,благослов
дело
наш
!
...
ја
не
насртати
,
ја
се
бранити
!
сав
јесам
стојати
гологлав
око
сед
поп
.
Станка
се
груда
надимати
...
и
попасти
он
благосиљати
!
...
ни
дотле
јесам
мислити
на
сан
и
одмор
,
а
сад
он
тај
сасвим
проћи
.
он
прићи
Алекса
,
узити
он
рука
и
оросити
јесам
суза
:
—
Баба
!
...
ја
осећати
да
ја
јесам
бог
опростити
!
...
опростити
и
ти
за
онолики
твој
мука
и
невоља
!
...
А
који
јесам
тај
родитељ
што
мрзети
свој
дете
?
имати
ли
игде
,
под
овај
божји
покров
,
таки
чудовиште
?
...
разумети
се
да
јесам
давно
опростити
.
он
јесам
већ
и
заборавити
свој
мука
у
овај
радост
...
зор
јесам
синути
румен
и
сјајан
.
ниједан
облачак
не
сакрити
сјајан
сунашце
.
светло
,
велик
,
пустити
оно
свој
сјајан
зрака
,
тај
обасјати
пољана
роса
орошен
...
—
Чупић
!
—
рећи
Станко
.
—
ти
јесам
наш
војвода
.
и
ја
,
као
твој
млад
,
молити
ти
:
пустити
ја
до
кућа
!
...
Зажелео
јесам
се
свој
кров
,
свој
укућанин
!
...
Отишао
бити
само
да
целивати
онај
сав
праг
!
...
—
Ида
,
Станко
!
...
ето
,
и
Алекса
моћи
с
ти
поћи
...
Ветрић
јесам
шушкати
зелен
лишће
,
грање
јесам
пуцкарати
под
нога
,
тица
јесам
певати
поздрављати
бео
дан
,
а
кроз
шум
се
чути
хукати
дрински
талас
...
и
сам
помисао
да
хтети
сербезно
прекорачити
сав
праг
,
раздрагати
јесам
Станка
.
А
већ
укућанин
:
мајка
,
браћа
,
снаха
,
дечица
...
па
Јелица
...
тај
храбар
,
леп
девојка
!
...
срце
он
јесам
играти
од
радост
!
...
—
помислити
,
баба
!
...
сад
,
о
Илина
дне
,
равно
шест
година
!
...
ала
тај
бити
мука
!
...
и
као
што
она
пословица
казати
:
два
се
риба
на
један
жар
пећи
,
па
један
велим
:
„
ја
јесам
зло
”
,
а
други
:
„
ја
јесам
још
горе
!
”
тако
и
Алекса
.
он
јесам
веровати
да
се
Станко
намучити
,
али
се
јесам
опет
моћи
намучити
толико
колико
он
.
—
мој
синак
,
те
још
какав
мука
!
...
Шта
ти
све
не
претрпети
ја
и
она
твој
јадан
мати
!
...
дан
за
дан
освитати
јесам
све
црн
и
жалостан
!
...
па
...
нигде
он
крај
не
видити
!
...
људи
бежати
од
ти
као
да
јесам
кужан
.
толико
ја
пута
бити
доћи
да
кидисати
на
овај
јадан
живот
!
...
Знаћеш
,
ако
бог
да
,
и
сам
шта
јесам
мука
родитељски
;
али
оно
што
ја
преко
глава
претурити
,
не
дати
бог
ни
велик
душманин
!
...
па
он
онда
окренути
причати
све
до
ситница
...
Станко
јесам
ићи
поред
он
оборен
глава
,
слушати
мука
и
патња
какав
нигда
чути
јесам
.
—
Па
,
опет
,
хвала
јесам
бог
!
...
он
кад
да
—
да
!
...
његов
јесам
рука
вазда
пун
,
а
његов
јесам
дар
сладак
!
—
рећи
Алекса
и
подигнути
капа
тај
се
прекрсти
.
—
и
ево
,
док
овај
мало
рашчистити
од
Турчин
,
и
оженити
ти
!
...
рад
јесам
видети
и
ту
радост
за
живот
...
А
,
гле
,
тај
за
она
и
не
питати
!
...
па
поглед
Станка
испод
ока
.
А
овај
јунак
,
који
јесам
толико
чудо
починити
,
који
јесам
толико
пута
смрт
у
очи
погледати
—
не
усудити
се
погледати
отац
у
очи
.
Осећао
јесам
како
он
пламен
лизати
образ
.
и
да
јесам
Алекса
бити
до
тај
,
он
бити
моћи
чути
како
он
срце
лупати
...
али
Алекса
не
слушати
тај
,
он
стати
хвалити
Јелица
:
—
алал
она
млеко
материн
.
тај
јесам
јунак
девојка
!
...
Знаш
ли
,
синути
,
кад
јесам
оно
она
преко
праг
превести
,
ја
се
учинити
да
ја
се
сунце
у
кућа
родити
!
...
и
неки
јесам
благословен
она
њен
рука
:
шта
се
прихватити
,
напредовати
!
...
и
занети
се
старац
хвалити
Јелица
...
он
причати
о
она
леп
.
А
Станка
отићи
памет
далеко
,
далеко
...
он
се
сећати
свити
ситница
из
друговање
с
Јелица
...
пасти
он
на
памет
онај
жетва
...
Јелица
јесам
бити
с
он
на
моба
код
Шокчанић
,
баш
јесам
напоредо
жети
...
она
јесам
певати
онај
песма
:
Момче
нагнути
тридес'т
и
три
стопа
,
А
девојка
тридес'т
и
четири
.
он
запети
из
петни
жила
да
он
она
не
одмакнути
...
гонити
јесам
се
од
ручаница
до
заранак
,
и
ниједан
одмакнути
не
моћи
...
зној
јесам
кипети
,
али
се
ниједан
на
тај
не
освртати
...
наједанпут
,
пукнути
сапињач
под
грло
Јеличин
...
огрлица
клонути
и
баш
на
дно
сам
врата
смотрити
он
младеж
,
који
јесам
тако
дивно
стајати
на
онај
пун
грло
девојачки
...
—
Шта
ти
јесам
овај
?
—
упитати
он
и
такнути
прст
младеж
.
она
се
заруменити
,
јер
ветрић
пирнути
и
раздрљити
још
више
огрлица
,
те
Станко
моћи
видети
и
облина
груда
њен
...
као
махнитати
јурнути
и
побећи
...
али
Станка
тај
остати
у
памет
.
доста
пут
у
несан
ноћ
мислити
јесам
о
тај
младеж
и
груди
,
а
сад
сав
он
тај
изиде
пред
очи
тако
жив
и
јасно
као
да
гледати
Јелица
пред
себе
.
он
јесам
слушати
отац
.
он
бити
обузети
миљети
,
па
он
се
разлити
по
цео
снага
...
за
он
јесам
Јелица
бити
сав
срећа
земаљски
!
...
неки
Јелица
бити
његов
,
неки
доћи
тај
тренутак
да
смести
пољубити
онај
младеж
и
помиловати
онај
груда
—
па
трећи
дан
неки
он
кљувати
орли
и
гавран
!
...
и
ближити
се
атар
свој
село
,
и
успомена
он
бити
бујан
.
сваки
стаза
,
сваки
жбунић
бити
он
по
један
успомена
из
прошлост
...
онај
храст
што
јесам
онако
бесно
раширити
свој
круна
,
бити
она
јесам
једном
заклон
од
киша
.
на
овај
јесам
стаза
толико
пута
разговарати
...
иза
онај
жбун
викнути
он
јесам
једном
,
кад
јесам
туда
пролазити
,
показивати
он
прво
јагње
који
јесам
дуго
,
дуго
заједнички
миловати
.
па
како
он
јесам
мило
тада
погледати
.
—
Волеш
и
тај
јагањац
?
—
волети
.
—
ја
бити
се
,
да
ја
јесам
стид
,
играти
с
он
и
дан
и
ноћ
!
...
погледати
,
молити
ти
,
како
он
јесам
лепо
око
!
...
па
овај
бео
цвет
на
чела
!
и
...
гледати
,
некако
,
као
дете
!
...
—
доиста
...
—
Нан
ја
се
свакад
смејати
,
али
ја
не
грдити
...
ја
свако
наденути
име
...
и
не
дати
ниједан
заклати
!
...
сав
крити
кад
хтети
да
клати
,
а
ја
после
плакати
да
се
убити
...
не
знати
у
детињство
,
али
откако
јесам
омудрала
,
ја
јесам
окусити
јагњетина
...
Стигоше
пред
хан
.
он
бити
празан
.
нигде
живити
дух
,
ниједан
повесмо
дим
да
се
с
баџа
уздигнути
.
—
Пустош
!
—
рећи
Алекса
.
тај
Станка
тргнути
из
његов
сањарија
.
он
бацити
поглед
на
кућерина
и
намрштити
обрва
.
—
да
бог
да
сав
турски
кућа
овако
пропевати
!
—
рећи
Алекса
.
—
јесам
видети
где
јесам
ја
затворити
?
—
видети
јесам
.
—
да
се
увратити
!
...
—
моћи
,
баба
...
моћи
макар
данас
,
јер
ја
јесам
овај
први
весео
дан
после
шест
година
,
па
сам
рад
да
ја
ништа
овај
радост
не
помутити
!
...
оставити
сутра
...
прекосутра
...
кад
хтети
...
само
данас
моћи
!
...
—
Добра
,
кад
велим
...
хајдемо
онда
кућа
.
—
јесам
,
хајдемо
кућа
!
...
али
поглед
на
тај
проклет
кућа
и
овај
неколико
реч
што
она
с
отац
рећи
прекинути
он
овај
леп
сан
.
у
памет
се
његов
почети
поред
леп
лик
Јеличин
појављивати
и
омрзнути
лик
:
Крушка
,
Маринка
,
Иван
и
Лазар
...
пред
очи
он
изиде
онај
страшан
ноћ
кад
јесам
отац
избавити
...
Душа
он
се
гадити
од
онолики
кукавичлук
Крушкин
и
Маринков
...
као
да
јесам
осећати
њихов
хладан
леш
под
свој
прст
...
и
он
окренути
глава
на
други
страна
да
бити
побећи
од
тај
гадан
слика
...
али
на
други
страна
стојати
Иван
и
Лазар
...
Ивана
опколити
бео
дим
,
а
он
молити
и
преклињати
да
он
да
живот
,
молити
он
као
бог
...
А
Лазар
клецати
колено
...
лице
бледети
и
модрити
,
усна
поплавити
...
—
она
—
рећи
—
ала
јесам
тај
гадно
!
—
А
шта
?
—
упитати
отац
.
—
То
...
кад
човек
нешто
радити
,
па
после
,
кад
он
за
тај
доћи
плата
,
а
он
савити
грбача
као
ђерам
!
...
—
Мислиш
Лазар
?
...
—
и
Лазар
и
Ивана
и
она
два
гад
!
...
ја
бити
пре
прогутати
куршум
него
што
бити
замолити
!
...
—
и
ја
!
—
рећи
Алекса
поносито
.
—
кад
ја
живот
дотле
доћи
да
се
морати
за
он
човек
молити
,
ја
бити
он
прегорети
!
...
А
онај
...
ваљда
стрина
?
...
—
гад
!
...
Штета
што
она
бог
дати
онај
лик
човечји
!
...
ја
,
баба
,
волити
јунак
,
па
неки
ја
јесам
крвни
душманин
!
и
,
ево
,
жив
ја
бог
,
велим
ти
:
ако
се
кадгод
сусрести
с
јунак
,
и
ранити
он
—
на
плећа
хтети
он
свој
натоварити
и
склонити
да
он
не
кљувати
орли
и
гавран
!
—
јесам
.
јунак
требати
...
грехота
бити
бити
оставити
он
тело
незакопано
...
—
А
овај
!
...
—
и
Станко
пљунути
и
одмахнути
рука
.
—
овај
јесам
смрдљив
стеница
што
ти
нападати
из
мрак
.
А
кад
она
стати
очи
у
очи
,
они
се
вити
као
црв
!
...
мислити
јесам
да
јесам
бар
Лазар
друкчији
!
...
ја
јесам
мислити
да
јесам
јунак
;
и
,
младост
ја
мој
,
баба
,
да
јесам
тај
бити
,
ја
она
он
саранити
као
човек
,
чак
бити
поп
замолити
да
он
тело
опојати
!
...
али
овако
!
...
овако
само
жалити
што
јесам
с
таки
гад
расти
и
одрастати
и
што
јесам
толико
друговати
с
он
да
ја
јесам
чак
и
јаран
бити
!
...
Жалим
за
сваки
милошта
,
за
сваки
леп
реч
што
он
јесам
кад
рећи
!
...
и
мртав
се
стидити
!
...
Алекса
он
јесам
одобравати
.
он
се
чинити
да
се
друкчије
они
не
бити
ни
моћи
казнити
по
заслуга
него
како
она
јесам
Станко
казнити
...
Већ
бити
на
домак
кућа
.
кад
видити
Станко
како
се
мирно
вити
онај
бео
дим
с
кров
његов
и
како
право
ићи
горе
к
небо
—
он
заиграти
срце
...
.
за
тренутак
ишчилети
гадан
и
створити
се
леп
,
домаћи
слика
...
—
Станко
,
рано
мој
!
...
Станко
очи
мој
!
...
—
запевати
јесам
Петар
падати
синути
око
врата
и
љубити
он
...
и
љубити
се
и
грлити
се
...
она
мали
дечица
обиснути
око
пас
његов
викати
:
—
Чијо
!
...
Чико
!
...
он
јесам
љубити
све
...
срце
он
се
разиграти
у
груди
...
па
још
и
Јелица
ту
!
—
стати
!
—
рећи
он
и
збацити
капа
с
глава
.
требати
још
неки
да
поздравити
!
...
па
прићи
кућњи
праг
,
клечати
,
прекрсти
се
и
целивати
он
.
—
о
,
гнездо
мој
!
...
о
,
радост
мој
!
Баба
!
Најо
!
Браћо
!
...
сав
!
...
и
ти
,
Јелица
,
и
ви
деца
!
...
овамо
!
и
кад
сав
прићи
,
он
се
дигнути
,
погледати
она
и
рећи
:
—
Чули
јесам
један
мој
заклетва
.
и
ја
јесам
јесам
извршан
,
јуначки
извршити
!
сад
чути
други
!
сјајан
сунце
,
спрљити
ја
очи
ако
не
погинути
чувати
и
бранити
овај
гнездо
,
који
ја
овај
час
дати
толико
радост
колико
само
бог
праведник
у
рај
давати
!
...
сад
,
хајдемо
у
кућа
!
...
и
ући
сав
.
@card@
.
бојити
на
али
се
у
тај
доба
јесам
дати
ники
седети
мирно
под
свој
кров
.
јесам
ли
кадгод
покушати
да
дарнути
осињак
пун
оса
?
...
онда
јесам
видети
како
рој
полетити
у
очи
.
тако
исто
и
Турчин
.
дарнути
се
у
њихов
господство
,
у
њихов
сила
.
зар
се
поган
рајетин
смести
дрзнути
да
дигнути
рука
на
свој
господар
?
...
и
дигнути
се
сила
који
јесам
багателисати
тај
мали
чета
што
не
имати
честито
ни
џебана
.
тако
отпочети
борба
,
који
јесам
трајати
из
дан
у
дан
.
јесам
никакав
чудо
бити
наћи
леш
на
пут
.
о
тај
се
више
јесам
ни
водити
рачун
.
убити
Турчин
,
тај
бити
обичан
ствар
,
онако
исто
као
на
јутро
потегнут
чутура
...
као
што
рећи
,
Чупић
јесам
направити
добар
распоред
.
Срдан
Или
чувати
јесам
стражити
од
Турчин
од
ушће
Јадро
у
Дрина
,
па
низ
вод
до
Бадовинци
.
Сима
Катић
јесам
од
Бадовинци
па
до
ушће
Дрина
у
Сава
;
а
само
ушће
Дрина
чувати
јесам
страшан
јунак
зека
Селаковић
,
побратити
Станков
.
око
он
се
окупити
сав
дружина
Станков
,
али
он
више
не
звати
харамбаша
него
буљубаша
(
капетан
)
.
он
се
настанити
у
Парашница
.
тај
јесам
развити
барјак
слобода
и
позвати
сав
осветник
.
и
збиља
,
његов
јесам
чета
расти
.
многи
ускок
из
потлачен
српски
земља
долазити
под
његов
барјак
.
ево
како
јесам
он
примати
у
свој
дружина
:
—
одакле
јесам
?
онај
казати
.
—
како
ти
јесам
име
?
и
тај
он
казати
.
—
Рада
шта
јесам
оставити
свој
огњиште
?
—
од
зулум
.
Турчин
ја
побити
сав
чељад
и
кућа
запалити
.
—
Ко
ти
јесам
душман
?
—
сваки
који
чалма
носити
и
клањати
Мухамед
.
—
и
ти
јесам
доћи
ја
?
—
Теба
,
буљубаша
.
—
јесам
вичан
сваки
мука
и
невоља
?
—
не
знати
шта
бити
у
добар
радио
!
...
—
Умеш
ли
пушак
гађати
?
—
сигурно
као
длан
.
—
јесам
пливач
?
—
као
патак
!
—
А
ронац
?
—
као
риба
!
—
Умеш
ли
погинути
?
—
кад
год
тај
драг
бог
во
бити
!
...
без
његов
воља
не
умети
,
али
умети
убити
!
...
—
онда
ти
примати
!
...
ето
,
само
јесам
такав
бити
примати
у
зекин
чета
.
ко
јесам
имати
сав
тај
врлина
,
зека
он
јесам
слати
војвода
Чупић
да
он
он
предати
који
други
,
али
он
у
свој
чета
јесам
примати
...
један
вече
седети
јесам
око
ватра
...
зека
се
грохот
смејати
шала
Заврзановим
,
док
ти
се
створити
међу
она
Дева
.
Чим
он
видети
,
поскакати
.
он
само
повући
зека
за
рукав
...
и
чим
се
сашаптати
с
он
,
зека
се
окренути
:
—
дед
,
ко
јесам
јунак
?
—
ја
!
...
ја
!
...
ја
!
...
—
заграјати
са
свити
страна
.
—
ронац
ја
требати
.
—
сав
јесам
!
—
рећи
заврзан
.
—
онда
...
ево
ви
осморица
!
...
ударити
вод
,
допловити
до
турски
шајак
што
јесам
на
онај
страна
...
ти
,
Дева
,
рећи
да
имати
алат
?
—
ту
јесам
!
—
рећи
Дева
,
скидати
бео
пртен
торба
што
јесам
бити
упртити
.
—
осам
сврдао
.
јесам
моћи
више
наћи
!
—
Доста
!
—
рећи
зека
и
узити
сврдао
тај
она
разделити
онај
осморица
.
—
на
!
ево
ви
сав
по
један
.
сад
ударити
овуда
на
вод
,
па
се
крити
по
вода
док
се
шајак
не
навести
.
Чим
она
навести
,
ви
сваки
узети
по
један
и
бушити
овај
сврдао
.
заврзан
се
слатко
насмејати
.
—
ја
душеван
човек
,
бого
милостив
!
сад
,
ето
,
хтети
и
риба
да
хранити
!
...
А
ко
тај
измислити
?
—
Дева
—
рећи
зека
.
—
е
,
јесам
домишљан
!
...
тај
он
вредити
турски
царевина
!
...
Дева
само
одмахнути
глава
,
а
зека
наставити
:
—
да
се
похитати
!
...
ја
хтети
она
с
осталом
дружина
већ
причекати
на
обала
!
...
—
да
се
ићи
!
—
рећи
заврзан
,
свлачити
руво
са
себе
.
тај
исто
урадити
и
остати
,
и
,
остати
до
половина
наг
,
узети
сврдао
...
заврзан
он
дигнути
увис
:
—
бог
тај
дати
ратар
,
сад
јесам
алат
и
ратник
!
...
алал
тај
вера
,
Дева
!
...
—
и
замакати
с
дружина
у
шибљак
!
...
Ноћ
се
спустити
мрачан
...
облак
се
разигравати
по
небо
као
мрк
вук
.
Овде-онде
шинути
муња
...
Турчин
се
спремати
за
прелазак
.
бити
она
јесам
до
један
буљук
...
разговор
се
међу
она
водити
тихо
,
мирно
;
знати
јесам
да
туда
четовати
зека
буљубаша
,
чији
име
за
кратак
време
постати
страшило
...
—
Хоћемо
ли
,
људи
?
—
Хајд
,
бивати
.
—
Само
лагати
...
ако
се
дочепати
обала
и
луг
,
јесам
ми
ни
брига
...
и
Турчин
се
приближавати
обала
.
—
дед
,
Асо
,
ти
имати
добар
,
очи
:
причучнути
па
погледати
видити
ли
се
когођ
на
обала
?
...
Асо
причучнути
и
стати
разгледати
.
потрајати
неколико
тренутак
,
и
он
се
дигнути
:
—
ни
шибљика
се
не
мицати
,
моћи
слободно
поћи
.
Приђоше
дрешити
шајак
.
вод
јесам
хуктати
као
бесан
.
кад
она
глава
принети
ближе
,
као
да
чути
звоно
у
даљина
.
и
само
тај
;
све
друго
бити
мирно
као
у
гроб
...
неки
тајанственост
обавити
природа
.
—
А
шта
ли
јесам
оно
?
...
—
упитати
Асо
и
загледати
се
у
вод
...
риба
!
...
ја
грдан
сом
што
заронити
!
...
стајати
колико
човек
!
...
—
јесам
добро
што
риба
виђати
...
—
рећи
један
стар
Турчин
.
—
како
бити
бити
да
ја
овдје
преноћити
,
па
сутра
да
се
навести
.
—
А
где
ти
јесам
хвала
,
ђеда
!
...
—
привикати
неколико
она
.
—
ја
велим
да
бити
паметан
овако
урадити
!
—
рећи
старац
.
—
да
ићи
!
...
да
ићи
!
...
привикати
неки
.
—
валах
,
не
бити
с
горег
бити
ни
овде
преноћити
права
велим
ђеда
!
—
привикати
други
...
—
ма
,
људи
,
ја
се
зло
слутити
!
—
ти
јесам
и
онако
злослут
!
остати
,
па
се
вратити
ханума
—
ја
ићи
!
—
рећи
он
један
.
и
почети
улазити
у
шајак
.
—
овако
јесам
бости
—
говорити
онај
што
јесам
ђеду
корети
.
—
ако
пресалдумити
ноћас
и
докопати
се
луг
—
онда
ја
ич
брига
јесам
!
А
прећи
хтети
.
нигде
живити
дух
!
...
ники
ми
се
,
бивати
,
и
не
нада
!
...
па
онда
хтети
луг
до
Шабац
;
а
кад
бити
у
град
,
бар
хтети
ми
се
рећи
да
јесам
јунак
!
...
Одрешише
шајак
,
и
вод
она
понети
...
Страшно
изгледати
на
таван
ноћ
те
дрински
шајак
,
јер
оне
пловити
попречке
,
па
изгледати
као
неки
грдан
тичурина
са
раширен
крило
...
Наоружани
дуг
шара
,
Турчин
лагано
и
тихо
разговарати
...
погледати
јесам
често
на
десни
обала
,
спреман
да
одговорити
на
напад
.
ни
сањати
јесам
откуд
она
опасност
долазити
...
наједаред
викнути
ђеда
:
—
Шта
јесам
овај
?
—
Шта
?
—
привикати
са
свити
страна
.
—
вод
куљати
!
...
и
збиља
,
на
неколик
место
избијати
живити
воден
кључ
на
шајак
.
замало
и
вод
потопити
дно
и
осетно
се
моћи
опазити
како
шајак
тонути
...
док
привикати
и
из
други
шајак
:
—
и
у
ми
тако
исто
!
завладати
страх
...
Турчин
се
окаменити
.
ники
да
пасти
на
памет
шта
требати
радити
...
тако
јесам
трајати
неколико
минута
.
вод
јесам
међутим
куљати
све
више
и
више
.
давно
јесам
прећи
преко
колено
...
наједаред
шајак
се
стати
окретати
,
јер
бити
пасти
у
вртлог
,
страшан
дрински
вртлог
...
неко
викнути
:
—
сад
јесам
пропао
!
...
Скачи
у
вод
!
...
Скочи
један
,
па
као
у
бездан
.
Вис
се
не
појавити
...
Скочи
други
—
исто
тако
...
Турчин
се
скаменити
...
Шајка
јесам
тонути
,
а
они
не
имати
кураж
бацити
се
у
недра
тај
ала
што
тако
хукати
...
—
јао
!
—
дрекнути
ђеда
,
и
нестати
он
у
вал
.
—
Што
тај
бити
!
?
—
упитати
преплашено
један
.
—
ја
се
учинити
да
он
њетко
свући
.
на
други
шајак
дрекнути
други
...
ваздух
се
почети
проламати
од
писка
и
јаук
.
Чудновато
се
сав
тај
мешати
са
хук
талас
...
Голи
син
већ
поскакати
на
шајак
,
па
одатле
бацати
и
гурити
један
по
један
у
вртлог
...
за
тренут
ока
вод
прогутати
и
шајак
и
товар
,
само
се
голи
синов
спасти
.
они
испливати
на
обала
.
пред
она
се
појавити
зека
.
—
готово
?
—
упитати
.
—
све
!
—
одговорити
заврзан
.
—
и
шајак
и
Турчин
!
...
Дрина
ми
јесам
бити
не
моћи
бол
бити
!
...
ја
јесам
толико
замиловати
да
ја
хтети
неколико
пута
на
дно
повући
!
...
једно
двапут
ја
баш
жестоко
усукати
:
стојати
јесам
као
кукуруз
кад
он
суша
запећи
!
...
—
То
јесам
бити
у
вртлог
?
—
упитати
зека
.
—
у
вртлог
.
—
Добра
јесам
...
него
да
се
повући
у
шибљак
—
рећи
буљубаша
.
таман
се
кренути
,
а
Станко
међу
она
.
—
побратимити
,
—
рећи
зека
—
с
ти
морати
говорити
.
носити
ти
поздрав
од
Чупић
.
и
одвојити
се
од
чета
.
—
Турчин
јесам
навалити
са
свити
страна
...
неки
јесам
прећи
на
пруд
,
неки
код
Лешница
,
а
неки
на
подина
.
сила
јесам
голем
.
Чупић
ја
послати
да
ти
јавити
да
поћи
Балотић
и
ту
хтети
се
с
она
наћи
!
—
Добра
!
—
рећи
зека
.
—
Још
нешто
,
побратимити
!
—
Шта
,
побра
?
—
упитати
зека
.
—
овај
ти
молити
ја
:
примити
ја
у
твој
чета
!
...
зека
он
саставити
рука
око
врата
.
—
Ева
тај
старешинство
,
побра
!
—
То
хтети
!
зар
ти
,
који
толики
чудо
градити
,
јесам
ваљан
старешина
?
и
,
после
,
шта
ја
јесам
тај
:
старешинство
?
...
ако
бити
потреба
,
лако
хтети
се
договорити
;
а
,
после
,
и
твој
људи
већ
ти
познати
...
—
онда
,
побратимити
,
добро
ја
доћи
!
—
и
зека
издати
налог
да
се
кретати
...
Пропишта
црн
земља
под
грдан
терет
...
турски
буљук
ницати
са
свити
страна
,
као
печурка
.
град
шабачки
и
поље
око
Шабац
бити
притиснути
војска
...
дигнути
се
сила
да
уништити
слобода
;
дигнути
се
цар
из
Стамбол
да
згазити
шаку
јад
,
дојучерањи
роб
свој
...
последњи
дан
јул
и
први
дан
август
@card@
.
година
само
јесам
пушак
пуцати
...
ту
јесам
моћи
дахнути
чист
ваздух
од
барутни
дим
и
прашина
што
јесам
дизати
копита
коњски
...
и
борити
се
,
тући
се
на
сав
страна
;
оживети
чест
и
жбунов
;
иза
сваки
трн
пушак
јесам
пуцати
...
на
један
стран
заповедник
врховни
вожд
,
Кара-Ђорђе
,
с
војвода
:
Лук
Лазаревић
,
Стојан
Чупић
,
Милош
Поцерац
,
Јаково
Ненадовић
,
Цинцар
-
Јанка
,
Цинцар
-
Марка
,
Јанка
Катић
из
Рогача
и
још
многи
...
на
други
Сулејман
-
паш
,
што
он
звати
Кулин
-
капетан
,
с
делија
босански
:
Мехмед
-
капетан
из
Зворник
,
Синан
-
паш
Херцеговац
,
мула
Сарајлија
,
Беширевић
ас
и
други
.
Кара-Ђорђе
јесам
имати
мало
људи
према
турски
сила
.
оно
што
јесам
пред
Турчин
ставити
,
бити
јесам
свега
@card@
.
@card@
с
коњица
.
Међутим
,
Сулејман
,
или
Кулин
,
водити
јесам
војска
преко
@card@
.
@card@
људи
.
и
тај
бити
јесам
потурчењак
,
јунак
,
брат
,
јер
језик
он
јесам
матерњи
српски
језик
!
...
Кара-Ђорђе
јесам
у
сам
поље
мишарски
ископати
шанац
,
баш
на
онај
равница
на
врх
брдашце
мишарски
.
у
шанац
јесам
сместити
нешто
пешадија
,
а
остати
јесам
разасути
по
онај
честама
.
војска
што
јесам
у
шанац
бити
јесам
водити
борба
;
тај
јесам
бити
главна
трупа
;
а
чарка
јесам
заподевати
с
Турчин
онај
омањи
четица
.
у
уторник
,
@card@
.
јул
,
око
велик
заранак
,
довести
Кара-Ђорђу
један
Турчин
што
се
јесам
предати
.
Кара-Ђорђе
јесам
баш
нешто
говорити
с
Лук
,
Јаково
и
Чупић
,
кад
он
јавити
.
—
довести
ја
тај
Турчин
!
—
заповедати
он
.
Чим
он
извести
пред
лице
Вождов
,
Чупић
се
пљеснути
рука
:
—
Дева
!
—
викнути
он
.
—
ја
јесам
,
Стојан
.
—
одакле
ти
?
!
—
из
град
.
—
ти
он
познавати
?
—
упитати
Кара-Ђорђе
Чупић
.
—
бог
с
ти
!
знати
он
сав
Мачва
!
...
он
јесам
многи
кад
ојадити
!
...
—
којекуде
...
па
шта
јесам
радити
код
Турчин
?
—
упитати
он
Вожд
.
—
хтети
јесам
сазнати
шта
намеравати
.
—
Па
јесам
сазнати
?
—
јесам
...
сутра
зором
кретати
Кулин
сав
сила
на
ти
.
он
хтети
ударити
овуда
друм
,
јер
он
јесам
намера
продрети
до
Београд
...
војска
имати
много
,
али
тај
јесам
ништа
!
...
Наша
војска
јесам
онако
велик
,
немати
ни
онолико
оружје
,
али
имати
више
срце
!
...
ја
јесам
гледати
како
неколико
људи
разгонити
читав
буљук
.
—
дакле
,
сутра
?
—
сутра
зором
...
—
којекуде
...
ићи
,
одморити
се
...
—
ја
јесам
никад
уморан
.
—
онда
јесам
гладан
...
Ида
се
презалогајити
и
...
којекуде
...
скинути
тај
турски
руво
...
—
То
јесам
већ
и
јесам
мислити
!
—
рећи
Дева
,
па
се
склонити
у
онај
тишма
да
потражити
гутљај
ракија
и
залогај
хлеб
.
—
онда
да
се
договорити
шта
ми
ваљати
радити
—
рећи
Кара-Ђорђе
.
и
стати
правити
распоред
борба
.
Докопаше
да
Лука
Лазаревић
дати
коњица
.
он
хтети
заузети
леви
страна
бојни
поприште
и
сакрити
се
с
коњица
у
густ
честар
.
на
дан
знак
из
шарампов
(
шанац
)
,
а
тај
јесам
пошто
се
трећи
топ
испасти
,
ударити
јуриш
с
бок
на
Турчин
и
пробити
се
кроз
она
...
Јанка
Катић
поћи
хтети
са
свој
трупа
навише
,
Орид
,
и
ту
хтети
причекати
сила
турски
.
Јаков
Ненадовић
хтети
заузети
пут
што
водити
Добрава
,
а
тај
јесам
данашњи
друм
што
водити
од
Шабац
Ваљево
.
Стојан
Чупић
и
Милош
Стојићевић
распоредити
Мачван
и
Поцерце
тако
како
хтети
прасити
Турчин
одступница
Шабац
...
—
којекуде
...
јесам
ли
углавити
?
—
упитати
Вожд
.
—
јесам
—
рећи
војвода
.
—
сад
неки
сваки
ићи
свој
људи
.
и
разићи
се
.
осванути
@card@
.
август
.
од
рана
зор
почети
таламбас
,
свирка
и
борија
.
Турчин
се
спремати
за
полазак
...
небо
бити
прошаран
облак
...
од
Дрина
се
дизати
један
повећи
густ
облак
.
ваздух
завладати
тишина
...
сав
се
утишати
,
само
јесам
моћи
видети
како
ветар
овде-онде
повијати
сув
спарушен
трава
по
пољана
...
али
земља
потутњује
од
сила
...
Прислониш
уво
к
земља
и
лепо
разазнавати
топот
коњски
.
људи
који
бити
у
шарампов
разговарати
:
—
овај
што
јесам
до
данас
бити
,
јесам
ништа
—
велим
један
.
—
ја
мислити
да
хтети
тек
данас
бити
окршај
!
...
—
Вал
,
неки
бити
!
—
велим
један
шаљивчина
.
—
овако
седити
као
баба
!
...
па
и
овај
Турчин
канда
јесам
правити
Турчин
!
...
Опалиш
на
он
,
а
он
одмах
нокат
у
ледина
,
па
беж̓
у
град
!
...
да
ја
јесам
овако
ударити
на
какав
иђита
!
...
—
Чина
ја
се
,
данас
хтети
бити
и
иђита
!
...
Слушај
како
тутњити
...
и
заиста
,
тутњава
долазаше
све
ближе
и
ближе
...
Већ
се
моћи
добро
разазнат
топот
копита
.
Кара-Ђорђе
искочити
на
бедем
и
стати
гледати
.
у
тај
пар
појавити
се
војска
.
свирка
,
таламбас
и
халакање
проламати
небо
над
Мишар
.
први
ред
ићи
јесам
безбрижно
,
затурити
шара
на
раме
као
врљика
...
Кара-Ђорђе
шетати
шанац
мирно
.
ниједан
он
се
рибић
на
лице
не
померити
.
он
гледати
војска
како
се
приближавати
...
онда
се
окренути
тобџија
:
—
пазити
!
—
рећи
.
—
А
ви
—
рећи
ратник
—
моћи
пре
палити
док
топ
не
пукнути
!
али
добро
да
ја
гађати
!
...
грехота
јесам
да
куршум
џабе
отићи
!
...
којекуде
...
он
јесам
данас
скуп
од
глава
!
...
први
ред
Турчин
доћи
већ
на
домак
бедем
шарампов
.
Кара-Ђорђе
скочити
у
шарампов
,
прићи
топ
,
поглед
у
нишан
и
рећи
хладно
као
да
бог
називати
:
—
пасти
!
Тобџија
принети
витиљ
и
трешњевац
рикнути
...
плотун
он
не
дати
ни
издушити
...
проломити
се
турски
војска
,
али
само
за
тренутак
...
пасти
читав
лес
,
али
као
год
кад
штап
по
водити
ударити
,
после
један
тренутак
не
знати
где
јесам
ударити
;
тако
исто
Турчин
попунити
празан
место
.
Тобџија
бити
опет
топ
напунити
.
Кара-Ђорђе
прићи
и
погледати
опет
нишан
.
—
Дора
јесам
!
—
рећи
.
—
пасти
!
...
и
опет
рикнути
топ
,
и
опет
загрмети
плотун
,
и
опет
се
ускомешати
и
проломити
турски
ред
...
сад
и
Турчин
припуцати
.
Запеваше
куршум
свој
самртан
песма
...
Кара-Ђорђе
рећи
:
—
не
пуцати
!
...
само
кад
топ
пукнути
,
онда
по
један
ватра
!
...
али
се
Турчин
нагло
приближавати
...
моћи
јесам
сваки
лице
сагледати
.
Кара-Ђорђе
наредити
те
пукнути
и
трећи
топ
...
Пошто
се
грмљавина
проломити
,
он
погледати
на
онај
густ
честар
лево
...
наједаред
затутњити
нешто
...
зазвекетати
сабља
као
по
неки
вишој
заповест
,
и
пушак
турски
умукнути
.
сила
застати
и
окренути
се
...
и
јекнути
кроз
војска
:
—
опколити
јесам
!
сав
хтети
ми
потући
као
миш
!
на
сваки
лице
бити
извајан
страх
...
Оштро
око
Кара-Ђорђево
смотра
тај
.
он
јесам
очекивати
тај
тренутак
.
Скочи
на
бедем
,
тргнути
нож
па
викнути
:
—
за
нож
!
...
и
упасти
у
Турчин
као
љут
рис
.
збуњен
,
преплашен
,
Турчин
не
умедоше
ни
рука
маћа
...
један
борац
причати
ја
јесам
и
описати
тај
тренутак
овако
:
ко
јесам
имати
јатаган
,
косити
јесам
као
оштар
кос
;
ко
јесам
имати
,
он
јесам
клати
свој
нож
.
гледати
јесам
један
дечак
,
јесам
он
бити
седамнаест
година
,
ситан
,
мален
,
па
како
јесам
имати
нож
ни
јатаган
,
он
докопати
неки
бритва
па
ухватити
један
Туркешања
што
бити
он
моћи
у
зуб
носити
,
закоцаћити
он
глава
па
стругати
бритва
...
пораз
јесам
бити
очевидан
.
Турчин
,
кад
доћи
себе
,
више
и
не
мислити
на
борба
и
одбрана
него
на
бекство
...
Јурнуше
на
сав
страна
...
устаник
она
убијати
и
празан
пушка
,
као
врљика
...
ту
,
баш
на
сам
Мишар
,
погинути
Сулејман
,
Кулин
...
сукоб
се
с
Лук
...
и
потегнути
један
на
други
кубурлија
,
али
слагати
.
они
потегнути
сабља
и
Кулин
скршити
Лукин
сабља
до
балчак
...
кад
се
Лук
видити
на
невоља
,
он
скочити
с
коњ
и
побећи
у
чест
.
Турчин
се
склептати
око
богат
такум
на
коњ
,
а
Кулин
се
натурити
за
Лук
.
Међутим
,
Лукин
он
момак
дочекати
ватра
из
пушак
и
оборити
на
место
.
Прште
турски
војска
...
војвода
се
натурити
за
она
у
потера
...
Бежало
се
тај
на
сав
страна
;
чак
јесам
неки
и
на
Сава
ударити
,
али
јесам
и
тамо
за
она
отићи
потера
...
@card@
.
„
на
мир
”
Баш
лице
на
Велика
госпођа
Станко
стигнути
дом
.
сав
живо
потрчати
из
кућа
преда
он
.
—
јесам
жив
?
—
хвала
бог
!
—
А
ви
?
—
сав
јесам
добро
,
бог
хвала
!
он
се
стати
здравити
с
укућанин
.
овај
пут
поздравити
се
и
с
Јелица
...
девојка
јесам
облити
руменило
.
она
сагнути
глава
,
оборити
очи
земља
,
па
се
лепо
видети
сенка
дуг
трепавица
што
јесам
пасти
по
онај
румен
образ
.
Беше
заборавити
да
она
пустити
рука
.
Осећао
јесам
рај
држати
њен
рука
у
свој
.
тај
опазити
и
Алекса
и
Петар
и
осмехнути
се
.
Алекса
додати
више
у
шала
:
—
Па
добро
...
добро
!
...
пустити
она
барем
рука
.
Јелица
,
као
опрљити
,
тргнути
рука
и
побећи
у
кућа
!
А
он
остати
на
место
као
окаменити
од
стид
...
—
ех
,
ех
,
ех
...
добро
...
добро
!
...
него
,
хајде
у
кућа
!
...
видити
ја
већ
шта
ти
требати
!
—
рећи
Алекса
и
потапшати
он
по
плећа
.
и
поћи
у
кућа
.
—
Синоћ
јесам
ти
се
надати
!
—
рећи
он
отац
.
—
бити
јесам
овде
и
попасти
!
...
Дева
ми
доћи
и
рећи
да
јесам
жив
и
здрав
,
а
богами
,
бити
јесам
у
страх
!
Заседоше
око
огњиште
.
Петар
упиљити
у
његов
мушки
лице
,
јесам
моћи
да
он
се
нагледати
.
—
Причај
ми
како
јесам
бити
тамо
!
—
рећи
Алекса
.
—
Чекај
да
он
се
прво
сит
нагледати
!
—
рећи
Петар
окоран
.
—
ех
,
сито
!
као
да
јесам
тај
најести
се
,
па
бити
сит
!
...
ето
,
па
он
гледати
,
а
он
нека
причати
!
...
и
Станко
развести
надугачко
и
нашироко
прича
о
бој
.
таман
се
он
распричати
у
велик
јек
,
а
доћи
поп
с
Јов
Јуришић
.
Назваше
бог
и
поздравити
се
.
—
ето
,
мало
сести
,
па
ми
Станко
причати
—
рећи
Алекса
.
—
ја
жесток
бој
,
бого
милостив
!
...
па
тај
се
,
међер
,
јуначки
гинути
.
—
Јуначки
!
—
потврђивати
Станко
.
и
морати
поново
присести
и
поп
опричати
од
почетак
до
крај
.
они
слушати
његов
жив
прича
с
велик
пажња
.
—
Па
шта
јесам
бити
с
Лук
?
—
упитати
поп
Милоје
.
—
зар
погинути
?
—
Ко
?
...
војвода
Лук
?
...
не
гинути
тај
лако
!
—
рећи
Станко
.
—
Још
хтети
он
многи
Турчин
запржити
чорба
!
—
Па
како
остати
жив
кад
јесам
он
Турчин
са
свити
страна
опколити
?
—
Ева
како
!
...
кад
он
Кулин
пребити
сабља
и
кад
видити
да
хтети
погинути
,
он
притегнути
коњ
дизгина
и
стукнути
он
неколико
корак
назад
;
онда
се
махати
пас
,
тргнути
арбија
и
полет
,
дојурити
до
Кулина
и
ударити
он
онај
арбија
по
нос
тако
да
овај
сав
крв
облити
.
—
Аих
!
—
пљеснути
рука
сав
.
—
Турчин
се
склептати
око
старешина
,
само
један
полет
права
к
он
.
он
ти
он
дочекати
онако
на
коњ
,
извући
нога
из
узенгија
,
кад
он
се
Турчин
сасвим
примакнути
,
ударити
он
нога
у
лажачицу
...
Турчин
се
извртети
,
јаукати
,
а
он
скочити
с
коњ
и
побећи
у
неки
честар
.
—
алал
он
вера
!
—
рећи
одушевљено
поп
Милоје
.
—
ја
после
јесам
ту
бити
—
наставити
Станко
—
али
чути
јесам
,
пронети
се
глас
,
да
јесам
војвода
Лук
погинути
...
видети
јесам
Чупић
како
се
заплакати
...
Кажу
да
јесам
и
војвода
Ђорђе
сузити
ударити
!
...
и
већ
ожалити
он
.
кад
јесам
!
...
тај
тај
син
пред
вече
изаћи
из
честар
,
увити
као
була
,
па
права
војвода
Ђорђе
...
—
А
што
се
увити
?
—
упитати
Јов
Јуришић
.
—
свега
он
изрешетати
турски
куршум
!
...
тринаест
рана
на
он
!
—
тринаест
?
!
—
јесам
,
тринаест
,
али
ништа
тај
!
послати
он
војвода
Ђорђе
у
Орашачку
ада
да
се
вид
!
и
извидати
се
...
Још
јесам
он
штошта
о
појединац
распитивати
,
а
Станко
она
јесам
о
сав
причати
...
и
разговор
се
отегнути
до
ручаница
.
тада
се
поставити
совра
.
Поп
и
Јов
дигнути
се
дома
.
—
да
ручати
!
—
рећи
Алекса
.
—
Данас
хтети
!
...
и
ми
јесам
празник
—
рећи
поп
.
—
То
хтети
сутра
—
додати
Јов
смешкати
се
.
—
онда
добро
—
сутра
!
—
рећи
Алекса
.
Станко
видити
њихов
поглед
и
осмејак
и
питати
се
:
што
ли
се
онако
смешкати
?
...
Пошто
испратити
овај
двојица
,
они
засести
за
совра
.
пред
сам
ноћ
дигнути
се
Станко
иза
совра
и
стати
обилазити
башта
.
Дође
до
обор
и
видити
Јелица
где
кравити
муза
.
он
она
прићи
.
—
зар
ти
?
—
А
што
не
бити
?
—
рећи
она
,
а
румен
јесам
облевати
.
—
не
корем
,
него
...
хвала
ти
!
Јелица
не
одговорити
ништа
.
замајати
се
одајајући
телити
.
—
да
држати
теле
?
—
упитати
Станко
колико
само
да
почети
разговор
.
—
Можеш
!
—
рећи
она
.
и
он
прићи
,
ухватити
теле
за
уш
и
чучити
преда
он
.
Јелица
почети
мусти
,
а
он
се
загледати
у
она
...
у
толики
јесам
борба
бити
,
па
он
сваки
бити
лакше
почети
него
разговор
с
Јелица
...
свести
он
се
језик
!
...
—
Па
шта
ја
ти
радити
?
—
упитати
јесам
,
колико
да
рећи
штогод
.
—
ето
...
—
јесам
ја
пожелети
?
она
он
само
погледати
онај
њен
велик
очи
,
као
да
бити
хтети
рећи
:
што
питати
?
—
ја
јесам
се
ти
ужелети
као
дете
мајка
!
...
она
јесам
мусти
...
млаз
млеко
шибати
у
музлица
...
—
Шта
ти
јесам
?
!
...
—
зар
ја
?
—
питати
она
.
—
Теба
,
јесам
!
...
зар
не
проговорити
толико
година
реч
честито
,
па
јако
ти
питати
,
а
ти
ћутети
!
—
Шта
да
ти
казати
?
—
Па
...
ето
...
—
рећи
он
одобровољити
се
—
јесам
ја
пожелети
?
—
А
што
ја
питати
?
!
...
зар
не
знати
?
!
...
—
Па
...
знати
,
али
јесам
жељан
твој
разговор
!
...
Жељан
јесам
чути
тај
из
твој
уста
!
...
Знаш
откад
тај
јесам
чути
!
...
Шест
година
тај
јесам
бити
мој
сан
...
ја
јесам
у
памет
замишљати
само
ти
...
па
јако
...
хтети
да
тај
чути
из
твој
уста
!
...
јесам
ја
пожелети
?
—
јесам
!
...
—
много
?
...
—
као
травка
роса
!
—
рећи
она
,
а
румен
она
облевати
лице
...
—
да
ти
јесам
волети
,
ја
не
бити
прекорачити
твој
праг
!
...
ти
знати
како
код
ми
гледити
одбегао
девојка
.
ја
јесам
и
бегуница
постати
,
само
да
бити
твој
бити
!
...
ја
јесам
твој
кров
мио
од
мој
!
.
.
ја
бити
,
чинити
ја
се
дати
онај
кућа
у
који
јесам
се
родити
,
само
за
један
ћошак
твој
дом
!
...
Станко
јесам
слушати
,
а
душа
он
се
заносити
.
—
јесам
ли
ти
добар
бити
у
кућа
?
—
као
родити
!
...
боље
него
родити
!
...
од
баба
па
до
најмањег
дете
у
кућа
сав
ја
пазити
!
...
оно
што
у
свој
кућа
не
имати
—
наћи
јесам
овде
!
...
пустити
теле
!
...
он
пустити
теле
.
она
узити
музлица
и
понети
у
кућа
,
а
он
ићи
поред
она
опити
и
занети
...
спустити
се
ноћ
...
на
небо
ниједан
облачак
,
а
плаветнило
небесан
осут
звезда
,
као
зелен
трава
роса
у
пролеће
.
Станко
се
одвојити
од
укућанин
и
отићи
у
воће
да
тамо
сачекати
Јелица
.
презати
јесам
на
сваки
шушањ
и
изгледати
...
најзад
се
све
у
кућа
смирити
...
ето
и
она
...
Још
издалека
јесам
смотрити
и
поћи
у
сусрет
.
—
она
,
побогу
!
...
—
рећи
нестрпљиво
.
—
морати
јесам
причекати
док
полегати
...
—
Па
ја
се
и
не
љутити
на
ти
;
на
она
ја
јесам
криво
!
...
него
...
да
сести
...
и
,
узети
јесам
за
рука
,
одвести
јесам
дубоко
у
воће
,
тај
сести
...
трава
јесам
бити
доста
росан
,
али
се
ниједан
на
тај
јесам
обазирати
.
—
Знаш
ли
—
рећи
Станко
—
откад
се
овако
не
разговарати
?
...
ја
јесам
жељан
твој
реч
!
рећи
још
једаред
да
јесам
ја
пожелети
!
...
и
,
ухватити
јесам
за
рука
,
упиљити
у
њен
очи
и
лице
...
у
овај
тих
ноћ
,
у
овај
моћи
тишина
,
сам
с
онај
који
она
јесам
дражији
од
очи
,
Јелица
осетити
како
она
крв
ударити
у
глава
...
и
не
умеде
ништа
одговорити
.
—
јесам
ли
,
болан
!
...
Што
ја
не
казати
?
и
примакнути
она
се
још
ближе
,
па
она
обавити
свој
снажан
,
мушки
рука
око
пас
...
А
девојка
изгубити
памет
...
и
нехотице
одгурнути
његов
рука
,
одгурнути
јесам
готово
бесно
...
—
Шта
ти
јесам
?
—
упитати
јесам
Станко
.
она
скочити
:
—
Ништа
...
не
дирати
ја
!
—
зар
ја
ти
јесам
никад
загрлити
?
!
—
јесам
...
али
...
сад
само
моћи
!
...
моћи
молити
те
као
јединог
бог
!
—
ама
,
зашто
?
—
не
умети
ти
казати
!
...
али
ја
се
чинити
да
хтети
с
памет
сићи
ако
ја
се
дотакнути
!
А
сав
јесам
дрхтати
као
прут
.
да
јесам
Станко
бити
прибран
чути
бити
како
она
срце
бити
...
али
и
он
бити
полетети
у
свој
небо
жудан
и
жедан
,
па
наићи
на
така
препрека
—
наљутити
се
.
—
Добра
!
—
рећи
и
сагнути
глава
.
завладати
мртав
тишина
...
ни
ветрић
не
шушнути
;
само
јесам
нем
сведок
сањиво
жмиркати
...
и
Јелица
осетити
бол
у
душа
.
по
глас
Станков
слутити
јесам
да
он
јесам
права
...
А
она
бити
жао
што
се
наљутити
.
—
Шта
ти
јесам
?
...
—
упитати
прићи
он
.
А
Станка
доћи
да
се
заплакати
...
—
ти
се
љутити
...
А
немати
права
!
ја
ти
јесам
хтети
ништа
нажао
учинити
!
...
Поћута
,
па
кад
не
добити
никакав
одговор
,
она
опет
рећи
:
—
Немаш
права
!
...
моћи
се
љутити
!
...
—
зар
да
ти
не
смети
ни
загрлити
?
—
процедити
он
кроз
зуб
.
—
Смеш
...
али
сад
моћи
!
...
моћи
,
тако
ти
онај
што
ти
јесам
свет
!
...
никад
ти
више
јесам
волети
него
сад
,
јер
бити
ја
сад
бити
убити
се
,
кад
ти
видити
љутит
,
као
ударити
длан
о
длан
!
...
и
досад
јесам
твој
рука
падати
на
мој
рам
и
обвијати
се
око
мој
пас
,
али
овај
чудо
јесам
са
ја
бити
!
...
ја
осећати
да
хтети
ја
срце
излетити
из
прси
ако
ја
се
само
дотакнути
...
Полудећу
,
знати
ли
,
полудети
!
...
и
моћи
ја
гледати
тако
окоран
!
...
ја
јесам
само
ти
волети
,
ти
јединог
!
...
ја
јесам
пљунути
на
сав
родити
праг
,
примити
клетва
и
бабин
и
материн
,
као
велим
:
с
ти
хтети
срећан
бити
и
проклети
него
...
с
онај
благословен
!
...
па
јесам
полити
суза
...
кад
почети
јецати
,
Станка
се
дати
на
жао
...
он
јесам
узити
за
рука
и
привући
к
себе
,
а
она
он
пасти
на
рам
и
суза
оросити
срма
на
долама
...
Осетивши
глава
њен
на
свој
раме
,
Станко
заборавити
на
сав
...
обавити
она
рука
око
пас
,
па
она
стати
љубити
смеђ
кос
и
плачан
очи
...
Миља
он
се
разлевати
тело
.
девојка
у
његов
наручје
постајати
сав
миран
;
онај
ужаснути
наступ
плач
попуст
и
пољубац
се
стати
враћати
...
она
се
тргнути
:
—
Шта
чинити
ја
?
!
—
рећи
ужаснуто
.
—
не
бојити
се
!
...
сутра
хтети
ми
и
родитељ
овај
благословити
!
...
ко
се
волити
,
онај
се
и
љубити
!
—
рећи
Станко
заносно
,
држати
јесам
у
сав
наручје
...
А
сунце
на
смирај
,
а
у
авлија
Милош
Севић
пасти
гостити
.
Поп
Милоје
и
Јов
Јуришић
поћи
с
Алекса
да
он
намирити
с
Милош
.
позади
јесам
ићи
Станко
,
дичан
као
бор
,
поносит
као
соко
.
Чељад
се
ужурбати
да
она
дочекати
,
те
један
по
један
прилазити
рука
старина
.
на
праг
она
дочекати
Милош
гологлав
.
—
Добра
вечати
!
—
бог
добро
дати
!
—
Радујеш
ли
се
гост
?
—
питати
поп
Милоје
.
—
добар
свакад
!
и
позвати
она
у
кућа
.
у
соба
домаћинов
бити
поставити
совра
,
али
на
совра
не
бити
ништа
сем
дрвен
сланик
са
со
.
Заседоше
и
повести
разговор
о
устанак
,
јер
о
шта
бити
се
и
моћи
говорити
у
тај
време
.
Причаху
разнети
прича
и
јунаштво
,
и
разговор
бити
толико
занимљив
да
се
отегнути
врло
дуго
...
једва
у
неки
сетити
се
поп
.
—
ама
,
Милош
,
ја
доћи
до
ти
!
...
—
који
добар
?
—
ја
мислити
да
хтети
се
и
јесам
сетити
!
...
али
,
ако
се
не
сећати
,
да
ти
баш
казати
!
...
Дођосмо
да
ви
—
ту
показати
на
Алекса
—
измирити
и
спријатељити
!
...
да
јесам
бог
хтети
,
и
да
ја
бити
мало
паметан
—
овај
бити
се
и
лепше
свршити
!
...
али
сад
,
што
он
јесам
,
ту
он
јесам
!
...
—
Па
не
бранити
,
попа
!
—
онда
,
рећи
шта
тражити
?
—
упитати
Алекса
.
—
Шта
дати
!
—
одговорити
Милош
.
—
Па
лепо
—
рећи
Алекса
.
—
ни
тај
се
не
да
карати
!
и
стати
дрешити
кеса
.
спустити
десет
дукат
на
совра
.
—
јесам
л̓
доста
у
кућа
?
—
Доста
.
—
Шта
још
требати
?
—
да
позвати
чељад
!
...
—
рећи
Милош
.
и
ту
Алекса
платити
свако
од
чељад
понешто
.
кад
сав
бити
готово
,
онда
попасти
рећи
:
—
сад
се
пољубити
!
и
отпочети
љубљење
.
Алекса
се
љубити
са
сав
у
кућа
,
а
Станко
јесам
љубити
стар
у
рука
;
са
осталом
чељад
и
он
се
љубити
.
кад
се
и
тај
свршити
,
Милош
рећи
:
—
дати
,
деца
,
вече
!
...
Совра
се
за
часак
препун
јела
.
напољу
почети
грувати
пиштољ
за
пиштољ
.
—
ех
,
да
јесам
бог
друкчије
рећи
!
...
—
рећи
Милош
,
уздахнути
.
—
ја
јесам
крив
!
—
рећи
поп
Милоје
.
—
ми
ђаво
завести
да
поверовати
онај
лажов
!
...
Ал̓
сад
,
што
јесам
бити
—
бити
!
...
—
поменути
се
,
не
повратити
се
!
—
рећи
Алекса
.
—
Што
јесам
претурити
преко
глава
—
претурити
.
оно
ја
јесам
однети
неколико
година
живот
...
А
,
напослетку
,
доста
се
и
живети
!
...
доста
јесам
и
зло
и
добра
видети
.
Шта
бити
ја
тај
још
моћи
очекивати
?
...
него
,
спасти
бог
!
—
на
спасеније
!
—
Па
кад
мислити
свадбовати
?
...
—
упитати
Милош
.
—
ја
мислити
да
не
отезати
.
јесам
овај
време
за
чекање
!
—
рећи
Алекса
.
—
богами
,
и
јесам
!
—
рећи
остати
.
—
од
данас
у
други
недеља
...
неки
она
попасти
Милоје
лепо
привенчати
...
—
Па
лепо
!
—
рећи
ли
?
—
рећи
...
бити
јесам
глуво
доба
кад
се
кућа
вратити
...
@card@
.
свадба
Чудно
време
,
заиста
!
док
на
један
стран
пушак
грувати
и
крв
се
лити
поток
,
дотле
,
ево
,
овај
свадбовати
!
...
и
тај
се
чинити
опрема
као
да
јесам
миран
доба
!
...
и
укућанин
се
радовати
и
веселити
!
...
спремати
се
кићен
чутура
,
поднизан
ниска
талир
и
цванцика
,
и
један
укућанин
узимати
,
метати
у
зобница
па
јесам
носити
од
узовника
до
узовника
!
...
позвати
јесам
крштен
кум
,
а
старојко
постати
Јов
Јуришић
.
за
девер
се
Станко
јесам
побринути
још
у
гора
.
зар
се
џаба
побратити
са
зека
Селаковић
?
...
Алекса
весео
,
Петар
весео
,
укућанин
тако
исто
.
снаха
задиркивати
весео
Јелица
,
а
она
,
сирот
,
бежати
од
зграда
до
зграда
да
се
склонити
од
задиркивање
!
...
Станка
јесам
бити
страшно
досадно
.
он
бити
желети
да
се
тај
моћи
преломити
преко
колено
,
онако
хајдучки
...
стога
јесам
постати
нестрпљив
.
јесам
се
моћи
скрасити
на
један
место
!
...
јурити
јесам
сад
на
један
сад
на
други
страна
,
и
где
јесам
год
доћи
,
једно
исто
:
што
терати
,
тај
и
стизати
!
...
један
јутро
отац
он
гледати
,
па
се
насмејати
:
—
ама
,
мора
,
шта
јесам
ти
?
...
Станко
не
знати
шта
да
одговорити
.
—
Што
јесам
се
који
враг
устумарати
?
...
не
моћи
да
се
скрасити
!
...
—
Па
...
јесам
...
—
муцати
јесам
Станко
,
гледати
да
забашурити
.
—
ех
,
јесам
!
...
зар
јесам
ја
ћорав
!
...
него
,
свршити
се
и
тај
!
...
Шта
јесам
тај
дан-два
кад
се
чекати
шест
година
!
—
рећи
Алекса
,
гледати
он
права
у
очи
и
смешити
се
...
Станко
не
моћи
издржати
тај
поглед
,
него
побећи
.
Чуо
јесам
гласни
смех
очев
за
себе
,
па
јесам
хтети
баш
од
он
побећи
...
А
љутити
он
тај
.
Што
он
дирати
?
...
и
,
најпосле
,
зар
јесам
тај
какав
срамота
?
Јелица
јесам
с
он
одрасти
и
никад
она
ники
реч
не
рећи
!
...
Шта
јесам
се
пута
играти
сват
док
бити
деца
,
па
ники
да
јесам
глава
окренути
!
...
Шта
она
јесам
сад
?
!
...
па
се
наљутити
на
укућанин
,
почети
од
отац
па
до
снаха
Мара
.
„
А
богами
,
јесам
!
—
мислити
јесам
.
—
Ко
јесам
још
видети
и
с
тај
подсмевати
се
!
...
и
кад
јесам
ствар
за
подсмевање
,
што
се
онда
они
женити
и
удавати
?
...
”
па
се
онда
стати
љутити
на
себе
.
Што
јесам
,
опет
,
он
криво
што
он
дирати
?
он
волити
Јелица
.
па
због
она
јесам
у
гора
отићи
;
због
она
јесам
толики
побити
;
тај
знати
и
бог
и
људи
...
па
шта
он
јесам
сад
?
...
Што
се
стидити
?
...
па
се
захукати
гора
,
не
знати
ни
куд
ићи
ни
шта
радити
...
Уочи
дан
свадбени
ужурбати
се
чељад
Алексин
.
на
који
год
страна
погледати
,
сам
посленик
,
и
свако
тај
тај
имати
пун
рука
посао
.
Алекса
јесам
прилазити
сад
овамо
,
сад
онамо
,
напомињати
да
се
што
не
заборавити
.
Петар
се
тамо
мувати
међу
жена
,
и
она
наређивати
и
заповедати
.
сунце
јесам
нагињати
запад
;
вечерњи
поветарац
јесам
помало
студјети
;
али
тај
јесам
осећати
посленик
посао
загрејан
...
Станко
непрестано
погледати
на
капија
.
Очекивао
јесам
неколико
свој
стар
друг
са
Парашница
да
помоћи
око
посао
и
пециво
.
—
немати
она
још
?
—
питати
Алекса
.
—
Чина
ја
се
,
ићи
...
и
заиста
,
на
капија
се
појавити
:
Суреп
,
заврзан
,
Јован
и
Јовица
.
—
Добра
вечати
!
—
повикати
.
—
бог
добро
дати
!
—
А
побратити
?
—
упитати
Станко
.
—
и
он
хтети
скоро
.
Очекује
Иванка
из
Сарајево
.
—
јесте
.
Отишао
јесам
да
купити
дар
...
не
знати
како
јесам
наручит
тај
Иванко
...
ама
као
кремен
...
поуздан
,
сигуран
—
свуд
ти
се
прометнути
као
шити
!
...
богами
!
...
—
не
богмити
се
!
...
кад
ти
ко
хвалити
,
он
вредити
!
—
рећи
Станко
.
Позваше
она
ти
засести
за
совра
,
који
тада
скоро
сваки
кућа
имати
.
Жене
доћи
ти
се
поздравити
,
па
онда
донети
ракија
„
да
се
посленик
прихватити
”
—
како
рећи
Алекса
.
Обредише
се
неколико
пут
.
Суреп
рећи
:
—
Хајд
да
се
гледати
посати
!
...
—
Па
...
вечерас
се
баш
и
нем
посао
!
—
рећи
Алекса
.
—
ја
јесам
тај
већ
свршити
сам
.
него
сутра
...
сутра
хтети
бити
пун
рука
!
—
Добра
!
—
рећи
овај
.
—
дијета
!
...
Дај-де
још
ракија
!
—
викати
Алекса
.
и
Мара
она
донети
опет
пун
чутура
.
ракија
отворити
разговор
.
Отпочеше
прича
и
шал
као
из
рукав
.
наравно
да
јесам
тај
заврзан
бити
победилац
.
Причао
јесам
сваки
причица
из
заједнички
живот
са
Станка
.
његов
жив
прича
и
ведар
шал
расположити
све
.
Чак
јесам
и
Суреп
причати
зашто
се
одметнути
у
хајдук
...
кад
испричати
како
јесам
убити
порежџију
,
што
јесам
„
ишитру
”
(
порез
у
сир
и
кајмак
)
купити
,
зато
што
он
јесам
жена
помиловати
,
заврзан
он
рећи
:
—
Мор
,
па
ти
јесам
читав
женскарош
!
...
А
како
се
само
крити
!
—
тај
,
ти
све
искретати
!
—
обрецнути
се
Суреп
.
сав
јесам
пливати
у
смех
и
шалити
.
—
Мор
,
људи
,
да
вечерати
!
—
рећи
Алекса
.
—
Чекам
побратим
!
—
рећи
Станко
.
—
о
курјак
реч
,
а
курјак
на
врата
!
—
Ева
он
!
—
рећи
заврзан
.
пред
кућа
бахнути
зека
с
неколик
друг
.
окитити
се
као
да
хтети
он
пред
олтар
.
на
он
зелен
долама
преко
колено
;
по
долама
сребрн
тока
с
позлаћен
пук
...
пас
он
обавијати
сарајевски
силај
срма
извезен
,
а
за
силај
сребрњак
:
сјајити
она
се
јабука
као
месечина
;
међу
она
се
угнездити
белокорац
,
ручица
он
од
слонов
кости
,
а
међ
уш
он
се
преливати
зелен
смарагд
...
дуг
„
танчица
у
рука
имати
преко
тридесет
сребрн
пафта
,
а
кундак
она
срма
уоквирити
.
стати
онако
диван
и
поносит
,
па
викнути
:
—
Добра
вечати
!
...
сав
поскочити
на
нога
лагати
и
отпоздравити
јунак
,
који
се
са
сав
мирбожати
као
да
из
туђина
долазити
.
одмах
засести
за
совра
,
који
се
часком
препун
ђаконија
,
а
чељад
стати
дворити
и
служити
.
разговор
се
водити
о
ратовање
и
о
сукоб
,
који
се
сваки
дан
дешавати
с
Турчин
.
тај
јесам
трајати
дубоко
у
ноћ
,
па
се
напослетку
разићи
да
спавати
...
таман
се
почети
делити
дан
од
ноћ
,
а
заврзан
скочити
и
опасти
пиштољ
.
—
устајати
,
сват
,
на
нога
лагати
!
—
викнути
из
петни
жила
.
Чељад
пренути
из
сан
и
устати
,
па
отрчати
на
бунар
да
се
умити
.
Устадоше
и
стар
и
гостити
,
а
Мара
она
прићи
с
вод
и
убрус
,
тај
стати
поливати
.
—
ако
јесам
по
зора
судити
,
дан
хтети
бити
необично
леп
!
—
рећи
Алекса
.
и
заиста
!
онај
плаветнило
бео
дан
постајати
сав
румен
,
док
најзад
не
обасјати
јарко
сунце
,
тај
просути
зрака
који
затреперити
по
дебео
роса
...
ваздух
бити
свеж
,
те
прожмавати
снага
...
Заседоше
за
совра
,
а
чељад
она
принети
варен
ракија
.
—
Хајд
,
Сурепе
,
—
рећи
заврзан
пошто
попити
ракија
—
да
се
посати
гледати
!
—
Хајд
!
—
рећи
Суреп
.
—
дед
,
домаћин
!
Наређуј
!
и
отићи
у
авлија
,
где
хтети
она
се
во
дотерати
да
он
заклати
.
суседа
почети
долазити
.
они
прилазити
к
совра
тај
се
здравити
...
Станко
се
користити
њихан
долазак
,
тај
побећи
у
кућа
...
авлија
постајати
сав
пун
.
Чељад
из
суседних
кућа
долазаше
да
се
наћи
на
помоћ
.
дан
освојити
.
Зазвркташе
кочија
.
Дође
кум
из
Совљак
.
све
,
почети
од
Алекса
па
до
млад
укућанин
,
потрчати
да
кум
поздрав
...
мало
затим
доћи
и
старојко
,
Јов
Јуришић
...
и
он
тако
исто
дочекати
...
Заседоше
за
совра
пред
кућа
,
који
се
све
више
пунити
одабран
узовницима
.
Станко
бити
отићи
да
се
опремити
.
имати
јесам
,
вала
,
шта
и
обући
кад
се
појавити
из
вајат
и
прићи
да
се
поздрав
с
кум
,
старојко
и
други
сват
,
јесам
моћи
гледати
у
он
од
силан
блесак
срма
и
сребро
.
Дичан
јесам
,
па
се
још
више
дичити
.
по
поздрав
,
старојко
и
кум
смакнути
се
,
те
он
посадити
међу
себе
.
зека
се
дигнути
у
вајат
с
деверски
дар
.
Отпоче
ручак
.
јела
се
онако
сватовски
,
рука
.
Младеж
јесам
ни
седло
за
совра
него
се
прихватати
с
нога
...
пуцањ
за
пуцањ
грмети
јесам
...
кад
изнети
печење
,
зека
извести
запревежену
Јелица
.
уздигнути
превез
тај
се
моћи
видети
како
она
онај
једар
лице
поливати
руменило
као
рујевина
.
зека
јесам
водити
од
кум
старојко
и
други
.
сав
стар
љубити
јесам
у
рука
,
а
млад
у
лице
.
и
онда
обојити
стати
дворити
сват
.
Довршише
ручак
и
старојко
заповедити
да
се
опремати
...
хитар
младеж
поскочити
од
совра
и
почети
упрезати
и
зауздавати
добар
коњ
.
Пушка
пушак
јесам
дати
издушити
;
с
пуцњава
се
мешати
коњски
врисак
...
—
јесам
л̓
готово
?
—
викнути
старојко
.
—
готово
!
—
одговорити
он
.
—
полазити
!
опремити
се
кит
и
сват
.
преко
четрдесет
коњаник
појурити
на
капија
и
стати
пред
сват
.
—
ех
,
у
име
бог
!
—
рећи
старојко
.
и
кренути
се
све
...
@card@
.
ОБИЧАН
ДОГАЂАЈ
таман
изидоше
из
црква
и
стати
мало
колико
да
поп
сачекати
,
а
бахнути
Дева
међу
она
.
Чим
он
Алекса
видити
,
он
задрхтати
,
јер
јесам
знати
да
се
Дева
џаба
не
јављати
.
али
хтети
тај
од
сват
сакрити
,
па
он
прићи
весело
,
осмехивати
се
.
—
хвала
бог
,
те
и
тај
доћи
!
...
ја
већ
дигнути
рука
!
...
А
бити
бити
ја
жао
на
ти
!
...
—
е
,
ево
ја
!
...
Срећно
ти
весеље
!
...
бог
дати
тај
и
унука
дочекати
!
...
—
хвала
!
...
и
ти
,
да
бог
да
,
те
и
свој
весеље
скоро
овако
проводити
!
...
тако
јесам
говорити
Алекса
,
а
овамо
једнако
он
се
отимати
са
усна
:
ама
,
тај
јесам
џаба
доћи
!
...
—
Баш
јесам
неки
посао
?
—
питати
он
старојко
.
—
куд
хтети
велик
посао
:
поћи
јесам
мој
Станка
у
сват
!
...
па
камо
тај
чутура
?
...
одмах
он
додати
чутура
.
он
се
прекрсти
и
погледати
на
небо
:
—
Дај
,
бог
,
да
бити
срећно
и
дуговечан
!
...
па
нагнути
.
Поп
се
појавити
на
праг
црквен
.
људи
се
дигнути
на
нога
.
—
седити
,
седити
!
...
—
рећи
он
.
—
А
,
гле
Дева
!
—
ја
,
отац
,
тај
јесам
!
—
благослов
!
...
—
рећи
скидати
капа
и
прилазити
рука
.
—
бог
тај
благословити
!
...
Дошао
и
ти
у
сват
?
—
једаред
!
—
рећи
Дева
и
насмејати
се
.
Станко
,
зека
и
други
здравити
се
с
он
.
он
само
дошапнути
зека
:
—
после
хтети
се
разговарати
.
и
онда
окренути
у
