:„
Добра
пастир
полагает
душа
за
овца
“
.
Вечна
она
слава
!
но
бадава
,
и
у
чист
жито
налазити
се
кукољ
.
јесам
бити
свуда
такови
калуђер
.
бити
она
јесам
,
о
који
се
,
на
жалост
,
јесам
моћи
рећи
да
јесам
као
жички
.
бити
она
јесам
,
који
јесам
само
за
,
„
житејскаја
попеченија
“
бити
,
и
код
који
се
,
на
жалост
,
каткад
такови
што
случавало
,
што
човек
мрзети
изговорити
.
но
баш
да
видити
шта
се
и
код
такови
збивати
.
у
свет
јесам
добро
са
зао
помешати
.
ко
јесам
тај
крив
?
јесам
ни
калуђерство
,
што
Харалампије
јесам
таков
као
Леонтије
.
дакле
да
видити
.
Чули
јесам
за
висок
Дечани
у
Метохија
.
он
јесам
богатство
Жича
превазилазити
.
Побожан
српски
краљ
Стеван
Дечански
,
отац
Душанов
,
сазидати
он
јесам
и
украсити
.
висок
Дечани
,
древан
манастир
,
тај
јесам
са
твој
зидина
сведок
велик
слава
и
велик
грех
!
овај
јесам
бити
силно
богат
манастир
,
богат
него
и
Хилендар
,
па
сваки
који
јесам
бити
богат
,
па
се
хтети
покалуђерити
,
овамо
јесам
долазити
.
ако
јесам
хтети
ко
да
он
син
што
пре
архимандрит
постати
,
гледати
јесам
да
доћи
у
Дечани
.
ако
јесам
ко
доста
преживити
,
па
јесам
свет
омрзнути
,
доћи
јесам
у
Дечани
да
овде
нов
свет
тражити
.
Несрећан
дворјанин
,
ако
он
интрига
за
рука
испасти
јесам
,
долазити
амо
,
да
овде
срећа
покушати
.
војник
,
ако
он
се
рат
јесам
допадати
,
младић
,
који
се
јесам
хтети
млого
на
свет
мучити
,
овамо
јесам
долазити
.
весељак
,
шаљивац
,
певач
,
тај
јесам
само
Дечани
тражити
.
јесам
ни
чудо
,
јер
богатство
доста
,
гост
свагда
подоста
,
и
тај
понајвише
великаш
.
који
се
ту
покалуђерити
,
тај
јесам
морати
вишег
покровитељство
имати
,
јер
јесам
Дечани
као
неки
дворски
манастир
бити
.
ту
се
сплетка
правити
,
од
страна
дворјанин
;
ту
се
не
једном
и
о
глава
радити
.
бити
јесам
ту
доста
слава
и
великолепија
,
али
поред
тај
колико
грех
!
кад
јесам
у
Жича
ступити
,
сав
ти
се
представљати
као
светиња
.
Калуђери
јесам
изгледати
као
неки
светиња
;
у
Дечани
,
хтети
да
казати
као
ђаволити
,
но
сав
нешто
необично
,
смело
,
превесео
,
горд
.
ту
јесам
виђати
калуђер
,
који
јесам
прегорди
бити
;
тај
јесам
бити
господски
син
,
који
јесам
чекати
што
пре
да
постати
велик
.
слабо
јесам
што
учити
,
него
само
лице
јесам
тако
правити
као
да
јесам
високоучен
.
Весели
лице
калуђер
јесам
бити
велик
род
,
јер
ти
јесам
се
покалуђерити
да
уживати
моћи
,
и
примати
се
од
бити
какав
класа
људи
,
само
ако
јесам
особито
што
у
себе
имати
.
но
бити
јесам
ту
и
такови
шаљивчина
,
а
особито
певац
,
па
тамбураш
,
да
она
у
цео
земља
пар
јесам
бити
.
у
суседство
бити
јесам
и
дувна
,
и
онај
јесам
о
храм
амо
долазити
,
јер
јесам
Дечани
бити
сваки
као
неки
разбибрига
.
истина
,
у
Жича
јесам
млого
смутније
изгледати
;
овде
,
опет
,
бити
јесам
све
весело
.
црква
јесам
бити
великољепна
.
ту
јесам
видети
сав
барјак
који
јесам
задобити
Душан
и
други
српски
господар
.
јер
из
Призрен
сав
се
онамо
носити
.
пјеније
јесам
бити
,
истина
,
красно
,
и
како
не
код
толики
’
певач
,
—
али
јесам
носити
на
себе
печат
благоговјенства
.
глас
фин
,
ал
’
јесам
све
нешто
издавати
на
данашњи
весео
опера
.
на
пример
,
калуђер
Варнава
имати
јесам
одвећ
добар
глас
,
али
будући
јесам
осим
тај
и
уз
тамбура
врло
добро
певати
,
з'ото
кад
јесам
год
појати
у
црква
,
поред
сав
леп
глас
нешто
чудан
,
смешан
јесам
издавати
.
кад
јесам
појати
на
бденије
„
от
јуност
мојеја
”
,
и
сам
калуђер
морати
се
смешити
,
и
не
један
кадионица
јако
димити
смех
сав
задавити
јесам
морати
,
јер
тај
„
от
јуност
“
нешто
претеран
таласати
и
весео
тон
јесам
певати
.
но
,
да
знати
ко
јесам
овде
поглавар
.
бити
л
’
бити
погодити
?
тај
јесам
отац
Харалампије
,
сад
већ
архимандрит
,
и
чекати
да
постати
владика
.
он
јесам
Русна
покровитељствовала
,
па
чрез
Ђурђа
Бранковић
доћи
јесам
до
овај
важан
место
.
он
јесам
у
свој
време
за
Ђурђа
свуда
партаја
правити
.
сад
моћи
јесам
представити
,
како
се
у
овај
намастиру
под
управа
Харалампије
живити
,
и
шта
се
радити
.
у
трапезарија
бити
јесам
весело
.
Харалампије
сав
се
’
шалити
,
и
волети
јесам
лакрдијаш
,
али
само
да
јесам
сав
по
његов
ћуд
.
у
Дечани
налазити
јесам
се
и
два
млад
кнежевић
,
синов
кнез
Гргур
Бранковић
,
Јован
и
_Ђурђе
.
Гргур
јесам
бити
стар
брат
Ђурђев
,
но
наскоро
после
Бајазитов
битка
са
Тамерланом
упокој
се
.
Млађа
Ђурђев
брат
Лазар
,
као
што
јесам
већ
споменути
,
погубити
јесам
у
Пловдив
скуп
са
свој
ујак
.
остати
јошт
Ђурађ
са
овај
два
младић
.
Њи
’
јесам
Ђурађ
амо
у
намастир
оправити
,
ваљда
—
да
се
пострижу
.
кад
се
Ђурађ
са
деспот
помирити
,
разговор
се
повести
свуда
о
деспотов
насљедник
.
деспот
деца
немати
,
нити
јесам
надеждити
да
хтети
имати
;
поред
тај
костобоља
он
силно
мучити
,
ако
умрети
,
ко
хтети
бити
деспот
?
Ђурађ
имати
свој
јак
партаја
,
а
и
сам
деспот
он
хтети
,
јер
јесам
увиђео
,
да
поред
његов
’
слаб
’
страна
имати
млого
важан
’
черта
,
јер
јесам
Ђурађ
пун
дух
и
разум
,
храбар
и
искусан
војвода
,
а
при
тај
властољубив
,
па
ако
он
не
бити
насљедник
постати
,
правити
бити
буна
,
па
опет
горе
по
народ
.
Гргур
јесам
бити
стар
Ђурђев
брат
,
па
по
права
насљедије
његов
син
имати
бити
насљедити
господарство
.
но
госпођа
Ирина
,
властољубив
Гркиња
,
и
властољубив
Ђурђа
не
дати
деца
насљедити
.
но
шта
хтети
бити
с
деца
.
један
јутро
доћи
у
Дечани
један
улак
.
он
јесам
неки
налог
донети
Харалампије
од
кнез
Ђурђа
.
дуго
јесам
се
насамо
разговарати
.
улак
се
онај
дан
кућа
вратити
.
сутрадан
бити
јесам
дан
Св
.
Преображења
.
после
светити
литургија
народ
тамо-амо
около
црква
ходати
,
’
де
она
слепац
гусле
дозивати
.
један
слепац
просити
милостиња
жалосном
песма
.
једно
се
тужити
што
јесам
слеп
,
он
велим
да
немати
несрећан
створење
од
онај
који
бео
не
видити
свет
.
сваки
жалити
слепац
,
па
он
удељивати
.
Слушају
он
два
млад
кнез
,
Јован
и
Ђурђа
,
два
брата
као
два
бор
,
па
бити
ићи
да
загрлити
певац
и
с
он
судба
живот
делити
;
но
к
он
не
моћи
,
јер
јесам
двогуб
несрећан
;
затворен
као
роб
,
и
бео
свет
не
видити
.
они
јесам
оба
по
жеља
Ђурђа
прошасти
ноћ
ослепити
.
они
хтети
више
никаков
господарство
насљедије
тражити
.
Ђурађ
се
и
од
њи'ове
страна
обезбедити
.
и
сав
се
тај
догодити
јошт
пре
путовање
деспотов
са
Ђурђе
у
Дринопољ
.
народ
јесам
сав
тај
до
уш
доћи
,
но
доста
јесам
и
сам
белај
имати
,
па
се
ућутати
.
сад
оставити
Дечани
,
па
да
видити
шта
се
по
други
мести
радити
.
XИ
Београд
,
ала
јесам
славан
бити
,
кад
јесам
над
ти
висок
Стеван
господарити
.
ни
пре
ни
после
тај
слава
имати
јесам
.
Призрен
и
Приштина
,
ви
јесам
већ
моћи
српски
господар
сачувати
.
Деспот
јесам
морати
себе
други
место
потражити
.
и
јесам
Крушевац
бивати
јесам
турски
нападај
изложити
.
Београд
и
Смедерево
,
тај
јесам
јошт
бити
место
’
де
јесам
Србин
моћи
јошт
сасвим
слободно
дисати
.
у
Београд
седити
деспот
а
у
Смедерево
Ђурађ
.
Београд
се
као
изнова
подигнути
.
Деспот
јесам
силан
новац
жртвовати
на
,
украс
и
укрепљење
његов
.
Божа
мој
,
како
јесам
онда
Београд
изгледати
.
онда
јесам
бити
онде
дрвен
кућа
;
сав
красан
кућа
и
палата
.
јесам
бити
ни
данашњи
Дорђула
ни
Батал-џамије
.
тај
јесам
видети
красан
’
божији
’
храм
и
двор
великаш
.
у
град
деспотов
двор
.
кад
са
град
гледити
како
се
Сава
са
Дунаво
борити
,
а
ти
се
срце
стегнути
и
мислити
тако
се
народ
са
судба
борити
.
Турчин
јесам
сав
више
и
више
земља
открњивали
,
па
тек
наједанпут
наћи
се
деспот
у
чудо
,
видити
да
јесам
један
част
народ
под
он
,
а
други
под
Турчин
.
па
баш
онај
страна
,
’
де
јесам
српски
слава
сјајан
блистати
,
пасти
јесам
Турчин
у
шака
.
град
и
земља
Вукашин
,
Угљеша
и
Гојко
,
војвода
Мирка
,
Жарко
и
Краљевић
Марка
Србин
нестати
.
који
се
од
великаш
турчити
јесам
хтети
,
тај
јесам
морати
гинути
ил
’
к
деспот
бегати
.
тако
част
један
,
језгра
Душанов
народ
,
повући
се
к
Морава
и
Дунаво
ближе
.
Београд
сад
постати
српски
средоточијем
.
са
благ
дошавши
дољни
великаш
градити
јесам
палата
;
један
реч
:
Београд
под
деспот
постати
славан
српски
варош
.
и
да
не
бити
у
долњи
Србија
невоља
,
рећи
бити
да
јесам
Србија
под
деспот
срећан
.
у
горњи
Србија
сав
јесам
цветати
.
бити
јесам
тај
храм
,
калуђер
,
трговина
и
богатство
.
Дубровнички
трговац
долазити
као
у
гост
.
Београд
и
Смедерево
свагда
пунити
српски
’
војник
,
ђак
и
други
весео
народ
,
моћи
помислити
,
какав
јесам
ту
бити
српски
живот
.
доле
невоља
,
а
горе
слава
;
каогод
кад
јесам
цео
дан
облачан
,
па
тек
сунце
при
залазак
наједанпут
јако
засветлити
.
Деспот
,
када
се
са
Мехмед
смирити
,
почети
јесам
на
радост
свој
’
Срба
у
свашта
напредовати
.
земља
он
бити
мали
,
не
као
под
Душана
,
ал
’
јесам
увести
леп
уредба
,
па
тај
мало
бити
јесам
барем
срећно
.
дух
народ
почети
се
дизати
.
Вис
јесам
тако
срећан
’
година
проћи
.
наједанпут
донети
се
глас
да
јесам
Мехмед
султан
скончати
.
његов
синов
Мурат
и
Мустафа
свадити
се
о
господарство
.
Међусобни
се
рат
родити
.
и
један
и
други
звати
деспот
у
помоћ
.
један
за
други
стизати
турски
посалници
.
Деспот
сазвати
савет
.
он
јесам
свако
тихо
преслушати
.
један
велим
,
требати
држати
страна
Мурат
,
други
,
опет
,
Мустафа
.
Ђурађ
једнако
наваљивати
да
се
сад
Срба
са
Грк
и
Влах
сајузити
па
на
несложан
Турчин
ударити
.
и
кад
се
добро
пред
очи
узети
,
да
јесам
се
Турчин
међу
себе
покрвити
,
бити
јесам
доиста
изгледати
да
се
исти
врат
откуда
јесам
доћи
.
млоги
војвода
држати
се
Ђурђа
;
да
се
на
већина
ослонити
,
тај
бити
се
одма
’
против
Турчин
определити
.
но
деспотов
реч
јесам
превага
одржати
.
Деспот
она
овај
рећи
:
—
Кнез
Ђурђа
реч
доста
јесам
основати
,
па
и
јесам
признавати
да
у
такови
стање
,
као
што
се
сад
налазити
Турчин
,
јесам
немогућан
срушити
она
.
но
ако
и
јесам
немогућан
,
ал
’
не
моћи
рећи
баш
да
јесам
и
сигурно
.
па
ако
Турчин
приметити
да
се
ја
на
њи
’
дизати
,
па
се
помирити
,
ил
’
брзо
један
страна
други
надвладати
,
шта
хтети
онда
бити
?
Турчин
имати
сам
’
’
ришћана
и
потурчењак
у
свој
војска
раван
број
наш
,
а
колико
имати
прав
’
Турчин
,
па
текар
из
Азија
?
сам
на
себе
остављен
,
морати
бити
се
један
противу
десет
борити
.
истина
,
млого
зависити
од
јуначки
срећа
,
али
сигурно
на
коцка
за
несигурно
метати
,
налазити
за
опасно
.
поред
сав
тај
велик
част
војвода
бити
јесам
на
рат
склонити
.
они
се
јако
уздавати
у
јуначки
срећа
,
и
досадашњи
деспотов
реч
не
бити
налазити
за
узрок
овај
прилика
пропустити
,
да
она
деспот
јошт
овај
не
додати
:
—
имати
јошт
један
врло
важан
узрок
,
због
који
не
моћи
се
у
рат
упушћати
.
сав
обида
јесам
заборавити
,
па
хтети
ја
кнез
Ђурађ
реч
стрпељиво
преслушати
.
ви
јесам
сав
познати
,
у
какав
јесам
бити
опасност
скуп
са
народ
када
се
брат
ја
Вук
и
Ђурађ
одметнути
.
ја
помоћи
Махмеду
против
његов
брата
,
Мехмед
јесам
с
тај
задобити
,
и
тек
он
посве
моћи
захвалити
што
јесам
у
садашњи
мало
добар
стање
.
да
не
бити
Мехмед
,
цео
Србија
бити
бити
од
Турчин
сатрти
,
јер
у
онај
доба
брат
брата
,
син
отац
јесам
убијати
.
он
јесам
постати
на
тај
султан
свити
Турчин
.
истина
,
понеки
комадић
земља
присвајати
јесам
,
но
тај
више
да
Турчин
очи
заслепити
,
јер
Турчин
јесам
већ
онда
око
свој
на
Смедерево
бацити
.
колико
он
јесам
као
султан
могућно
бити
,
умеравати
се
.
ето
видити
,
и
овај
неколико
година
мир
он
моћи
захвалити
.
Доћи
хтети
време
,
ако
бог
да
,
да
хтети
наш
потомак
изгубљено
опет
задобити
,
али
засад
нуждан
ми
јесам
мир
,
да
се
мало
поткрепити
.
да
бити
овај
мир
сталан
бити
,
у
Дринопоље
ја
и
Мехмед
положити
јесам
један
други
заклетва
да
хтети
се
дирати
.
Штавише
,
ја
јесам
дати
заклетва
да
хтети
и
са
његов
деца
у
мир
и
пријатељство
живити
.
код
ја
јесам
задати
реч
и
заклетва
свагда
свет
и
нерушима
,
и
зато
изјављивати
да
вероломан
ни
сад
поступати
хтети
.
сад
јесам
сваки
увидити
зашто
деспот
хтети
на
Турчин
.
познавати
јесам
његов
сталност
,
па
јесам
се
више
препирати
да
он
на
други
мисао
навести
.
тако
остати
опет
све
при
стар
.
Турчин
јесам
од
Србље
страшно
зазирати
,
и
сав
се
бог
молити
да
Срба
остати
у
мир
.
Жеља
она
се
испунити
.
како
бити
по
њи
’
иначе
испасти
бити
,
бог
знати
;
доста
тај
,
да
она
јесам
деспот
и
сад
доста
помоћи
.
бити
она
јесам
,
који
јесам
деспот
кривити
због
тај
поступак
,
други
,
опет
,
давати
јесам
он
за
права
.
да
јесам
деспотов
положај
бити
тежак
,
о
тај
се
ники
јесам
сумњати
.
Шта
јесам
знати
чинити
?
рат
јесам
сумнителног
излазак
,
а
притом
заклетва
бити
нарушити
,
а
нарушити
клетва
рђав
сљедство
за
себе
вући
.
тако
Турчин
сам
себе
оставити
,
крвити
јесам
се
донекле
,
док
Мурат
Мустафа
не
победити
,
и
постати
јесам
свити
Турчин
султан
.
док
јесам
међу
она
рат
трајати
,
донде
јесам
деспот
устројавао
свој
земља
,
и
народ
се
већ
почети
тако
опорављати
да
бити
се
већ
—
дат
какав
згода
опет
к
свој
стар
граница
пружати
моћи
.
но
,
кад
се
зрак
надеждити
показати
,
наићи
опет
нов
зло
.
Деспот
већ
одавна
од
костобоља
страдати
.
млого
јесам
свој
век
препатити
.
од
косовски
битка
до
сада
,
скоро
већ
тридесет
година
,
па
никад
у
мир
,
него
све
у
рат
,
беда
и
невоља
.
видети
јесам
свој
очи
доста
јад
и
чемер
.
деца
јесам
имати
.
ко
хтети
бити
после
он
деспот
?
Гргуров
деца
млад
и
слеп
,
ко
хтети
други
да
бити
него
Ђурађ
?
он
јесам
деспот
у
пређашњи
доба
сила
зло
нанети
,
но
деспот
бацити
освета
на
страна
,
каогод
и
Бранковић
слаб
страна
кроз
прст
угледати
,
уважити
јесам
његов
добар
страна
.
Деспот
јесам
представљати
,
да
кад
Ђурађ
деспот
постати
,
хтети
по
народ
зло
бити
.
искусан
врло
у
рат
и
у
управљање
мир
,
сав
околност
добро
познавати
,
и
слаб
он
страна
,
тај
јесам
властољубије
,
бити
испунити
кад
се
деспотство
докопати
.
болест
деспотов
дан
на
дан
сав
јесам
горети
над
на
себе
узимати
.
сваки
јесам
већ
увидети
да
деспот
хтети
дуго
вући
;
сваки
се
бринути
,
какав
хтети
онда
време
настати
.
Деспот
јесам
бити
тврд
срце
,
па
се
јесам
баш
тако
лако
болест
дати
.
поред
сав
телесни
слабост
често
јесам
на
коњ
седати
и
ићи
у
шетња
.
тако
једаред
упутити
се
у
Смедерево
.
но
тело
он
бити
млого
слаб
него
душа
,
што
јесам
ни
јесам
веровати
;
пасти
с
коњ
и
јако
се
увредити
.
овај
он
јесам
живот
стати
.
јесам
трајати
ни
три
дан
,
а
деспот
јесам
већ
мртав
лежати
.
Ђурађ
јесам
из
Смедерево
још
благовремено
дојездити
,
и
наћи
он
при
крај
живот
.
кад
он
јесам
деспот
примјетити
,
дозвати
он
к
себе
близу
,
и
слаб
глас
пред
околостојећи
војвода
и
саветник
рећи
он
:
—
ето
ја
при
крај
живот
.
нек
опростити
сав
сваки
сваки
.
ја
ти
именовати
деспот
српски
народ
,
и
препоручивати
тај
воља
божији
и
љубав
народни
.
велик
јесам
терет
који
на
себе
примати
.
судба
један
народ
у
рука
тај
јесам
положити
.
ја
јесам
тај
терет
оборити
.
ако
јесам
сав
као
што
јесам
требати
учинити
,
а
оно
јесам
онако
као
што
се
моћи
.
А
ви
сав
повиновати
се
нов
господар
,
и
потпомагати
он
,
ја
пак
бог
милостив
нек
по
правда
судити
.
Са'раните
ја
у
манастир
Манасија
.
после
овај
реч
отпочинути
,
мало
узда'не
,
очи
он
се
укочити
,
мало
се
стрести
и
умрети
.
сав
јесам
као
окаменити
на
мртав
деспот
гледати
.
пукнути
глас
,
да
јесам
умрети
деспот
.
Жалост
јесам
свуда
неописан
.
и
велик
он
се
душманин
ражалити
,
јер
јесам
Стеван
бити
добар
,
но
зао
јесам
он
дати
сав
његов
доброта
излити
.
после
смрт
,
пак
,
сваки
јесам
увиђео
шта
јесам
у
он
изгубити
.
красно
он
са'ране
.
Жички
калуђер
јесам
он
на
свој
рука
у
гробница
унети
.
Жалост
јесам
бити
свуда
велик
,
јесам
бити
ни
један
који
бити
се
његов
смрт
радовати
.
сам
Ђурађ
,
који
јесам
једва
чекати
час
свој
самовластија
,
први
пут
јесам
у
сав
живот
осетити
туг
и
жалост
што
Стевана
немати
.
приповедати
да
се
на
дан
смрт
његов
мало
земља
потрести
и
сунце
изгубити
свој
обичан
сјајност
.
силно
јато
црн
’
врана
облетати
јесам
около
двор
деспотов
’
,
па
се
најпосле
упутити
дубље
у
Србија
.
ето
,
сад
се
Ђурђа
,
за
чим
јесам
тежити
,
испунити
.
но
да
видити
шта
хтети
без
Стевана
чинити
?
XИИ
Ђурађ
,
од
покојни
деспот
на
самртан
постеља
за
насљедник
наименовати
,
одмах
после
деспотов
укоп
преселити
се
у
Београд
.
премда
јесам
жалост
за
Стевана
велик
бити
,
опет
јесам
Ђурђа
и
великаш
и
народ
радо
примити
.
он
јесам
бити
сав
надежда
народ
,
па
јесам
и
признати
за
деспот
свечано
.
породица
имати
јесам
красан
.
Госпођа
Јерина
,
нов
деспотовица
,
бити
јесам
од
царски
крв
.
с
овај
се
Ђурађ
оженити
још
у
онај
доба
кад
јесам
са
Стевана
и
Мехмед
противу
Муса
војевати
и
победа
одржати
.
Данас-сутра
,
па
хтети
он
се
већ
и
деца
у
светски
догађај
уплести
.
Ђурађ
седати
у
Београд
,
у
сјајан
двор
,
са
свој
породица
.
долазити
он
посланик
са
свити
страна
,
честитати
он
деспотство
,
и
тражити
пријатељство
његов
.
Мађарски
краљ
Жигмунд
,
па
онда
грчки
цар
,
па
Дубровчанин
,
жети
с
он
у
савез
ступити
.
и
Мурат
султан
ишчекивати
да
он
се
Ђурађ
са
пријатељство
свој
понуда
,
али
јесам
силан
и
горд
,
па
хтети
да
молити
деспот
.
но
покрај
свити
ти
’
пријатељски
’
околност
,
у
чудо
се
наћи
деспот
Ђурађ
.
Грчки
цар
Јован
Палеолог
потајно
он
подбадати
против
Мурат
,
да
се
ослободити
од
уплив
турски
,
па
да
хтети
се
тако
и
Србин
и
Грк
наново
са
слава
подигнути
.
Жигмунд
рад
се
Турчин
осветити
,
и
тај
помоћу
Бранковић
,
па
да
уз
тај
још
и
мало
земља
задобити
.
Мурат
бити
хтети
да
се
Срба
ма'ну
Мађар
,
па
да
моћи
преко
Србија
удесно
на
Мађарска
нападати
,
а
да
се
немати
шта
бојати
од
Срба
.
Шта
хтети
сад
да
чинити
деспот
?
ако
се
са
Жигмунд
сајузити
,
први
јесам
изложити
жесток
турски
нападање
.
па
ако
баш
Мађар
победа
,
шта
се
имати
онда
надати
?
Жигмунд
хтети
земља
и
првенство
.
ако
ли
се
са
Грк
држати
,
да
ли
хтети
одољети
Турчин
?
Хоће
ли
он
мађарски
краљ
потпомагати
кад
видити
да
се
код
Срба
и
Грк
„
ришћански
“
влада
крепити
?
Шта
хтети
папати
на
тај
рећи
?
ако
са
Турчин
држати
,
онда
јесам
у
непријатељство
са
Мађар
и
са
цео
„
хришћански
“
свет
.
па
окром
тај
,
какав
моћи
бити
Србин
пријатељство
у
Турчин
,
који
хтети
цео_свет
Корана
да
калдрмисати
?
сад
исти
пасти
сав
брига
на
Ђурђев
глава
.
сав
јесам
он
околност
познат
;
он
се
мислити
,
па
мисао
на
тај
да
свакако
свој
и
свој
народ
независност
докучити
.
он
започети
влада
свој
као
независан
господар
.
он
примити
пријатељство
Мађар
,
али
без
намера
да
она
као
оруђе
противу
Турчин
служити
.
од
завада
са
Турчин
уздржавати
се
.
но
Мурат
султан
јесам
бити
с
тај
задовољан
.
он
јесам
корачати
к
извршење
започет
дело
.
он
жети
Мађар
оборити
,
но
како
хтети
,
док
Србин
животан
сила
у
себе
имати
?
овај
дакле
требати
најпре
утаманити
,
па
тек
онда
даље
.
Султан
јесам
познавати
гордост
и
непоколебивост
деспотов
.
најпре
на
леп
начин
,
наговарање
,
ласкање
гледати
јесам
да
он
задобити
;
кад
са
тај
јесам
успети
,
онда
са
претња
,
па
напослетку
и
насиље
.
XИИИ
отац
Харалампије
у
Дечани
једва
јесам
дочекати
смрт
Стевана
деспот
.
он
се
сад
надати
да
хтети
до
први
степен
свештенички
доспети
.
као
стар
приврженик
Бранковићев
млоги
пут
се
опасност
излагати
,
па
зато
се
сад
и
надати
велик
награда
.
но
Ђурађ
јесам
познавати
његов
злоковарство
;
он
јесам
знати
да
Харалампијеве
услуга
јесам
излазити
из
чист
извор
,
но
из
себичност
,
злоба
и
пакост
.
некада
,
кад
јесам
Ђурађ
за
владаљством
грамзити
само
,
а
још
он
имати
јесам
,
потребовати
јесам
он
кадикад
његов
служба
,
за
који
јесам
овај
у
свој
доба
и
награда
примити
;
али
сада
,
кад
јесам
већ
и
сам
деспот
као
владатељ
сасвим
други
људи
око
себе
потребовати
,
одбацити
јесам
он
Харалампије
,
као
што
се
бацати
старати
и
већ
непотребан
хаљина
.
Деспот
јесам
већ
други
стаза
корачати
.
Жички
митрополит
,
па
жички
архимандрит
Пахомије
и
отац
Леонтије
бити
одсад
његов
саветник
.
па
шта
хтети
више
отац
Харалампије
,
кад
јесам
већ
до
старешинство
у
Дечани
доћи
?
зар
јесам
тај
довољан
награда
за
толики
хрђав
дело
?
али
Харалампије
сав
тај
јесам
доста
.
он
јесам
већ
скројити
за
тај
да
рушити
,
обарати
.
како
јесам
чути
да
јесам
и
отац
Леонтије
у
деспотов
савет
,
одмах
јесам
знати
колико
јесам
сат
ударити
.
ту
већ
јесам
моћи
дуже
прокопсати
.
за
он
бити
боље
бити
да
се
сад
опет
други
ко
за
владатељство
отимати
,
бар
бити
се
моћи
у
мутан
вода
ловити
.
мутан
мисао
,
чудан
план
мести
он
се
по
глава
.
уједанпут
он
долетити
отац
Никодим
.
—
Пречестњејши
отац
,
ето
доћи
ми
гостити
!
—
какав
гостити
?
—
војвода
Прибац
са
више
њи
’
.
—
Јеремија
Прибац
,
властелин
...
баш
добро
.
Никодим
,
нек
јесам
све
у
ред
,
казати
Јула
да
јела
бити
добро
слати
.
на
тај
отићи
калуђер
по
налог
свој
посао
,
а
и
Харалампије
на
дочек
гост
.
да
,
да
не
заборавити
за
Јула
куварка
.
—
она
јесам
она
исти
Јула
,
који
јесам
бити
у
двор
цар
Лазар
као
млад
девојка
,
због
који
умало
што
јесам
страдати
Харалампије
,
када
јесам
с
покојни
патријарх
онђе
бити
.
она
јесам
у
свој
доба
дворски
сплетка
Харалампије
често
откривати
,
па
време
срећа
јесам
до
садашњи
стање
допратити
.
и
доиста
,
за
један
сирот
девојка
доста
јесам
,
кад
јесам
моћи
до
тај
доћи
да
у
Дечани
куварка
постати
.
по
други
манастир
кувар
јесам
кувати
,
али
овде
нужан
јесам
бити
куварка
,
јер
се
ту
сијасет
гост
дочекивати
,
међу
који
млоги
њежан
госпођа
који
фин
и
врло
укусан
јела
потребовати
.
јул
сам
изгледати
јесам
као
какав
госпођа
,
премда
већ
мало
у
година
,
али
озбиљан
,
заповедајући
изглед
јесам
бити
,
и
одржавати
јесам
ред
у
кујнски
економија
и
собни
уређење
.
властелин
Прибац
,
војвода
Јаблановић
са
свој
пратња
показати
се
пред
соба
Харалампије
који
она
насусрет
изићи
.
—
Добродошли
,
господа
мој
!
—
здрав
ја
бити
отац
,
јесам
ли
рад
гост
?
—
Драго
ја
јесам
,
ево
овамо
мало
да
се
одморити
—
рећи
Харалампије
,
па
она
у
велик
један
соб
увести
.
овде
се
мало
још
поразговарати
,
док
слуга
коњ'ма
и
пртљага
место
наћи
.
после
два
сат
бити
јесам
красан
ручак
у
трапезарија
.
Друштво
јесам
весело
бити
,
рећи
бити
као
да
и
јесам
у
трапезарија
међу
пострижен
братија
.
после
добар
јела
и
пиће
заорити
се
весео
песма
.
од
Дечани
на
неколик
миља
већ
турски
сила
влада
,
хришћанин
од
турски
зулум
пат
;
али
у
Дечани
славити
се
,
као
да
се
Душанов
царство
обновити
,
па
се
и
различан
шал
провод
.
гост
и
калуђер
пити
,
но
ни
један
у
Бранковићев
здравље
.
ни
Прибац
,
ни
Харалампије
не
радовати
се
нов
деспотство
.
напијати
се
у
здравље
Прибца
,
Харалампије
и
њихов
’
пријатељ
.
—
да
јесам
здрав
,
отац
Харалампије
,
дабогда
,
скори
владика
постати
,
и
заслужити
јесам
,
јер
да
ти
не
бити
и
Русне
,
не
знати
шта
бити
од
деспот
бити
.
у
твој
здравље
овај
чаша
!
—
и
досад
јесам
бити
од
први
’
,
дабогда
,
свагда
први
бити
.
у
твој
здравље
властелин
!
—
у
здравље
властелинов
!
—
у
здравље
Јаблановић
.
—
у
здравље
Харалампије
и
свити
калуђер
!
е
тако
,
сав
се
у
здравље
пила
,
а
народ
јесам
поред
сав
тај
јако
боловати
.
док
се
овај
веселити
,
други
јесам
јадиковати
.
Так'а
јесам
судба
светски
;
у
исти
доба
један
умирити
,
други
се
рађати
;
један
се
мислити
,
како
хтети
свој
деца
,
свој
рај
на'ранити
;
један
уживати
сав
овај
свет
сласт
и
красота
,
а
други
у
исти
доба
не
видити
ни
бео
свет
,
а
трећи
можда
се
мучити
на
душмански
коље
.
у
исти
дом
,
у
исти
манастир
,
гди
се
тако
весео
,
—
у
један
ћелија
,
чути
се
два
тужан
глас
.
да
не
знати
,
да
не
видити
ко
говорити
,
опет
бити
морати
познат
глас
страдалник
.
погледати
,
ко
јесам
у
тај
ћелија
?
...
два
младић
,
по
састав
телесни
два
јунак
,
два
брата
,
који
јесам
се
у
диба
и
кадифа
родити
,
који
се
срећа
смешити
при
рођење
њихов
.
тај
јесам
—
Јован
и
Ђурђа
,
млад
кнез
,
синовац
деспотов
,
пре
неколико
лет
по
налог
његов
ослепити
.
они
се
међу
себе
разговарати
;
сваки
она
јесам
реч
тако
жалосна
,
као
жалостан
гусле
звук
.
кад
јесам
човек
у
муки
и
жалост
,
и
најмања
реч
тако
јесам
жалосна
,
да
бити
рећи
да
у
она
легати
цео
свет
бол
.
њихов
јесам
чувар
отац
Пајсије
.
—
Божа
мити
,
какав
јесам
несретан
људи
!
Нашег
отац
слуга
уживати
пун
слобода
,
видити
бео
свет
,
веселити
се
;
не
чути
ли
и
сад
како
се
песма
хорити
?
А
ја
овде
у
тавник
,
мој
брата
Јована
!
—
рећи
кнез
Ђурђа
.
—
Шта
хтети
,
кад
јесам
бити
стриц
трн
у
очи
—
одговорити
кнез
Јован
.
—
ја
заиста
не
бити
’
он
на
пут
бити
!
—
ни
ја
!
—
ја
бити
’
мој
род
верно
служити
и
противу
Турчин
војевати
.
—
и
ја
.
—
Па
зашто
да
ми
ослепити
?
—
јесам
ники
ништа
скривити
.
Поштовали
јесам
стриц
,
као
свој
рођеног
отац
.
—
кад
се
опоменути
онај
жалосне
ноћ
,
када
ми
светлост
занавек
одузети
,
а
оно
морати
и
онај
час
проклети
,
у
који
јесам
се
родити
.
—
но
шта
хтети
још
с
ми
чинити
?
Шта
ми
држати
овде
?
Зашто
ми
већ
једанпут
не
ослободити
?
на
тај
ући
отац
Пајсије
.
—
јесам
ли
се
дуго
забавити
,
мој
синак
?
—
где
јесам
тако
дуго
,
отац
?
—
запитати
кнез
Ђурђа
.
—
Данас
имати
гост
,
Јеремија
властелин
,
Јаблановић
и
млоги
други
,
и
сад
се
још
весео
—
одговорити
Пајсије
.
—
Шта
,
зар
Јеремија
властелин
?
Шта
хтети
он
овде
?
јесам
ли
због
ми
доћи
,
да
ми
одавде
извести
?
—
запитати
зачуђен
кнез
Јован
.
—
досад
се
још
јесам
о
ви
реч
повести
;
можда
хтети
насамо
што
с
архимандрит
о
тај
говорити
.
Нешто
морати
бити
у
ствар
.
Чујете
ли
још
како
се
веселити
?
—-
они
се
веселити
,
а
ја
овде
бедан
чамити
.
рећи
ми
,
отац
,
шта
хтети
већ
бити
од
ми
?
—
требати
имати
стрпљење
,
и
у
бог
се
надати
.
но
данас
јесам
од
неки
хрђав
гласе
чути
,
говорити
се
,
да
се
султан
Мурат
на
Срба
справљати
,
па
се
чудити
да
се
архимандрит
ништа
о
тај
не
бринути
.
ја
јесам
овде
готово
међу
Турчин
,
па
моћи
први
страдати
.
—
Шта
јесам
брига
Харалампије
?
он
хтети
сад
по
сав
прилика
владика
постати
,
па
хтети
онда
у
Смедерево
или
у
Београд
.
Чудим
се
како
он
одзвати
јесам
,
он
морати
јако
наградити
бити
од
деспот
.
—
Видићемо
скорити
шта
хтети
бити
.
—
ако
се
каков
промена
с
нами
и
догодити
,
моћи
ми
оставити
,
отац
!
тај
јесам
ми
једини
пријатељ
и
сав
утеха
;
ако
ти
не
бити
,
боље
да
јесам
живити
.
—
ако
ја
само
силом
од
ви
не
откинути
,
ја
ви
никада
оставити
хтети
.
—
не
бити
ли
се
опет
онамо
у
друштво
вратити
,
да
провидити
,
зашто
јесам
доћи
властелин
Јеремија
?
он
јесам
наш
несрећан
отац
пријатељ
бити
,
па
ваљда
хтети
и
наш
бити
!
—
е
добро
,
ја
ићи
,
а
ви
се
донде
сам
забављати
.
отац
Пајсије
отићи
.
млад
два
кнез
остати
сам
са
свој
туг
и
свој
јадиковање
,
као
два
славуј
који
очи
ископати
.
Међутим
престати
и
увесељење
.
Почеше
се
из
трапезарија
разилазити
.
остати
јесам
Харалампије
са
властелин
и
Јаблановић
.
мало
од
вино
разгрејати
,
почети
се
сав
искрен
разговарати
.
вино
хтети
и
из
лукав
глава
истина
извући
.
—
ао
,
мој
отац
,
па
да
тако
на
ти
заборавити
деспот
!
тај
требати
бити
да
јесам
ти
сада
једнако
код
он
.
кад
јесам
он
у
нужда
добар
бити
,
зашто
да
ти
се
сад
тако
доцне
сећати
?
ја
богме
мислити
,
да
ти
јесам
већ
владичество
у
џеп
—
рећи
Јеремија
.
—
е
,
мој
властелин
,
тако
тај
бивати
у
свет
.
кадгод
он
бити
десни
рука
,
а
сад
као
што
велим
—
мој
душман
сести
уз
он
.
но
трпити
јошт
мало
,
ваљда
хтети
он
текар
на
ум
пасти
.
—
о
тај
моћи
ни
сањати
,
отац
.
ја
ти
моћи
уверити
да
јесам
деспот
пред
млоги
говорити
да
ти
јесам
свагда
гледати
као
неки
нужан
зло
,
па
да
јесам
рад
ништа
више
с
ти
имати
—
упасти
Јаблановић
.
—
тај
јесам
ли
могуће
?
—
повикати
зачуђен
Харалампије
.
—
ја
јесам
тај
мој
уш
слушати
.
Знаш
да
имати
у
двор
млого
твој
непријатељ
,
на
који
се
деспот
ослањати
морати
.
он
сад
ако
ти
не
бити
хтети
одбацити
,
морати
бити
њи
’
изгубити
.
А
он
волији
њи
’
задржати
,
него
ли
ти
.
—
сад
све
веровати
.
дакле
јесам
без
узрок
са
ја
толико
оклевати
.
А
како
ви
с
он
стајати
?
—
тако
исто
као
и
ти
.
Војновић
и
Змај-Облачић
у
сав
јесам
мах
преотети
—
рећи
Јаблановић
.
—
Па
шта
хтети
сад
?
—
Шта
хтети
?
ја
имати
изабрати
,
десет
’
иљада
војник
,
који
јесам
ја
на
сваки
служба
готов
,
па
оно
што
у
рука
имати
,
нипошто
испустити
хтети
.
Браничевска
област
морати
бити
мој
,
па
макар
се
Турчин
клањати
—
рећи
љутит
Прибац
.
—
Нећу
се
богмити
ни
ја
деспот
покорити
—
додати
Јаблановић
.
—
неблагодаран
човек
!
узети
ја
у
ваш
друштво
,
па
хтети
ви
оно
бити
,
што
јесам
бити
Бранковић
!
—
Дај
рука
!
—
повикати
радосно
Прибац
.
—
Ева
!
—
Па
како
сад
да
почети
?
не
бити
л
’
добро
бити
да
одма
’
јавити
деспот
да
он
се
повиновати
хтети
,
но
да
ја
признати
за
себе
равнати
,
иначе
хтети
он
у
Небојша
кула
сатерати
—
рећи
Прибац
.
—
То
хтети
добро
бити
.
ја
бити
’
друго
што
измислити
.
ти
ако
се
одма
’
појавити
,
наићи
хтети
на
велик
отпор
,
који
хтети
морати
подлегнути
.
Знаш
колик
јесам
Облачићева
партаја
,
а
знати
и
тај
,
да
се
Стеванов
партаја
деспот
приклонити
.
—
не
именовати
он
деспот
,
ја
он
не
признавати
!
—
ни
ја
!
—
ни
ја
!
но
само
’
хтети
да
ви
казати
шта
хтети
чинити
.
—
Шта
?
—
Чекајте
,
ето
ићи
неко
.
тај
јесам
гласоноша
.
’
одити
амо
!
улак
ући
.
—
Велика
отац
и
господар
!
ево
тај
писма
из
Београд
,
од
наш
господар
Ђурђа
деспот
!
—
Баш
добро
,
да
видити
шта
јесам
.
уклонити
се
мало
,
док
отпорука
не
добити
.
улак
се
уклонити
.
Харалампије
читати
најпре
у
себе
,
па
онда
велегласан
.
—
е
,
права
јесам
ја
казати
.
Слушајте
шта
ја
писати
:
„
љубезан
Харалампије
!
онај
што
желити
од
ја
,
не
моћи
ти
учинити
.
као
Ђурађ
Бранковић
имати
бити
’
тај
по
твој
жеља
обвезан
бити
,
али
не
као
народ
поглавар
.
Што
јесам
ја
као
Бранковић
негда
услуга
чинити
,
примити
за
награда
онај
што
имати
и
држати
.
Дечани
јесам
красан
и
богат
намастир
.
Садашњи
мој
положај
други
,
а
не
твој
савет
изискивати
.
толики
беда
и
патња
научити
јесам
Ђурђа
Бранковић
бити
деспот
и
прав
пријатељ
народ
.
сад
хтети
да
народ
мој
онај
рана
лечити
,
који
јесам
он
задати
.
у
двор
ја
моћи
долазити
,
јербо
хтети
ја
твој
пријатељство
шкодити
.
Ђурађ
Бранковић
“
.
—
е
,
јесте
ли
овај
чути
.
—
е
сад
хтети
он
и
ја
одблагодарити
.
гледати
ти
он
,
како
се
погордити
,
како
се
сад
тек
опаметити
—
рећи
разљутити
Харалампије
.
—
но
,
дед
да
што
свршити
.
ја
јесам
само
зато
доћи
да
ти
у
наш
друштво
увући
—
рећи
Прибац
.
Харалампије
се
мало
замислити
,
па
онда
почети
:
—
знати
,
дакле
,
шта
ми
ваљати
сад
одмах
чинити
?
ја
имати
овде
два
млад
кнез
,
који
јесам
ја
по
налог
Ђурђево
ослепити
дати
,
да
не
бити
способан
бити
за
влада
.
Кнез
Гргур
,
отац
њихов
,
бити
јесам
стар
од
Ђурђа
,
па
бити
после
смрт
деспот
Стевана
Гргуревом
стар
синути
Јована
припадати
господарство
.
и
сад
,
дакле
,
више
права
имати
на
деспотство
овај
млад
кнез
,
него
деспот
Ђурађ
.
зато
сад
требати
да
себе
одвести
овај
два
кнез
у
ваш
стан
,
па
да
народ
објавити
да
се
ви
њи
’
примати
и
Јована
за
деспот
признавати
.
—
ја
на
тај
не
пристајати
да
место
један
Бранковић
други
за
самцат
господар
признати
.
ја
се
ни
једном
не
покоравати
,
и
ја
хтети
у
мој
крајина
јесам
да
владати
!
—
пресећи
он
говор
незадовољан
Прибац
.
—
Чекај
,
јесам
ја
још
преслушати
—
продужити
лукав
Харалампије
.
—
кад
кнез
код
ви
бити
,
па
изјавити
народ
да
за
њи
’
устајати
,
да
права
и
првенство
наследија
одржати
,
цео
хтети
народ
уз
ви
пристати
,
Ђурђа
хтети
са
тај
лакше
победити
,
снага
хтети
се
ваш
чрез
тај
поткрепити
.
сав
оружан
сила
бити
у
ваш
рука
,
који
разним
награда
моћи
после
лако
за
себе
задобити
,
па
онда
и
кнежевић
с
пут
уклонити
.
—
То
јесам
,
петина
,
врло
паметно
;
но
,
питање
јесам
,
хтети
ли
се
народ
за
слеп
и
за
влада
неспособан
кнежевић
повести
?
Неће
ли
народ
рећи
:
волијемо
читав
и
искусан
Ђурђа
који
ми
предводити
моћи
,
него
слеп
младић
.
—
и
тај
се
моћи
помоћ
.
Будући
јесам
она
ја
дати
ослепити
,
и
код
ја
се
налазити
,
тај
мој
о
она
известије
морати
бити
пред
народ
вероватно
.
ја
хтети
се
издати
за
пријатељ
Бранковићев
лоз
,
али
не
Ђурђа
деспот
.
Казаћу
да
јесам
ја
свагда
на
срце
лежати
тај
породица
оружати
,
али
не
један
члан
исти
други
у
хатар
неправедно
жртвовати
.
Рећи
хтети
да
ја
јесам
налог
деспотов
извршити
,
да
ја
кнежевић
јесам
вид
одузети
,
но
да
јесам
она
овде
код
ја
тајно
здрав
и
читав
држати
,
да
она
за
српски
престол
спасти
,
који
после
смрт
Стеванов
само
она
по
права
припадати
.
овај
хтети
се
у
народ
огорчење
противу
деспот
обновити
,
а
тај
сав
ићи
ми
у
рачун
.
јесам
ли
овај
добро
?
—
Доста
,
Харалампије
,
никад
још
јесам
такови
што
паметно
измислити
.
остајати
,
дакле
,
при
тај
—
рећи
Прибац
.
—
остајати
.
—
но
заклети
се
сав
,
да
хтети
тајна
ником
издати
!
—
Ника
не
смести
о
тај
изван
ми
шта
знати
,
тако
ја
бог
и
свет
краљ
дечански
.
—
тако
ја
бог
и
мој
крсни
име
свет
Ђурђа
!
—
тако
ја
свет
Никола
!
—
један
други
да
помагати
,
а
после
и
награђивати
,
тако
ја
еванђелија
—
рећи
Харалампије
.
[
—
нек
бити
,
тако
ја
живот
.
—
нек
бити
,
тако
ја
јединац
.
—
нек
бити
,
амин
!
—
закључити
Харалампије
.
]
—
но
где
јесам
кнез
,
да
ји
видити
,
па
да
ји
водити
,
јер
оклевати
не
ваљати
.
—
одма
’
хтети
ту
бити
!
Харалампије
отићи
да
довести
кнез
.
—
Баш
ми
све
добро
ићи
за
рука
,
брата
!
Знаш
ли
,
волети
што
јесам
Харалампије
на
наш
страна
,
него
да
ја
јесам
ко
поклонити
нов
’
десет
’
иљада
војник
.
сав
ти
тај
упрсте
знати
шта
ваљати
чинити
.
али
он
и
’
хтети
наградити
.
Начинићу
он
патријарх
—
рећи
радосно
Прибац
.
—
брата
,
сав
ићи
добро
,
а
сав
хтети
добро
бити
,
но
рећи
ја
само
,
како
стајати
ми
двоје
са
рачун
?
Шта
хтети
ја
од
сав
тај
добити
?
—
запитати
Јаблановић
.
—
ти
хтети
добити
цео
Мачва
.
с
Мађар
хтети
се
опријатељити
,
па
хтети
ти
онде
као
бан
господарити
.
јесам
л
’
с
тај
задовољан
?
—
јесам
.
—
ја
се
заклињати
да
хтети
ти
тај
учинити
!
—
А
ја
ти
се
заклињати
да
хтети
свуд
с
мој
сила
поред
ти
бити
!
на
тај
доћи
Харалампије
.
за
он
отац
Пајсије
водити
два
кнез
.
—
ето
ви
млад
’
кнез
,
Јована
и
Ђурђа
.
ето
,
син
мој
,
тај
јесам
властелин
Јеремија
и
војвода
Јаблановић
.
они
јесам
доћи
да
ви
одавде
одвести
;
код
њи
’
ви
хтети
рђаво
бити
.
—
Мило
ја
јесам
што
видити
синов
кнез
Гргур
.
Гргур
јесам
бити
мој
пријатељ
,
па
хтети
и
ја
бити
пријатељ
његов
деца
—
рећи
Прибац
.
—
Слушали
јесам
млого
о
властелин
Прибцу
,
па
ми
јесам
и
у
жалост
наш
утеха
,
кад
чути
наш
пријатељ
.
но
пре
нег
’
што
искусити
твој
пријатељство
,
рећи
ми
,
рећи
ми
бог
радити
,
ко
ми
оба
овако
наказа
?
зар
поред
велик
свет
и
сунце
да
ми
не
остати
ни
педаљ
земља
,
ни
један
сунчан
зрак
,
да
се
бар
радовати
моћи
наш
живот
.
зар
јесам
тако
крив
да
бити
и
од
свити
звер
несретан
?
тај
и
совуљага
јесам
сретан
од
ми
.
да
јесам
никад
свет
видети
,
не
бити
ми
бити
тако
жао
;
ал
’
овако
тек
сад
осећати
у
пун
мера
несрећа
наш
,
окружити
страшан
вечит
мрак
.
ми
већ
на
овај
свет
пакао
предах
—
рећи
тужити
кнез
Ђурђа
.
—
сав
јесам
ваш
стриц
Ђурађ
крив
,
који
се
сад
јесам
задеспотио
.
по
његов
јесам
налог
ослепити
.
но
божији
каштига
ни
он
мимоићи
хтети
.
ви
хтети
одсад
код
ја
бити
,
а
имати
све
што
желити
.
—
јесам
ми
ники
више
у
стање
дати
оно
што
желити
—
рећи
кнез
Јован
.
—
А
шта
желити
?
—
Шта
ми
не
моћи
дати
.
дати
ми
светлост
!
—
То
само
бог
моћи
дати
.
Иштите
друго
!
—
ја
опет
друго
не
искати
.
ја
не
тражити
ни
благо
ни
власт
.
који
јесам
испред
очи
свет
одузети
,
тај
јесам
од
свити
људи
несретан
.
благо
и
господство
не
слагати
се
више
с
наш
душа
.
Нами
такови
што
тек
дубље
очи
копати
.
како
да
се
успоредити
сад
са
икакав
господа
и
јунак
,
ја
невољан
слепац
?
ја
тражити
себе
раван
.
дати
ми
по
један
штап
,
па
ми
пустити
у
свет
,
да
кад
већ
немати
светлост
,
да
се
бар
наситити
слободан
ваздух
и
самовољан
у
он
мицање
.
дати
ми
гусле
,
па
ми
мести
пред
храм
божији
,
да
у
људски
уш
божији
чуство
уливати
.
успоредити
ми
с
други
слепац
,
да
се
с
она
разговарати
,
грлити
и
туговати
.
ја
хтети
с
она
у
туги
за
себе
нов
свет
наћи
.
Међа
себе
раван
престати
бити
несрећан
!
—
одговорити
Ђурђа
.
—
ви
јесам
кнез
,
ви
морати
као
господа
и
живити
!
—
морати
?
кад
јесам
требати
да
бити
господа
,
онда
јесам
ми
чинити
просијак
;
а
кад
јесам
просијак
,
сад
ми
правити
господа
.
господство
јесам
за
ми
сад
каштига
само
—
одговорити
кнез
Јован
.
—
е
,
синовац
мој
,
тако
бивати
у
свет
.
који
јесам
као
господар
родити
да
управљати
народ
,
а
они
јесам
само
оруђе
за
народ
.
они
морати
бити
онај
што
јесам
,
нит
’
стајати
у
њи'овој
власт
да
себе
преиначити
.
као
год
што
сирома
’
морати
трпити
глад
,
жеђ
,
зима
,
врућина
,
тако
опет
господар
страдати
од
пун
стомак
,
који
он
често
глава
доћи
.
видети
јесам
кошница
,
видети
јесам
у
она
матица
.
она
ништа
не
радити
,
па
она
опет
’
рана
,
али
она
и
смакнути
кад
она
јесам
више
од
потреба
.
не
бити
л
’
и
матица
’
декоја
радије
пчела
бити
?
но
јесам
л
’
она
могуће
пчела
постати
?
јесам
,
па
зато
морати
се
радити
свити
пчела
свој
неотклоњив
судба
подвргнути
.
тако
јесам
и
ви
.
и
ви
јесам
створити
са
судба
матица
.
у
један
рој
више
ви
скупа
опстати
не
моћи
.
јесам
ви
ни
први
ни
последњи
у
ваш
судба
.
откако
јесам
свет
и
људи
,
колико
јесам
већ
бити
у
род
људски
матица
,
и
колико
она
јесам
већ
жртвовати
,
један
због
други
’
?
!
тако
и
ви
морати
се
покорити
ваш
судба
.
она
сад
већ
јесам
ви
више
у
власт
преиначити
,
али
јесам
она
сад
за
ви
пун
изглед
—
одговорити
Харалампије
.
—
е
да
сад
не
губити
више
време
,
но
да
се
на
пут
спремати
—
рећи
Прибац
.
Харалампије
да
знак
Пајсије
,
који
кнез
натраг
у
ћелија
одвести
.
—
сад
бити
моћи
већ
путовати
—
рећи
Јаблановић
.
—
’
Оћеш
ли
тај
с
ми
,
отац
,
или
хтети
ту
остати
,
па
одавде
ствар
потпомагати
?
—
одавде
хтети
боље
бити
.
кад
нужда
бити
,
онда
хтети
се
ил
’
овде
састајати
,
или
хтети
ја
к
вами
.
—
е
сад
’
ајд'мо
!
одма
’
се
скупити
сав
свита
.
Пајсије
приправити
све
што
јесам
за
кнез
нужан
,
и
до
пол
сат
јесам
она
већ
бити
у
Дечани
.
и
гласоноша
јесам
отправљен
.
други
књига
XИВ
после
смрт
деспот
Стевана
Високо
завладати
Србија
Ђурађ
Бранковић
.
у
Београд
,
у
двор
Стевана
,
становати
Ђурађ
Бранковић
,
који
јесам
толико
пута
рука
,
оружје
подигнути
против
свој
ујак
,
а
да
Србија
овладати
.
Што
јесам
желити
,
постигнути
јесам
.
владавина
сладак
реч
,
ал
’
владалашко
велик
јесам
брема
.
Ђурађ
јесам
много
преко
глава
преметнути
.
много
јесам
земља
проћи
,
у
сто
бој
блистати
он
се
јуначки
сабља
,
прећи
јесам
тамница
,
но
не
пасти
он
тако
тешко
као
примити
влада
над
онај
народ
који
се
против
бура
борити
.
Лакше
он
јесам
бити
негда
Стевана
опирати
се
,
него
народ
против
силан
’
душман
штитити
.
сад
јесам
тек
Ђурађ
осетити
велик
терет
у
сав
живот
!
на
градски
кула
вити
се
црн
застава
,
тек
јесам
шест
недеља
од
Стеванов
смрт
,
баш
парастос
се
у
црква
опојати
.
у
саборни
црква
служити
Мелентије
,
са
калуђер
.
црква
дупком
пун
,
ту
јесам
Ђурађ
са
војвода
,
великаш
,
око
црква
непрегледан
много
народ
.
Ђурађ
и
војвода
у
црн
обавити
,
на
сваки
лице
видити
се
нацртан
жалост
,
јер
тај
јесам
бити
који
Високо
Стевана
јесам
жалити
.
диван
слика
те
војвода
.
до
Ђурђа
Облачина
Рада
,
Дојчетић
,
Орловић
,
и
још
читав
низ
диван
јунак
.
на
тужан
појање
сав
сузити
рона
,
сав
црква
тужан
изглед
,
богзна
хтети
ли
када
такови
јунак
у
тај
светиња
нога
ступити
.
после
црква
скупити
се
у
двор
,
у
један
дворана
војвода
код
Ђурђа
Бранковић
.
напред
ићи
Ђурађ
Бранковић
,
покрај
он
и
за
он
војвода
.
ох
,
да
диван
јунак
!
какав
јесам
Ђурађ
Бранковић
,
стјеновит
,
па
вишим
дух
задахнути
јунак
,
видити
он
се
тај
из
мушки
лице
,
горостасја
.
на
први
поглед
рећи
бити
,
овај
јесам
родити
за
владар
.
А
какав
јесам
војвода
?
не
знати
шта
више
да
се
дивити
,
снажан
створ
,
делијски
поглед
,
диван
руво
.
на
глава
она
црн
самур-калпак
са
црн
челенка
,
бедра
обвијен
појас
,
црн
диба
,
и
сам
војвода
Кајица
,
тај
бисер
од
јунак
,
који
долама
увек
од
драг
камење
трептети
,
црнина
јесам
обвијен
.
велик
дворана
сав
у
црнина
,
канда
јесам
црн
чоја
поставити
,
о
чела
висити
велик
икона
Христов
распетије
,
што
јесам
Стеван
из
Цариград
донети
.
до
распетије
јесам
икона
богородица
из
Солун
,
аманет
спасителан
,
још
од
Душана
доћи
у
рука
кнез
Лазар
,
а
од
овај
опет
и
царица
Милица
у
рука
Стевана
.
тај
јесам
Мата
божији
,
који
јесам
још
у
Солун
бити
на
глас
као
чудотворан
,
а
сад
бдети
над
Србија
.
тај
јесам
после
икона
аранђео
,
светитељ
,
тежак
кандило
од
сув
сребро
и
злато
.
до
тај
дворана
јесам
опет
други
велик
,
ту
јесам
насликати
битка
на
дувар
,
од
славан
дубровачки
сликар
.
тај
се
видити
бугар-битка
цар
Душана
,
бојити
на
Косово
,
бојити
код
ангора
,
како
висок
Стеван
са
свој
диван
оклопник
на
Тамерланове
Татар
јуришати
.
ту
висити
на
један
страна
разно
оружје
,
сабља
српски
краљ
,
царев
и
јунак
.
у
црн
дворана
на
среда
јесам
велик
округао
сто
,
покрити
црн
чоја
.
над
сто
одгоре
спустити
велик
блистати
полилеј
,
на
који
јесам
тридесет
воштан
’
свећа
запалити
.
на
сто
још
стајати
велик
злато
окован
еванђеље
,
и
крст
,
у
који
израдити
почивати
парченце
свет
дрвен
крста
,
на
који
јесам
спаситељ
страдати
,
свет
спомен
крстоносни
војска
,
поклон
силан
алемански
цар
Фридрих
Барбароса
велик
Немања
Стевана
.
кад
Ђурађ
,
са
војвода
у
црн
дворана
ући
,
сести
у
чела
,
и
да
знак
војвода
да
поседати
.
војвода
по
ред
и
старешинство
поседати
.
Тишина
.
сав
јесам
упрети
очи
у
Ђурђа
Бранковић
,
сватко
ишчекивати
важан
реч
што
хтети
прословити
.
Ђурађ
Бранковић
опет
се
на
нога
дигнути
,
а
за
он
војвода
.
—
војвода
,
јунак
,
ви
стуб
Србија
!
познати
ви
јесам
како
српски
народ
од
косовски
битка
страдати
.
сила
турски
навалити
на
народ
,
кад
јесам
властела
српски
бити
несложан
.
Још
за
време
Мрњавчевићах
проклицала
јесам
тај
неслога
.
Косово
поље
позвати
јесам
на
слога
,
и
који
сложан
бити
,
доћи
јесам
.
но
,
не
бити
на
Косово
Краљевић
Марка
,
Милош
Обилић
погинути
јуначки
,
вечан
он
памет
,
осветити
српски
народ
,
ал
’
мој
отац
,
Вук
Бранковић
,
спасти
што
се
спасти
моћи
,
спасти
сав
део
војска
,
а
овај
опет
спасти
Босна
.
не
смети
Турчин
на
кршан
Босна
.
на
Косово
наш
војска
од
турски
мања
,
вијор
сипати
она
песак
у
очи
,
тма
лак
’
азијатски
’
коњаник
,
жарки
сунце
жега
ужасан
,
тежак
оклопник
читав
дан
ка
коњ
,
изморити
,
бити
л
’
спасити
све
,
а
да
се
тако
упустити
у
бојити
са
тројни
велик
,
а
још
одморен
турски
коњица
?
не
бити
.
Косово
требати
бити
да
јесам
спасити
пред
Косово
,
а
не
на
Косово
,
јер
тко
овде
хтети
победа
,
морати
имати
велик
мноштво
,
више
коњаник
нег
’
душман
.
Наше
војвода
више
јесам
давати
на
сам
јунаштво
,
нег
’
на
прилика
бојни
поље
.
и
Вук
бити
са
свој
изгинути
,
а
јесам
бити
нужан
да
сав
на
Косово
изгинути
.
јесам
издати
Вук
на
Косово
,
он
јесам
спасти
Босна
,
јер
да
се
са
свој
тамо
не
повући
,
не
бити
задржати
Турчин
босански
пастир
и
чобан
.
Обилић
јесам
убити
Мурат
,
дивно
јуначно
јесам
,
ал
’
вођ
требати
да
јесам
код
свој
војска
,
а
да
други
ко
султан
убијати
.
мој
она
јесам
Турчин
прогањати
.
кад
јесам
цар
Лазар
пасти
,
на
ко
јесам
остати
,
на
који
бити
требати
да
јесам
остати
царство
?
—
ако
јесам
цар
за
царом
,
син
за
отац
,
Вукашин
јесам
бити
цар
пре
кнез-Лазара
,
зашто
да
јесам
цар
Краљевић
Марка
,
који
јесам
јесам
народ
већ
Краљевић
назвати
,
па
онда
бити
се
и
ја
,
и
можда
и
мој
отац
,
тај
краљевски
јуначина
поклонити
.
—
ако
јесам
до
крв
,
тај
исти
Немањић
крв
тећи
у
Бранковић
као
и
у
Гребљановић
.
ако
јесам
бити
у
кнез-Лазару
Немањић
крв
кроз
цар-Душана
,
свет
црква
јесам
он
дати
име
Душанов
,
а
крв
цар
Лазар
и
у
мој
жила
тећи
.
—
Бранковић
јесам
хтети
женско
клањати
се
,
па
бити
тај
и
сам
царица
Милица
,
јер
јесам
народ
требати
мушки
заштита
,
нит
’
јесам
моћи
Бранковић
признати
Милица
,
који
владати
и
над
њен
син
.
бог
да
он
духати
простити
,
блажена
Стевана
.
завадити
јесам
се
,
завадити
јесам
ми
Турчин
и
Грк
.
Огорчење
родбина
брука
рађати
,
и
брат
брата
дубље
очи
коп
.
бити
јесам
међу
нами
свашта
.
једно
други
да
наудити
и
душман
се
служити
.
тако
јесам
већ
код
Срба
од
заманде
бити
.
па
зао
коб
себе
јесам
донети
да
један
противник
други
не
моћи
да
преломити
.
један
јак
,
моћан
као
други
.
тај
јесам
кнез
Лазар
против
Вукашин
,
Краљевић
Марка
против
цар-Лазара
,
Вук
Бранковић
против
деспот-Стевана
.
као
год
што
се
орлушина
у
ваздух
чупати
,
тако
јесам
се
и
они
међу
себе
крвити
,
да
се
утаманити
.
—
видити
јесам
свет
,
бити
јесам
љут
бој
,
много
јесам
искусити
,
видити
јесам
мој
очи
од
Турчин
попаљен
варош
,
село
,
светити
храм
,
видити
јесам
како
Турчин
Срба
робље
вући
,
мушки
,
женски
,
стар
,
млад
,
слабо
,
снажно
.
гледати
јесам
мој
очи
ропски
тржиште
у
Скопље
,
срам
човечанство
.
људи
,
кришћанин
Срба
продавати
као
роб
.
Вера
изгубити
,
стид
од
варварство
збрисати
.
—
кад
јесам
сав
тај
чудо
видити
и
дуго
гледати
,
помишљати
’
да
јесам
сав
тај
за
наш
грјехе
,
и
рјешим
се
,
како
ја
срећа
послужити
,
да
узмогу
народ
оружје
штитити
,
штитити
он
и
рана
он
видати
.
—
увидити
јесам
тај
зло
и
блажен
деспот
,
и
пружити
ја
јесам
као
сав
нећака
братски
рука
да
народ
ради
сав
смутња
отклонити
,
и
да
се
спасти
што
се
спасти
моћи
.
А
ја
вјера
сам
јесам
дати
,
ако
јесам
погрешити
,
мој
грјехове
крв
хтети
опрати
,
ил
’
хтети
доброчинство
зло
исправљати
.
—
знати
да
јесам
се
са
деспот
измирити
,
да
ја
узети
као
син
,
као
насљедник
и
да
јесам
међу
нами
распрести
нестати
.
крв
Немањићах
умирити
се
.
и
одма
’
јесам
Турчин
осетити
слога
снажан
мишица
.
Почеше
Турчин
обазирати
се
.
но
после
толики
борба
и
страдање
,
неслога
владарах
,
народ
јесам
ослабити
,
а
Турчин
ојачати
,
сам
себе
не
моћи
успјети
,
морати
јесам
савезник
потражити
.
од
Грк
слаб
помоћ
,
наслов
деспотски
колико
хтети
,
за
себе
јесам
премудар
,
ал
’
на
бојни
поље
од
она
никакав
помоћ
.
од
лацман
ништ
’
не
ишчекивати
,
гледати
да
ти
вјера
наметнути
,
јадрански
поморје
отети
,
и
трговина
утук
.
А
без
савезник
ипак
не
мож
’
се
живјет
’
.
—
ви
који
јесам
сад
овде
скупити
,
ви
слеме
народ
,
морати
се
о
судба
народ
са
ја
побринути
.
ви
јесам
бити
вјеран
слутити
,
пријатељ
деспот-Стевана
.
и
ви
јесам
виђети
патња
народ
,
и
деспотов
боље
.
Деспот
Стеван
јесам
бити
српски
народ
достојан
владар
.
Цјела
земља
за
он
плакати
.
да
јесам
бити
изврстан
,
никад
не
бити
’
он
се
подвргнути
.
—
но
и
тај
добро
знати
,
да
јесам
деспот
увидити
како
јесам
он
до
насљедник
дорасти
,
како
јесам
и
при
сам
издисај
дух
изрећи
:
„
По
Ђурђа
!
по
Ђурђа
!
“
са
тај
јесам
хтјео
рећи
:
Слушајте
Ђурђа
место
ја
,
неки
он
руководити
народ
.
и
ја
јесам
сад
овђе
ви
скупити
,
да
ви
изјавити
,
да
доиста
хтети
руководити
народ
.
—
Деспот
јесам
себе
задобити
за
савезник
Угар
.
њихов
судба
јесам
са
српски
скопчати
.
пасти
ли
ја
Срба
,
пашћеду
и
онај
,
одржати
ли
се
,
одржаћеду
се
и
они
,
Угар
јесам
на
добар
нога
са
римпапом
,
а
овај
код
лацманства
много
вагати
.
—
Лан
јесам
деспот
склопити
уговор
са
Угар
.
Даваћеду
велик
помоћ
против
Турчин
.
ал
’
за
тај
помоћ
имати
она
се
предати
Мачва
,
Београд
и
Голубац
.
тако
јесам
,
јесам
на
ино
.
уговор
се
не
смести
рушити
,
јер
бити
онда
доћи
изметати
два
ватра
,
Угар
и
Турчин
.
Турчин
бити
једва
дочекати
да
се
тај
уговор
повредити
.
Измећу
два
зло
,
мање
требати
бирати
.
—
Турчин
чути
за
тај
уговор
склопити
и
побојати
се
.
Још
за
живот
деспот
продерати
до
Крушевац
и
сав
попљенише
;
а
сад
,
тек
што
јесам
чути
смрт
деспотов
,
натуштали
се
над
Србија
,
утискавају
се
у
деспотов
граница
,
и
смерати
пре
нег
’
што
бити
се
Угар
поткрјепили
,
на
ми
сав
силом
напасти
.
до
чекање
тај
јесам
.
један
рука
морати
јесам
одсећи
да
остати
спасти
.
да
ли
бог
да
Турчин
сатрти
,
вратити
се
наш
опет
,
а
засад
сигурност
радити
морати
нешто
рука
савезнички
предати
.
Ил
ја
Турчин
,
ил
’
Турчин
ми
морати
разорити
.
—
зато
војвода
,
јунак
мој
,
бити
сложан
међу
себе
,
бити
са
ја
сложан
јер
без
слога
добра
бити
хтети
.
знати
да
имати
и
у
чист
жито
кукољ
,
па
имати
још
који
у
овај
већ
разровеној
земља
зло
сејати
.
тек
што
Ђурађ
тај
изрећи
,
а
неко
међу
војвода
повикати
:
—
Јеремија
.
Ђурађ
продужити
.
—
да
,
Јеремија
,
он
овде
на
свјетовање
честит
немати
.
—
сад
јесам
ја
чути
,
мој
витез
.
ја
јесам
сад
сав
поглавар
по
владалачки
старешинство
,
а
мој
јесам
задаћа
тежак
.
да
ја
овај
народ
не
легати
иа
срце
,
о
који
јесам
се
негда
оскврнити
,
имати
доста
благ
,
да
бити
’
моћи
са
мој
безбрижно
живити
,
у
Будим
,
Млеткама
,
или
у
Цариград
.
и
збиља
,
ако
ко
међу
вами
у
себе
осећати
велик
снага
,
прорицати
јесам
велик
срећа
за
спас
народ
,
ја
хтети
он
место
мој
уступити
;
ал
’
уједно
и
тај
изрицати
,
ако
тко
бити
несретан
нег
’
што
ја
о
себе
мислити
,
онда
хтети
ја
мој
права
обновити
,
и
лакомислен
грјешник
злокобу
народ
на
жртва
принети
.
јесам
ли
ја
добро
чути
,
и
нек
се
јавити
ко
јесам
до
замерка
.
из
сав
грло
чути
се
:
„
Живио
Ђурађ
Бранковић
,
деспот
Србија
,
господар
Поморја
и
сав
српски
земља
“
.
Ђурађ
опет
продужити
.
—
Ева
[
се
]
заклињати
бог
,
распет
Исус
,
па
свет
Јеванђељем
,
да
хтети
до
конац
жизни
народ
живити
,
за
он
све
жртвовати
.
Ђурађ
такнути
рука
Јеванђелије
.
у
исти
ма
’
из
други
дворана
ући
Мелентије
,
и
стати
до
Ђурђа
.
—
заклети
се
тако
исто
пред
бог
над
свет
Јеванђељем
,
и
пред
свједок
побожан
Мелентије
.
војвода
појединац
заклињати
се
,
па
онда
сав
у
један
глас
:
—
гинути
за
народ
.
—
како
права
,
онако
здраво
.
Бранковић
рећи
:
—
одати
јесам
бог
божији
,
деспот
деспотов
,
а
сад
разредити
се
,
па
да
се
за
душа
и
поткрјепимо
.
у
трапезарија
сав
она
готово
чекати
.
јесам
дуго
трајати
,
звоно
звати
у
трапезарија
,
време
јесам
ту
,
скупити
се
господа
,
војвода
,
калуђер
,
ступити
и
Јерина
деспотовица
са
деспот
и
пратња
,
сав
јесам
у
црнина
,
и
село
јесам
у
чела
до
деспот
.
Жалосно
јесам
бити
опело
,
жалосна
јесам
и
даћа
.
на
свачији
лице
видити
се
свечан
озбиљност
,
деспот
се
брижан
бор
на
чела
навући
,
Јеринин
фино
лице
суза
оросити
показивати
јесам
румен
који
јесам
плам
задати
,
танак
усна
стиснути
,
канда
задављивати
плам
.
свако
ћутети
,
што
се
јести
,
канда
не
пријати
,
и
како
хтети
туг
засићен
пријати
.
слабо
се
говорити
,
и
кад
што
деспот
прословити
,
који
од
војвода
кратак
одговор
он
поткрепити
.
—
увелико
хтети
штовати
блажен
деспот
зидан
и
украшен
црква
,
и
обитељ
.
Још
хтети
Манасија
већма
украсити
,
а
сав
ви
,
који
бог
служити
,
појити
у
вечит
слава
велик
деспот
Стевана
,
а
да
он
у
народ
остати
вечит
спомен
,
јер
јесам
бити
и
бог
и
људ'ма
угодан
—
рећи
загушљив
глас
деспот
,
а
суза
он
на
зеница
засјати
.
—
Вечна
он
слава
,
бог
он
у
рај
сподобио
јер
јесам
бог
ради
народ
живити
—
рећи
војвода
Радосав
.
—
народ
хтети
он
спомињати
у
црква
,
у
песма
,
и
одјекнути
песма
жалосне
од
Београд
до
Будим
,
Дубровник
и
Цариград
—
рећи
логофет
војвода
Војихна
.
—
Београд
,
његов
створ
,
на
чела
сав
записати
вечито
име
деспот
,
и
осветлити
наокол
’
Србија
