
горе
на
врх
вршак
,
како
бити
се
моћи
видети
из
велик
даљина
и
сијати
до
на
крај
недогледан
обзорје
.
„
како
јесам
леп
овај
чудан
храст
“
,
мислити
Карађорђе
у
себе
—
„
али
како
хтети
тек
онда
дивотан
изгледати
,
кад
на
врх
заблистати
овај
красна
,
злаћан
крст
који
се
тако
блештити
,
да
чисто
не
да
у
се
гледати
.
“
„
Али
како
да
се
попети
и
како
да
он
наместити
на
оваки
страховит
висина
,
који
се
под
сам
небо
извити
!
“
—
бринути
се
као
Карађорђе
.
Ђорђе
гледати
у
ведар
небесан
висина
и
видити
како
одозго
сијати
јасно
топло
сунце
.
али
од
време
на
време
небо
промакнути
по
који
црн
облак
,
који
за
тренутак
заклонити
светао
сунце
и
тада
на
мах
земља
застрети
немио
сумрак
,
пун
неки
чудан
страва
и
тежак
злослутица
.
но
облак
брз
мина
,
и
опет
јесам
сав
ведро
,
јасно
,
прелити
сунчан
зрак
и
благ
животворан
поплава
његов
.
„
јесам
вајдити
оклевати
...
Што
хтети
бити
јесенас
,
неки
бити
вечерас
...
ја
јесам
поверити
овај
велик
и
свет
дело
,
и
ја
он
морати
извршити
.
Чекати
немати
ко
!
с
тај
да
почети
“
—
тако
мислити
Ђорђе
у
себе
и
у
јуначки
прегнуће
,
на
мах
заборављати
сав
тешкоћа
и
почињати
се
пењати
уз
горостасан
грм
.
не
ићи
лако
,
али
пењање
ипак
одмицати
.
Карађорђе
се
већ
успужао
уз
горостасно
дебло
и
дочепати
се
грана
.
сад
он
јесам
већ
лакше
.
с
грана
на
грана
,
он
се
пењати
све
више
и
више
,
и
већ
јесам
доспети
до
последњи
горњи
огранак
.
Још
један
напор
и
он
хтети
бити
на
врх
и
горостасан
злаћан
крст
засијати
с
вршак
голем
храст
,
да
његов
сјај
допрети
у
далек
крај
простран
видик
.
али
,
баш
у
тај
тренутак
Карађорђе
углед
на
далек
обзорје
нешто
мрачан
и
страшно
.
прво
се
указати
на
далек
крај
источни
видик
као
неки
сив
замаглица
.
с
почетак
тај
јесам
изгледати
као
прамен
лак
облачак
,
који
се
полако
лелујати
баш
на
онај
руб
где
се
небо
ослонити
на
земља
,
те
се
јесам
моћи
лако
разликовати
,
да
ли
облак
силазити
с
небо
или
се
дигнути
са
земља
.
али
тај
облачак
наједаред
почети
нагло
расти
и
ширити
се
.
бивати
јесам
све
велик
и
велик
и
сав
црњо
,
и
брзо
јесам
прекрилити
и
небо
и
земља
,
као
онај
кад
бити
куљнути
талас
какав
страховит
река
од
сам
мрак
и
густ
,
збити
тама
.
и
сав
тај
тмуша
наједаред
кренути
напред
и
необичан
брзина
стати
се
ваљати
право
амо
,
где
се
налазити
Карађорђе
.
Изненађен
,
он
застати
у
пењање
и
с
чуђење
јесам
гледати
у
онај
урнебес
што
се
примицати
све
ближе
и
ближе
.
призор
јесам
постајати
сав
страшан
и
ужасан
.
она
црн
тмуша
као
да
јесам
гутати
небо
и
земља
,
јер
докле
она
год
доспети
,
свега
јесам
нестајати
сав
се
у
она
губити
.
сад
се
зачути
и
страховито
шуштање
,
из
ко
јесам
се
на
мах
издвајати
поједини
јак
звук
,
налик
на
испреплетан
јаук
који
се
губити
у
даљина
.
у
исти
мах
осетити
се
јак
дах
бура
,
од
шта
затреперити
сваки
листак
на
горостасан
храст
,
а
ситан
гранчица
његов
повише
се
нагло
на
један
страна
.
цвркут
птица
на
један
умукнути
,
песма
се
изгубити
,
мило
зузукање
пчела
престати
и
сав
занемити
.
„
Шта
јесам
овај
?
нов
потоп
или
смак
свет
,
иза
ко
долазити
царство
мрак
и
тмина
“
—
мислити
Ђорђе
у
себе
,
гледати
онај
страхота
пред
себе
.
Међутим
,
страшан
тмуша
испуњавати
јесам
сав
огроман
шупљина
између
небо
и
земља
и
урнебес
се
ваљати
као
један
једини
грдобан
мрачан
талас
,
плавити
свет
грозовит
тмина
и
потресати
земља
из
дубок
дубина
.
из
далек
се
чути
како
страховито
бура
дактати
,
али
док
бити
ударити
длан
о
длан
,
урлик
олујина
одјекнути
јасно
ту
у
непосредан
близина
и
неустрашив
Карађорђе
осетити
како
он
срце
заиграти
у
груди
.
као
да
јесам
се
небо
сурвати
,
или
као
да
се
овај
грешан
земља
преко
пол
цепати
и
дробити
,
таки
страшан
ломњава
испунити
сав
простор
између
небо
и
земља
,
и
Ђорђе
чисто
оглунути
од
страховит
рика
,
који
потрести
небо
и
земља
.
Тмуша
стигнути
и
са
силина
,
који
брег
ваљати
,
мрак
и
ветруштина
налетети
на
горостасан
храст
,
на
чији
се
врх
Ђорђе
налазити
.
дебео
грана
моћан
храст
жалосно
зајаукати
и
поодкидан
,
као
слаб
листић
,
разлетети
се
на
сав
страна
у
страховит
ломњава
и
пуцање
.
Карађорђе
упустити
златан
крст
,
који
јесам
све
дотле
чврсто
држати
,
и
оберучке
се
дочепати
за
дебео
грана
,
на
који
јесам
стајати
.
али
горостасан
храст
у
тај
мах
бити
ишчупати
из
корен
и
Карађорђе
осетити
само
,
како
и
он
и
тај
поломљен
џиновски
дрво
прогутати
тмуша
и
некуд
понети
страшан
холујина
.
у
тај
тренутак
он
се
пробудити
и
рећи
:
—
ух
,
деца
,
какав
сан
уснити
!
после
овај
страшан
сан
,
Карађорђе
јесам
бити
потресен
и
зловољан
.
Већ
се
хватати
сумрак
,
а
Вујица
још
не
бити
.
тај
јесам
слутити
на
добра
.
—
„
Шта
учинити
до
сад
и
где
ли
се
толико
забавити
?
“
—
поновити
јесам
Карађорђе
бар
десетак
пута
,
ходати
немирно
тамо
амо
.
најзад
у
мркли
сумрак
ето
ти
већ
једном
и
Вујица
.
он
доћи
с
читав
булумента
,
с
велик
гомила
оружан
људи
и
момак
свој
,
што
Карађорђе
одмах
пасти
у
очи
и
не
бити
он
права
.
—
за
бог
,
кум
,
што
хтети
тај
оволик
људи
и
цео
тевабија
!
?
тај
ти
јесам
кренути
гдегод
јесам
ко
имати
,
као
да
на
свадба
ићи
,
а
знати
да
ја
сад
јесам
до
бес
и
стрепити
као
од
жив
ватра
,
да
се
међу
Турчин
што
не
рашчути
,
те
да
кренути
на
ја
потера
,
који
бити
досадити
и
ја
и
овај
народ
.
Вујица
се
правдати
.
момак
јесам
повести
са
себе
баш
с
тај
што
хтети
да
Карађорђе
бити
обезбедити
,
а
што
се
Турчин
тицати
он
се
немати
шта
бојати
,
јер
јесам
у
смедеревски
нахија
он
,
Вујица
,
господар
а
Турчин
се
у
његов
посао
не
мешати
.
тако
јесам
говорити
Вујица
,
али
овај
хвалисање
и
слобођење
јесам
моћи
замазати
очи
Карађорђе
да
не
видити
,
како
се
Вујица
бити
грдно
променити
од
кад
се
последњи
пут
видети
с
он
.
јер
и
ако
јесам
доћи
с
гомила
оружан
момак
и
говорити
овако
слободно
,
на
Вујица
се
познавати
да
јесам
нешто
јако
збунити
и
смести
;
ни
овај
човек
,
који
јесам
бити
пре
5—6
дан
,
ни
дати
бог
.
Међутим
Карађорђе
јесам
највише
пећи
да
чути
какав
гласе
носити
Вујица
од
Милош
;
да
ли
он
јесам
јавити
за
његов
долазак
и
шта
ли
јесам
Милош
одговорити
.
она
се
двојица
уклонити
на
страна
да
се
о
тај
разговор
.
одговорити
Вујичин
бити
јесам
неодређен
.
разгаљивати
јесам
Карађорђе
да
се
ништа
не
сумњати
—
сав
хтети
бити
добро
,
ако
бог
да
,
али
одрешит
одговор
од
Милош
не
казати
он
.
Рече
само
толико
,
да
јесам
послати
у
Београд
поуздан
човек
но
да
се
још
јесам
вратити
,
те
да
он
очекивати
сваки
час
преко
паланка
.
Међутим
приватно
,
преко
неки
људи
,
који
јесам
синоћ
стигнути
у
паланка
,
Вујица
велим
,
да
јесам
дознати
да
јесам
кнез
Милош
повољно
примити
вест
о
Карађорђев
долазак
,
да
јесам
и
сам
рад
да
се
с
он
састати
,
али
ако
баш
не
моћи
,
он
хтети
он
послати
у
паланка
свој
поузданик
с
писмен
порука
.
елем
,
на
крај
крај
јесам
остати
ништа
други
,
но
да
се
још
који
дан
причекати
.
тако
јесам
Вујица
тешкати
Карађорђе
,
а
рећи
он
како
хтети
зато
време
и
јесам
остати
туна
,
да
се
наћи
уз
вожд
.
док
јесам
Карађорђе
и
Вујица
овако
разговарати
,
склонити
у
колиба
,
мало
подаље
пред
колиба
десити
се
овај
призор
.
Вујица
јесам
бити
довести
са
себе
два
свој
и
5—6
Милошев
момак
,
међу
који
јесам
бити
и
онај
Никола
Новаковић
,
ко
јесам
Карађорђе
познавати
,
али
ни
за
он
ни
за
остати
јесам
знати
да
јесам
у
служба
код
Милош
,
већ
јесам
мислити
да
јесам
збиља
Вујичин
момак
.
(
Лисовић
који
јесам
из
Београд
повести
за
Смедерево
овај
момак
,
с
један
се
момак
бити
склонити
ту
у
близина
не
долазити
Драгићев
трло
,
и
не
излазити
пред
Карађорђе
)
.
овај
момак
,
наоружати
до
зуб
,
ходати
јесам
ту
око
колиба
и
мотрити
на
сваки
корак
Карађорђев
.
Чисто
јесам
изгледати
,
као
да
стражарити
око
он
и
мотрити
да
она
куд
не
мрднути
.
но
ту
се
налазити
и
Драгић
са
свој
синчић
.
Никола
јесам
два
три
пут
погледати
мрко
на
Драгић
,
показивати
он
да
он
јесам
права
што
он
ту
видити
.
но
кад
се
Драгић
не
уклонити
,
а
већ
и
ноћ
настати
,
Никола
он
прићи
,
шкргутнути
зуб
и
рећи
:
—
Шта
јесам
се
,
ти
бре
Влах
,
овуда
уплести
,
те
се
не
торњати
одавде
.
—
бог
с
ти
брата
,
куда
хтети
ја
од
свој
трло
;
ја
ту
мислити
и
конаковати
.
—
Вука
се
одатле
с
тај
твој
куче
,
да
не
спљискати
за
душа
и
ти
и
он
сад
овај
час
,
—
шкргутнути
опет
зуб
опак
Новаковић
,
а
десни
рука
махати
се
за
сав
белокор
јатаган
.
Видећи
зло
очи
,
Драгић
се
уклонити
с
дете
и
отићи
мало
дубље
у
шум
,
где
јесам
ту
под
један
граница
после
и
преноћити
.
бистар
ока
Карађорђево
јесам
моћи
измакнути
злочиначки
поглед
Новаковићев
,
који
се
у
два
три
мах
ћушкати
око
Карађорђе
позвецкивати
оружје
.
—
откуда
код
ти
овај
скитница
Новаковић
,
и
куд
баш
он
довести
амо
?
изазивати
ја
,
лолати
,
да
учинити
с
он
што
не
требати
.
два
три
пут
ја
јесам
тако
безобразно
погледати
,
чисто
као
да
ја
нешто
претити
!
Вујица
он
јесам
разбијати
.
—
јесам
,
бог
ја
,
господар
,
тај
се
ти
тек
онако
учинити
.
Никола
јесам
вредан
и
поуздан
момак
;
хитар
јесам
,
а
и
слободан
,
на
тројица
бити
ударити
.
Карађорђе
одмахнути
глава
на
овај
хвалисање
Вујичин
,
али
умирити
јесам
бити
.
Већ
се
ухватити
мрак
;
момак
наложити
велик
ватра
мало
подаље
од
колиба
,
а
распирити
огањ
и
у
колиба
,
где
бити
Ђорђе
и
Вујица
.
—
да
што
повечерати
,
господар
,
знати
да
јесам
гладан
—
рећи
Вујица
,
вадити
из
кожан
бисага
велик
пљоска
са
шљивовица
,
што
јесам
бити
са
себе
донети
.
Карађорђе
рећи
како
и
не
осећати
глад
.
ипак
она
тројица
—
тај
јесам
бити
и
Наум
—
поседати
за
трпеза
.
Вујица
јесам
бити
донети
са
себе
леп
погача
,
који
јесам
Карађорђе
врло
миловати
.
извадити
велик
заструг
млад
сир
и
изредан
кајмак
,
извући
и
два
плећка
,
један
прасећи
а
други
јагњећи
,
па
сав
тај
поређати
по
широк
даска
,
који
она
јесам
служити
као
трпеза
.
Вујица
јесам
ужурбано
сав
овај
спремати
,
а
Карађорђе
он
јесам
са
страна
гледати
пажљиво
,
а
по
глава
он
се
све
непрестано
врсти
:
„
овај
човек
имати
нешто
на
душа
што
он
мучити
што
крити
од
други
.
и
тај
се
све
око
ја
врсти
.
“
такав
расположење
Карађорђево
помагати
јесам
и
само
држање
Вујичин
момак
,
чији
јесам
шапат
допирати
до
Ђорђе
и
с
чији
се
мрк
,
закрвављен
поглед
сусретати
његов
јуначки
поглед
.
док
јесам
она
тројица
тако
вечерати
у
колиба
,
Никола
Новаковић
доћи
и
наслонити
се
споља
на
гредица
од
колиба
.
—
пити
,
господар
,
тај
ништа
не
пити
,
а
овај
јесам
ракија
тако
добар
,
болан
она
да
се
лечити
—
рећи
Вујица
пружати
Карађорђе
пљоска
са
стар
шљивовица
.
—
оставити
ја
,
брата
,
јесам
ја
до
ракија
,
сваки
ја
гутљај
ево
овде
застајати
—
рећи
он
показивати
прст
гуша
—
не
моћи
да
гледати
очи
онај
пас
,
што
се
онде
испречити
;
он
ружан
поглед
;
он
нешто
зло
смерати
;
—
рећи
Карађорђе
,
показивати
на
Новаковић
,
који
јесам
збиља
закрвавити
гледати
у
колиба
.
Вујица
викнути
Новаковић
—
Никола
,
припазити
дер
ти
ви
ноћас
на
коњ
;
отићи
те
обићи
да
не
направити
момак
какав
штета
,
особито
пазити
,
да
ватра
шум
не
запалити
.
Никола
се
макнути
,
а
Вујица
да
бити
разбити
сваки
сумња
Карађорђево
рећи
,
како
хтети
и
он
јесам
тај
ноћ
спавати
ту
у
колиба
заједно
с
она
.
кад
Вујица
и
Наум
устати
од
совра
,
Карађорђе
остати
још
подуг
;
купити
јесам
полако
мрвити
што
се
бити
расути
по
његов
крило
и
сабирати
она
све
у
леви
шака
;
затим
се
прекрсти
,
пољубити
онај
мрва
,
разгрнути
жеравица
на
огњиште
и
сасути
она
тамо
све
.
Пошто
се
вечерати
тако
довршити
,
Вујица
изаћи
напоље
у
мрак
,
да
још
издати
момак
последњи
наредба
,
а
Карађорђе
и
Наум
остати
сам
у
колиба
.
—
какав
гласе
донети
Вујица
,
господар
,
и
хтети
ли
се
скоро
кретати
одавде
?
—
упитати
Наум
кад
остати
насамо
.
—
Још
да
се
чекати
Наум
!
—
рећи
Ђорђе
.
—
она
за
бог
,
господар
!
зар
још
овде
да
се
чамити
!
ја
већ
мука
ухватити
.
па
онда
,
падати
ли
ви
штогод
у
очи
;
чинити
ли
се
ви
сумњив
овај
врдакање
Вујичин
?
ја
бити
рећи
да
се
овде
нешто
плести
...
Карађорђе
махнути
рука
,
као
да
бити
хтети
пресећи
даље
сумња
Наумов
,
па
додати
само
:
—
оставити
Наум
,
сав
јесам
у
божији
рука
...
а
пазити
и
сам
...
Међутим
,
изишав
у
мрак
,
Вујица
се
упутити
дубље
у
шум
и
иза
један
липа
стати
с
Никола
Новаковић
,
проговорити
само
овај
неколико
реч
:
—
јесам
ли
спремати
?
—
јесам
,
...
ако
не
моћи
секира
,
ја
хтети
поиздаљи
пушак
,
убити
и
овај
Грк
с
он
.
—
несигурно
јесам
пушак
.
Снажан
јесам
,
хтети
одмах
пасти
од
пушак
,
а
моћи
и
промашити
.
—
Па
шта
да
чинити
,
ако
не
заспати
,
—
обрецнути
се
Никола
.
—
вребати
добро
,
морати
заспати
,
макар
пред
зор
.
пазити
да
се
не
помести
...
—
сутра
до
подне
морати
се
свршити
па
бити
како
бити
.
—
Добра
,
не
бринути
.
Ида
ти
сад
,
а
за
даље
мој
јесам
брига
.
на
тај
се
растати
.
Вујица
се
вратити
у
колиба
Карађорђе
,
а
Никола
штукнути
у
мрак
.
XВ
крваво
јутро
бити
јесам
поноћ
у
очи
летњи
св
.
Аранђел
(
пад
@card@
.
јул
)
.
насред
кцаревенаолибе
горети
јесам
леп
ватра
.
около
видети
јесам
се
три
човек
.
наслонити
на
граница
уз
који
јесам
саградити
колиба
,
Карађорђе
јесам
лежати
испружити
,
а
украј
себе
бити
метути
велик
храстов
даска
,
који
он
јесам
заклањати
са
страна
.
лево
од
он
,
с
други
страна
ватра
,
покрити
кабаница
по
глава
,
лежати
јесам
човек
чији
се
лице
јесам
видети
.
—
То
јесам
бити
Вујица
.
доле
,
у
прочеље
,
у
крај
нога
Карађорђев
,
бити
се
пружити
Наум
,
наслонити
на
пањ
,
он
јесам
више
седети
но
што
јесам
лежати
и
почешће
се
машати
да
постакнути
ватра
.
Карађорђе
се
често
мешкољити
и
чешће
отварати
очи
;
видети
се
,
да
и
он
не
спавати
,
или
да
бар
не
спавати
тврдо
.
само
се
Вујица
бити
притајити
и
лежати
јесам
као
мртав
;
чак
он
се
ни
дисање
не
чути
.
напољу
јесам
бити
леп
,
топла
али
као
пакао
црн
ноћ
,
јер
небо
бити
застрети
густ
тежак
облак
.
из
тај
мркли
ноћ
допирати
до
у
колиба
овда
онда
,
по
какав
нејасан
шум
.
Час
јесам
тај
топот
коњ
,
повезан
ту
у
близина
,
час
усамљен
крик
какав
тица
,
који
јесам
у
недоба
штогод
расплашити
с
гнездо
;
час
јесам
опет
неко
неразговетно
шуморење
,
као
да
негде
у
даљина
жуборити
какав
неуморан
поток
,
или
као
да
се
кроз
мрак
плашљиво
дошаптавати
дух
,
што
над
земља
лебдити
.
у
близина
колиба
чути
се
како
један
коњ
слатко
врускати
сена
и
на
мах
дубоко
уздахнути
,
па
се
опет
чути
једнолик
врускање
.
Карађорђе
као
да
нешто
сањати
.
овда
онда
,
он
промрмљати
по
какав
неразговетан
реч
,
или
пустити
по
какав
загушљив
узвик
,
а
глас
он
јесам
храпав
и
промукао
.
Почешће
он
се
тргнути
,
разрогачити
очи
,
усплахирено
звер
по
колиба
,
па
он
се
очни
капак
полако
опет
затворити
,
по
некад
само
до
пол
,
и
тада
тај
полузатворен
око
изглед
страшно
.
веран
Наум
почешће
брижан
поглед
у
Карађорђе
,
тада
он
се
из
груда
отети
дубок
уздах
,
који
се
брзо
изгубити
у
глух
ноћ
,
па
јесам
опет
све
немо
и
мукло
.
док
се
овај
дешавати
у
колиба
,
мркли
ноћ
напољу
прикривати
јесам
оваки
прилика
:
повисок
,
вижљаст
момак
,
црн
маст
,
а
веома
оштар
поглед
,
стајати
јесам
споља
,
наслонити
на
колиба
.
у
леви
рука
држати
јесам
за
врх
од
држаља
осредњи
секира
,
а
иза
силај
стрчати
јесам
он
два
сребрн
јабучица
од
пиштољ
и
белокораст
срма
извезен
јатаган
.
стајати
јесам
баш
на
онај
место
,
где
јесам
лежати
Карађорђе
,
тако
,
да
јесам
кроз
разређен
талпа
јасно
видети
један
део
Карађорђев
тело
и
тај
појас
и
груда
.
Нарочито
он
јесам
чешће
падати
у
очи
један
сребрн
палацка
Карађорђево
,
који
јесам
одсјајивати
према
пламен
,
кадгод
ватра
јаче
букнути
.
по
читав
минута
гледати
бити
овај
човек
у
тај
сјајан
палацка
па
се
онда
наједаред
тргнути
и
стрести
,
као
да
се
повратити
из
какав
занос
,
и
тада
грчевито
стиснути
у
шаки
држаља
од
секира
.
овај
јесам
човек
бити
Карађорђе
тако
близу
,
да
он
јесам
разговетно
чути
дисање
.
глава
он
јесам
моћи
видети
,
јер
јесам
незгодно
бити
заклонити
дебео
храстов
даска
,
али
он
се
трудити
да
по
дисање
распознати
спавати
ли
Карађорђе
или
не
,
и
брижљиво
јесам
ослушкивати
сваки
дах
,
сваки
и
најмањи
шум
,
што
јесам
долазити
из
колиба
.
тако
јесам
овај
човек
,
нем
и
непомичан
,
стајати
ту
дуго
и
дуго
,
па
бити
се
онда
,
на
прст
,
најзад
удалити
одатле
,
да
се
после
неколик
тренутак
опет
повратити
.
Очевидно
јесам
вребати
нешто
...
тако
јесам
трајати
до
пред
зор
.
летити
јесам
ноћ
кратак
,
а
дугачак
летњи
дан
веома
се
рано
указивати
на
обзорје
.
тек
ако
јесам
минути
бити
@card@
сат
по
поноћ
,
а
мрак
се
већ
почети
разређивати
.
негде
дубоко
у
луг
бити
се
пробудити
неки
стар
кос
,
те
почети
веома
звучно
изводити
свој
јасан
песма
,
а
глас
он
се
вити
као
танак
жица
прекаљен
челик
,
по
шта
се
и
познавати
да
јесам
старунац
.
мало
затим
,
па
на
песма
кос
одговорити
један
славуј
.
он
прво
пустити
2—3
звучан
трилер
,
као
да
огледати
сав
глас
,
па
се
онда
наједаред
просути
читав
поток
од
песма
,
који
се
као
мирис
,
рас
по
зелен
луг
и
отићи
далеко
,
далеко
кроз
свечан
јутарњи
тишина
.
док
јесам
славуј
певати
,
кос
бити
ућутати
,
као
да
он
и
он
слушати
.
али
,
кад
песма
славујев
поступно
изумрети
,
кос
опет
пустити
свој
јасан
звиждање
,
из
ко
се
лако
дати
познат
,
како
се
трудити
да
натпевати
свој
супарник
и
да
он
песма
бити
и
звучан
и
леп
од
његов
.
после
он
опет
одјекнути
песма
славујев
;
и
тако
јесам
се
овај
два
шумски
певач
у
зелен
луг
дуго
натпевати
,
поздрављати
леп
,
летњи
зор
на
уранак
њен
.
будити
се
цео
природа
;
ноћни
тишина
и
изумрлост
поступно
јесам
уступати
место
дневни
живахност
и
шум
.
негде
у
даљина
чути
се
чобански
звоно
;
далеко
у
село
гласно
јесам
лајати
некакав
пас
;
још
мало
и
из
даљина
прво
доћи
некакав
неразговетан
шум
,
после
се
чути
удаљен
шкрипа
кола
;
најзад
из
дубрава
с
десни
одјекнути
звучан
и
складан
песма
;
јато
вран
пролет
над
колиба
,
шуштати
свој
гарав
крило
и
грактати
у
гомила
;
мрак
секнути
и
у
наоколо
забеласати
се
предмет
у
јутарњи
расвитак
.
ватра
у
колиба
догоревати
јесам
,
и
дуго
непостицана
,
бити
већ
покрити
бео
пухор
.
Вујица
лежати
још
непомичан
и
без
јава
,
као
што
јесам
он
онај
у
поноћ
видети
.
Наум
полако
устати
,
протегнути
се
и
видити
да
јесам
и
овај
мучан
ноћ
срећно
минути
,
и
ако
јесам
бити
испунити
толики
слутња
и
свакојак
страховање
,
он
подигнути
капа
и
побожно
се
прекрсти
.
обазрети
се
око
себе
и
видити
да
Ђорђе
равномерно
дисати
,
а
очи
он
стајати
лепо
заклопити
,
он
помислити
у
себе
:
—
„
хвала
бог
,
лепо
јесам
заспати
,
бар
хтети
се
сад
пред
зор
одморити
“
—
и
бојити
се
да
он
не
пробудити
,
Наум
полако
изаћи
напоље
.
пред
колиба
он
застати
и
обазрети
се
свуд
у
наоколо
.
сав
јесам
бити
тихо
и
мирно
.
после
туробан
и
облачан
ноћ
на
далек
исток
указивати
се
проведрен
јутро
.
коњ
,
што
јесам
бити
везати
ту
у
близина
до
колиба
,
бити
довршити
сав
оброк
,
па
се
спустити
и
легати
крај
глог
,
за
који
јесам
бити
везан
.
сав
јесам
бити
као
и
обично
.
не
видити
ништа
,
што
бити
изгледати
сумњив
,
Наум
бити
чисто
криво
,
што
јесам
ноћас
толико
страховати
,
кад
ето
ники
и
не
помишљати
да
учинити
Карађорђе
какав
зло
.
с
тај
мисао
у
глава
он
се
упутити
оближњи
поточић
,
да
се
умити
и
да
захватити
хладан
јутрењи
вод
.
тај
поток
бити
јесам
једва
за
сто
корак
удаљити
од
колиба
,
али
јесам
бити
мали
низбрдица
.
у
који
мах
Наум
поћи
поток
,
иза
оближњи
дебео
цер
извирити
онај
исти
човек
са
секира
,
што
јесам
ноћас
онако
пажљиво
вребати
код
колиба
.
он
се
сав
нагнути
напред
и
зорно
јесам
гледати
Наум
,
који
све
више
залазаше
у
доља
и
видити
он
,
кад
прићи
поток
и
чучнути
да
се
умивати
.
у
тај
тренутак
,
овај
вребати
искочити
из
свој
заседа
.
витак
и
окретан
као
тигар
,
он
у
два
три
скок
прилетети
колиба
,
али
тако
пажљиво
и
нечујно
да
ни
један
листак
не
шушнути
под
његов
нога
.
Дошав
до
колиба
,
он
се
нагнути
и
опрезно
провирити
кроз
рупа
између
прислоњен
даска
.
гледати
јесам
зорно
у
колиба
за
један
тренутак
.
затим
наслонити
секира
у
крај
себе
,
оберучке
узити
један
даска
и
уклонити
јесам
на
страна
.
сад
уклонити
и
други
и
пред
он
се
направити
поширак
отвор
тако
,
да
јесам
Карађорђе
лежати
управо
према
он
.
он
застати
мало
и
за
један
трен
ока
гледати
јесам
Карађорђе
.
затим
се
обазрети
,
грчевито
дочепати
секира
,
мало
се
раскорачити
,
измахнути
и
из
сав
снага
лупити
Карађорђе
ушник
у
груда
...
Ђорђе
промукло
рикнути
,
као
ранити
лав
,
појмити
да
се
дигнути
и
дочепати
десни
рука
за
балчак
сабља
,
који
он
јесам
лежати
преко
крило
,
и
извући
јесам
до
пол
...
но
у
тај
стигнути
и
други
ударац
.
овај
јесам
сад
бити
ударац
сечивица
.
Жртва
потмуло
простењати
и
сасуљати
се
са
свој
лежиште
,
крв
шибнути
у
млаз
и
попрскати
убица
по
рука
и
по
лице
.
један
дебео
млаз
шикнути
и
прелити
кабаница
,
под
који
јесам
Вујица
ћутао
непомичан
.
тада
он
скочити
,
збацити
кабаница
са
себе
и
безобзирце
утећи
из
колиба
.
у
тај
мах
чути
се
два
пушак
.
други
два
момак
убити
Наум
,
онде
на
место
,
крај
поток
,
где
се
умивати
...
сав
јесам
бити
свршен
.
велик
Карађорђе
,
моћан
геније
који
јесам
из
петовечан
сан
пробудити
заспати
и
већ
обамрети
племе
српски
;
јунак
,
пред
који
јесам
задрхтати
горд
Стамбол
,
погинути
мучки
и
крвнички
убити
на
спавање
,
од
родити
српски
рука
,
по
заповест
и
угодба
два
родити
кум
свој
.
мало
после
,
у
колиба
се
наћи
скоро
сав
момак
што
она
бити
довести
Вујица
.
један
јесам
стајати
и
укочено
бленути
,
док
јесам
други
по
колиба
шњурати
и
претресати
сваки
угао
.
велик
торба
Карађорђево
,
с
кожан
поклопац
,
стајати
јесам
испразнити
и
бацити
у
крај
.
застава
,
Карађорђево
свечано
војводски
одело
,
његов
одличје
,
нешто
новац
и
други
ситан
ствар
из
тај
торба
бити
јесам
придигнут
.
сам
Карађорђе
,
свући
до
гол
тело
—
само
у
гаће
,
лежати
јесам
на
сред
колиба
крај
огњиште
,
а
на
груди
он
јесам
зјапити
огроман
,
проломљен
рана
с
црн
,
запечен
ивица
,
низ
који
јесам
још
струјати
танак
млаз
крв
.
крај
он
јесам
стајати
његов
крвав
убица
,
Никола
,
и
неки
он
време
посматрати
.
затим
приклекнути
,
исукати
јатаган
и
одрубити
глава
Карађорђе
,
па
јесам
онда
дочепати
за
чуперак
,
отресан
јесам
два
три
пут
,
домашити
испражњен
торба
,
бацнути
глава
унутра
,
завезати
јесам
одозго
и
добро
притегнути
па
јесам
пружити
момак
до
себе
са
заповест
,
да
јесам
понети
за
он
.
—
Држ
,
тај
торба
па
чувати
овај
као
очи
у
глава
;
боље
пазити
на
овај
но
на
твој
рођену
глава
—
рећи
Никола
момак
и
мрко
он
погледати
.
пред
колиба
лежати
јесам
други
мртав
тело
,
покривен
насечен
бурјан
тако
,
да
он
се
глава
и
горњи
део
тело
јесам
видети
.
тај
јесам
бити
веран
Наум
.
Никола
прићи
разбацити
бурјан
па
и
он
одсећи
глава
,
бацити
јесам
у
један
зобница
и
предати
јесам
други
момак
.
мало
после
овај
грозан
призор
,
пред
колиба
се
зауставити
Драгић
,
чудити
се
ко
ли
он
тај
разградити
колиба
,
јер
још
по
издаље
видити
да
неки
даска
легати
оборен
.
Завирујући
око
тај
,
он
ући
унутра
,
и
жестоко
се
тргнути
,
сав
пренеразити
.
насред
колиба
он
углед
мртав
,
обезглављен
и
грдно
унаказити
човечији
тело
,
сав
умрљан
крв
.
он
јаукнути
и
штукнути
из
колиба
.
но
у
тај
мах
колиба
дотрчати
Никола
,
и
видити
Драгић
где
плакати
,
он
он
подвикнути
;
—
Куш
,
ти
бре
;
умукнути
туна
,
па
да
јесам
ники
о
тај
ни
реч
зуцнути
,
или
хтети
тај
ја
сав
на
режањ
исећи
.
—
јао
,
Света
Аранђел
,
зар
јесам
ми
на
данашњи
благ
дан
овај
донети
—
прошапутати
Драгић
,
па
замукнути
пред
разјарен
убица
,
који
јесам
зверски
на
он
очи
стрељати
.
бити
јесам
већ
у
велик
одјутрити
.
Међа
Милошев
и
Вујичин
момак
владати
јесам
жагор
и
жив
кретање
.
седлати
јесам
коњ
и
спремати
се
да
се
кренути
.
мало
подаље
од
она
горети
јесам
два
велик
ватра
,
а
према
она
Вујица
јесам
драти
један
јагње
.
друго
јесам
још
раније
бити
спремити
и
већ
се
пећи
уз
леп
жеравица
.
тај
јагањац
бити
заклати
Драгић
за
душа
изгинуо
.
ту
јесам
сав
момак
ручати
,
напити
се
добро
ракија
,
па
око
подне
кренути
за
паланка
,
а
одатле
хтети
за
Београд
,
носити
кнез
Милош
леп
јабука
—
глава
Карађорђево
,
на
који
јесам
из
његов
конак
тако
дуго
и
тако
жудно
погледати
и
ишчекивати
јесам
.
као
приде
,
уз
она
јесам
ићи
и
глава
Наумов
.
Хучна
тевабија
отићи
;
гомила
оружан
људи
,
с
коњ
,
под
оружје
,
у
жагор
и
лупити
,
удати
се
,
носити
себе
два
крвав
глава
,
а
у
пуст
шума
остати
Драгић
са
свој
десетогодишњи
синчић
и
с
два
обезглављен
крвав
трупа
.
одма
послати
дете
у
село
да
он
донети
будак
и
узгред
да
замолити
поп
Вучко
,
да
неизоставно
доћи
на
трло
и
да
понети
што
требати
за
опело
,
али
да
о
тај
ники
ништа
не
говорити
.
дете
се
брзо
вратити
и
Драгић
одмах
почети
копати
рак
,
а
синчић
он
јесам
помагати
избацивати
земља
лопата
.
Рак
јесам
већ
бити
ископати
,
а
попасти
још
не
бити
.
поп
Вучко
Поповић
бити
јесам
управо
из
Аџибеговац
,
али
јесам
под
његов
нурија
бити
и
село
Радовање
,
где
се
он
тај
дан
и
налазити
неки
посао
.
позвати
,
он
дуго
не
бити
.
Стиг
тек
око
заранак
,
и
сав
се
следити
кад
видити
,
какав
наобична
пратња
стајати
пред
он
.
Драгић
бити
привући
оба
трупа
до
ископан
гроб
и
ту
она
наместити
едан
до
други
.
—
Несретниче
,
шта
јесам
тај
учинити
!
?
—
једва
промуцати
поп
и
стући
натраг
,
кад
углед
два
нагрђен
жртва
.
но
Драгић
он
мало
охрабрити
,
али
поп
за
дуго
јесам
моћи
да
се
разбрати
и
јасно
да
схватити
шта
се
ту
све
десити
.
видети
јесам
само
некакав
ужас
од
који
он
се
душа
грозити
.
кад
се
мало
повратити
он
хтети
рећи
:
—
С
Карађорђе
овако
свршити
!
с
Карађорђе
!
...
овај
јесам
страшан
грех
.
овај
не
моћи
проћи
без
неки
тежак
казна
божији
па
ма
ко
да
он
јесам
учинити
.
покојник
јесам
саранити
.
—
одоздо
јесам
положити
Наум
,
па
одозго
преко
он
метути
јесам
Карађорђе
,
који
Драгић
бити
навући
један
од
свој
дебео
кошуља
,
што
он
,
по
порука
,
дете
бити
донети
из
село
.
поп
јесам
очитати
самртнички
молитва
,
па
јесам
онда
одозго
на
мртав
насут
земља
,
а
на
брест
уз
који
јесам
бити
овај
гроб
,
Драгић
урезати
нож
мали
крстић
,
који
се
дуго
познавати
.
овај
јесам
брест
бити
удаљити
од
колиба
једва
за
@card@
корак
.
после
два
година
,
родбина
Карађорђево
доћи
тај
он
ископати
и
преместити
у
Топола
,
где
он
сахранити
,
у
породичан
гробница
у
црква
који
јесам
Карађорђе
за
живот
градити
и
где
и
данас
боравити
прах
његов
.
но
ту
јесам
само
прати
од
трупа
његов
.
глава
велик
вођ
бити
јесам
чудан
судбина
.
донети
у
Београд
и
предат
Милош
,
она
јесам
одатле
отићи
као
драгоцен
пешкеш
везир
Марашлија
—
који
јесам
послати
у
Цариград
.
Одрата
и
напунити
,
она
јесам
дуго
бити
изложити
на
углед
цариградски
светина
.
под
она
јесам
писати
:
„
глава
чувен
хајдучки
вођ
српски
,
прозватог
Карађорђе
“
.
на
надгробни
дрвен
плоча
у
Топола
имати
овакав
запис
:
„
овде
легати
кости
Георги
Петровича
,
подавшаго
српски
народ
начаток
ко
избавленију
у
@card@
.
лет
;
бившаго
по
тај
,
верховним
вождем
и
господар
до
@card@
.
лет
тогоже
народ
.
А
у
овај
,
навести
интрига
непријатељ
српски
,
уклонисја
у
Аустрија
,
и
отуда
,
после
једногодишњи
арест
преселисја
в
Русија
,
где
с
возможноју
почестију
од
правителства
примити
;
но
неизвесно
из
каков
узрок
избегнути
отуда
,
и
в
Србија
возвратисја
и
овде
од
турски
правителства
усеченијем
глава
живот
лишисја
,
месец
јулиј
@card@
.
година
.
“
одмах
после
смрт
Карађорђев
,
кнез
Милош
писати
кнез
,
што
јесам
у
Цариград
боравити
као
српски
депутација
,
да
измолити
разна
права
за
кнез
и
за
народ
,
па
у
тај
писма
,
између
осталога
велим
и
овај
:
„
ето
сад
главни
ствар
от
који
јесам
велик
сумња
бити
совершилисмо
.
Карађорђев
глава
чрез
везир
превисок
девлет
слати
,
и
со
тај
засвједочавати
да
наш
народ
више
ни
у
какав
прилика
побунити
се
хтети
,
само
ако
рахатлук
имати
бити
“
.
даље
,
у
писма
од
исти
дан
,
упућен
Михаила
Герман
,
српски
пуномоћник
у
,
између
осталога
кнез
Милош
велим
:
„
Овдашња
обстајателства
за
сад
јесам
добар
,
сав
јесам
у
тишина
.
од
кнез
сада
не
осећати
никакав
да
што
на
страна
теглити
.
сав
јесам
са
ја
у
један
сагласију
.
противан
партија
сав
јесам
уничтожио
.
народ
јесам
у
сав
задовољан
“
.
у
један
пасму
,
писан
кнез
у
Цариград
на
двајестак
дан
доцније
после
овај
први
писмо
кнез
Милош
велим
овако
:
„
јавити
ви
се
не
пропушча
за
овдашњи
обстојитељства
да
сљеде
благополучно
.
судбина
божији
довести
јесам
овде
к
ми
опет
убитеља
род
сербскага
,
Карађорђе
,
који
јесам
у
смедеревски
нахија
неколико
дан
у
тајност
живити
.
сиротињски
плач
и
суза
уфатити
он
и
убити
,
и
глава
он
јошт
с
једном
његов
други
,
који
јесам
бити
шњим
доћи
,
у
Београд
ја
послати
,
који
се
ето
са
согласијем
честит
везир
шиља
оба
одерати
у
Цариград
“
...
овај
јесам
доказ
историски
сачувати
у
писмо
,
и
пред
свој
пријатељ
Милош
јесам
крити
,
да
јесам
Вујица
убити
Карађорђе
по
његов
заповест
.
али
јавно
пред
народ
он
тај
никад
јесам
признавати
.
у
доцни
година
око
@card@
—
па
на
даље
,
кад
се
против
кнез
Милош
почети
јављати
снажан
опозиција
,
између
осталога
,
почињати
он
окривљавати
и
за
убиство
Карађорђево
.
тада
јесам
он
почети
наваљивати
на
Вујица
,
да
он
вратити
онај
писма
што
он
јесам
писати
и
у
који
он
јесам
наредити
шта
да
извршити
с
Карађорђе
.
Вујица
јесам
писма
давати
из
рука
а
изговарати
се
да
он
јесам
негде
изгубити
.
тај
он
јесам
довести
у
опрека
с
кнез
Милош
и
тај
он
јесам
после
и
глава
стати
.
XВИ
после
десет
година
бити
јесам
буран
урнебесна
ион
.
један
од
онај
страшан
ноћ
,
када
ти
се
чинити
да
јесам
настати
смак
свет
,
да
јесам
се
удружити
и
узбунити
сав
елемент
природан
,
сложан
да
здробити
земља
и
да
сурвати
небо
,
да
све
претворити
у
пустош
и
развалина
.
у
тај
страховит
ноћ
сав
