пастир
краљ
или
ОСЛОБОЂЕЊЕ
Србија
.
историјски
приповетка
.
написати
К
.
Б
.
власник
и
издавалац
Конст
.
Трумић
брзотисак
штампарија
К
.
Трумић
у
Митровица
.
@card@
.
пастир
краљ
или
Ослобођење
Србија
.
историјски
приповетка
.
и
.
Кара-Ђорђе
.
кроз
пун
четрдесет
година
заливати
јесам
Срба
драгоцен
крв
свој
земља
отачаство
свој
,
само
да
бити
она
повратити
изгубљен
слобода
.
у
историја
свет
неналазимо
раван
пример
у
јуначки
отпор
и
жалостан
посљедица
.
Човек
,
који
јесам
рад
да
се
упознати
са
стање
овај
земља
,
тај
се
морати
на
један
по
стољеће
назад
обрнути
,
да
проучити
разнети
промена
устанак
српски
,
који
јесам
роб
поставити
у
ред
слободан
људи
.
усред
ужасан
и
грозан
догађај
и
крвав
призор
,
који
јесам
несретан
Србија
скроз
и
скроз
десетковати
,
без
да
јесам
њен
постојанство
заморити
,
.
наилазити
ја
на
такови
дело
,
који
се
односити
на
патриархалан
живот
овај
првобитан
народ
.
Виђаћемо
ту
и
онај
особа
,
који
се
први
у
средина
овај
грозан
и
ужасан
призор
појавити
.
но
овај
призор
при
сав
свој
страхота
ипак
јесам
пунити
чар
појетички
,
што
сладост
и
гроза
наједнако
разливати
.
Кара-Ђорђе
и
Милош
,
овај
два
велик
поборник
,
који
јесам
јесам
бог
један
за
други
Србија
дати
и
изабрати
она
да
из
турски
ропство
ослободити
један
хришћански
народ
;
овај
оба
пуки
простак
ма
да
јесам
никакав
наука
учити
,
ипак
јесам
показати
велик
вештина
у
вођење
рат
и
управа
народни
.
они
јесам
рушити
сав
препона
из
пред
себе
,
да
прокрчити
себе
пута
до
сам
кнежевски
престол
—
да
на
овај
сести
.
Њи
двојица
,
дати
ми
неизцрпиви
извор
премногих
изванредан
дагађаја
,
који
се
човек
дивити
и
чудити
морати
.
у
овај
два
човек
састојати
се
и
цео
српски
устанак
са
сав
свој
чудо
и
удивителним
исход
,
који
сљедство
бити
:
ослобођење
отаџбина
,
признање
њезин
унутарњи
неодвисности
од
свој
стар
господар
,
и
напослетку
уређење
уставан
,
који
се
у
овај
слободан
земља
брзо
увести
.
но
прећи
,
него
што
се
упутити
у
Србија
новорођен
,
прећи
,
него
што
реч
повести
о
Милош
,
човек
,
ко
јесам
слатко
обхођење
,
челичан
карактер
и
дубоко
проницати
дух
украшавати
,
који
јесам
у
један
и
исто
доба
бити
велекодушан
ратоборац
и
мирољубив
владар
,
који
земља
свој
мудар
закон
и
установа
дати
прећи
дакле
,
него
што
бити
сав
тај
дело
Милошево
прегледати
,
морати
један
корак
ступити
у
Србија
заробљен
,
и
први
пут
од
господарство
турски
отет
Кара-Ђорђем
,
који
јесам
на
себе
носити
печат
суров
госпоштина
,
грозан
добродетељи
,
нечувен
одважност
и
невиђен
слабоштине
.
за
човек
овај
,
који
после
толико
проливен
крв
и
јуначки
жртва
,
јесам
умести
отачбини
свој
да
дати
стално
уређење
,
рећи
јесам
први
Наполеон
у
Беч
@card@
.
година
овај
знаменит
реч
:
«
Кара-Ђорђе
јесам
један
од
онај
грдоба
,
који
потресати
земља
где
год
стати
,
ал
који
при
сав
тај
ништа
зидати
незнају
!
»
Ђорђе
Петровић
—
који
јесам
познати
код
наш
народ
под
име
Кара-Ђорђе
,
родити
јесам
@card@
.
година
у
село
Бишевац
од
прост
и
сиромашан
родитељ
.
он
јесам
бог
обдарити
бити
чудан
суморан
ћутљивост
,
који
као
да
он
јесам
само
за
тај
с
више
дан
бити
,
да
побунити
и
заверити
стварати
,
и
отуд
на
себе
и
на
свој
глава
ил
велик
срећа
,
ил
грозан
и
велик
несрећа
да
навући
.
овакав
људи
,
кад
промисао
божји
у
средина
један
заробљен
,
у
невоља
и
неправда
пиштећи
,
народ
створити
,
онда
он
он
на
углед
стављати
престол
илити
ужасан
смрт
.
управ
у
онај
знатан
за
Француска
годинама
@card@
до
@card@
,
просијати
јесам
и
Црног-Ђорђа
слава
,
који
се
јесам
у
тај
исти
доба
по
цео
свет
разнети
.
његов
јуначки
име
спомињато
јесам
бити
у
сваки
друштво
,
његов
нечувен
освајање
и
скоро
непоњатна
неустрашивост
и
српски
безпримерно
јуначтво
у
битка
,
подсећати
ми
на
сам
Шпартанац
,
те
он
бити
предмет
свакидашњи
разговор
.
за
Србија
,
овај
мали
земља
што
јесам
у
земљопис
једва
са
мали
тачка
означити
бити
,
јесам
ники
знати
,
нити
се
ко
бринути
да
знати
ко
становати
у
она
;
али
кад
се
за
Кара-Ђорђев
устанак
разчуло
,
цео
се
свет
са
она
занимати
.
један
свињарски
трговац
,
са
неколико
тек
хиљада
прост
људи
као
што
јесам
и
сам
бити
,
за
пун
петнајст
година
ратовати
јесам
противу
голем
турски
сила
,
који
јесам
славан
ђенерал
њезин
предводити
,
те
стопа
за
стопа
отимати
прогањати
она
јесам
из
свој
мио
отачбине
.
у
велик
варош
,
пред
дућан
,
где
се
обично
лик
сав
славан
људи
продавати
,
гомила
врвити
јесам
свет
,
да
видити
његов
слика
,
који
бити
са
црта
јако
означен
,
поглед
страховит
и
висок
чела
,
који
он
јесам
издавати
као
да
јесам
бити
господар
цео
свет
,
ма
да
јесам
бити
насликан
у
свој
народни
одело
,
који
до
смрт
свој
нигда
јесам
оставити
бити
.
на
јаван
место
,
по
рогаљ
улица
,
по
збор
около
црква
и
манастир
,
скупљати
се
јесам
народ
около
гуслар
,
који
јесам
у
бесконачан
песма
приповедати
ил
певати
јуначки
дело
један
пастир
тако
,
да
јесам
народ
у
занос
усхићење
сав
рука
пљескати
.
детињство
Ђорђев
протећи
јесам
у
жалосној
самоћа
.
он
јесам
знати
за
забава
и
радост
млад
човек
.
неки
тајни
ал
неутолими
нагон
за
слобода
набављати
он
јесам
сладост
у
груб
занимање
пастир
,
где
јесам
он
уживати
потпун
слобода
.
Још
кад
јесам
са
сав
млад
дечак
бити
,
на
поглед
Турчин
,
овај
мрзак
господар
,
кипити
јесам
крв
у
он
,
севати
јесам
он
очи
,
тај
јесам
избегавати
да
се
шњима
састајати
,
а
стадо
јесам
свој
водити
све
по
поље
од
обиталиште
људски
удаљен
и
неприступан
,
тај
јесам
он
ту
често
проводити
читав
седмица
,
а
често
проживети
јесам
ту
и
по
читав
месец
дан
,
без
да
се
кућа
свој
враћати
.
—
Шта
ли
јесам
већ
сневати
овај
прост
дечак
?
јесам
ли
пред
он
,
кад
јесам
певати
јуначки
песма
потресати
свој
тих
пустиња
,
сенка
стар
Србија
,
негда
слободан
и
ратоборан
излазити
?
Ил
јесам
можда
при
трајућој
појетички
и
светлозорној
ноћ
са
исток
сладак
који
дражестан
вила
од
Шумадија
пришапнути
он
сјајнути
санак
будућност
,
проказати
он
сав
крвав
бој
,
непоњатна
освојење
и
увенчати
горд
његов
чела
круна
?
—
једном
кад
он
јесам
мајка
његов
враћајућег
се
дома
запитати
:
«
Ђорђе
дете
мој
!
казати
ја
,
зашто
ти
волијеш
живити
у
диваљ
пустиња
него
у
круг
ми
сродник
твој
?
зато
!
рећи
она
горд
младић
развлачити
усна
свој
смеј
презрење
:
«
јер
тамо
јесам
роб
слободан
!
»
тако
јесам
пролазити
први
младост
Ђорђев
.
мало
позан
немиран
и
слободан
дух
његов
побудити
он
да
почети
са
свиња
трговати
,
ма
да
довољно
новац
за
тај
радња
имати
јесам
.
Срећа
он
спочетка
добро
послужити
,
и
он
бити
међ
свој
прост
сељак
довољно
чувен
и
радо
видити
.
но
он
јесам
богатство
без
слобода
презирати
.
«
ја
овај
новац
,
рећи
јесам
он
свој
стар
отац
Петроније
,
који
он
саветовати
,
да
се
у
будући
бољма
пазити
са
Турчин
,
у
толико
само
поштовати
,
што
она
скорити
моћи
заменути
за
барут
и
олово
!
»
ИИ
.
Јаничари
.
један
зимски
вече
седити
јесам
породица
Кара-Ђорђева
у
свој
низак
колеба
;
жена
јесам
лан
прести
около
један
сто
,
над
који
јесам
тињати
жижак
,
што
јесам
о
греда
висити
и
остати
простор
од
колеба
осветљавати
.
Мушки
јесам
плуг
преврћати
и
оправљати
.
уз
један
ћошак
од
огњиште
седити
јесам
стар
Петроније
певати
по
обичај
свој
уз
гусле
један
народни
песма
,
који
јесам
узносити
и
у
звезда
дизати
негдашњи
слава
стар
мајка
Србија
.
на
једанпут
отворити
се
врата
од
колеба
,
на
праг
њезин
изкрсне
човек
стас
висок
,
који
јесам
имати
бунда
на
леђи
,
а
на
глава
шешир
са
широк
обод
,
и
пре
него
што
јесам
са
праг
кућеван
унутра
корачити
,
гледати
јесам
оштро
на
поље
лево
и
десно
,
и
кад
се
потпуно
уверити
да
он
ники
не
гонити
,
ући
унутра
,
затворити
врата
и
подупрети
она
леђима
;
у
десни
рука
држати
јесам
јатаган
,
а
леви
јесам
наслоњен
држати
на
пиштољ
,
што
он
задевен
бити
за
кожан
појас
.
«
отац
!
—
благословити
ја
,
а
тај
мати
молити
свет
великомученик
и
победоносац
Ђорђе
,
да
ја
бегунац
бити
у
помоћ
,
рећи
човек
у
пол
радостан
.
«
Ђорђе
,
жалосни
синути
!
шта
јесам
ти
?
повикати
старац
,
ширити
дркћућа
наручје
синути
свој
.
—
„
отац
,
ја
јесам
отојич
убити
Турчин
један
“
одговорити
Ђорђе
одважно
.
—
„
Тешко
ја
жалосница
!
повикати
обнезнањен
мати
,
тај
склопити
рука
свој
рећи
:
„
господа
,
ја
ти
се
молити
смиловати
се
на
дете
мој
!
“
„
кад
јесам
се
враћати
из
Шипровата
у
Вишовце
,
»
наставити
Ђорђе
»
враг
нанети
на
ја
неки
ага
јаничарски
;
он
јесам
ићи
на
коњ
а
ја
пешке
и
како
ја
стигнути
,
горопадно
ја
рећи
:
„
псето
каурски
,
натраг
,
па
капа
доле
пред
твој
господар
!
»
на
овај
реч
ја
он
неодговорим
ништа
,
но
навући
шешир
сав
већма
на
очи
,
без
да
јесам
он
и
погледати
хтети
.
«
он
се
на
овај
ваљада
разљутити
,
опасти
пиштољ
на
ја
,
а
ја
видити
,
овај
јатаган
размрскати
он
глава
.
сад
више
немати
за
ја
опстанак
овде
,
ја
ићи
у
гора
код
браћа
мој
ајдук
,
да
отуд
калити
срдце
свој
на
душман
отачбине
,
а
ако
ти
отац
бити
Турчин
ја
радити
гонити
,
онда
хтети
ја
натраг
доћи
и
предати
она
се
!
»
«
—
проклети
да
јесам
и
овај
и
онај
свет
ако
се
не
вратити
,
»
рећи
он
дрктати
отац
,
а
бог
милостив
неки
тај
јесам
на
помоћ
!
»
у
овај
мах
зачути
се
да
неко
бактати
око
кућа
,
ево
он
где
већ
на
вратити
куцати
.
старац
Петроније
брзо
скочити
са
свој
седиште
,
те
испод
сламњача
извући
свој
шара
,
стати
с
она
пред
син
,
остати
људи
који
јесам
у
соба
бити
дочепати
у
рука
кос
,
а
мати
у
велик
очајање
узити
неки
подугачак
копље
,
па
нескидајући
очи
са
муж
и
син
,
стајати
јесам
као
укочити
.
за
неколик
магновење
владати
јесам
у
соба
нем
тишина
,
који
јесам
довољан
бити
да
изразити
овај
ужасан
призор
,
пун
забуна
и
очајање
.
од
овај
очајник
неби
се
ниједан
жив
у
руне
предати
.
њихов
јуначки
поглед
пуказује
чудан
одважност
,
који
перо
јесам
у
стање
описати
.
сад
се
зачути
други
појак
куцање
на
вратити
.
«
морати
ја
тај
крај
учинити
!
„
рећи
одважно
Ђорђе
,
турити
јатаган
у
зуб
,
а
пиштољ
узити
у
десни
рука
и
снажно
отворити
врата
од
кућа
,
у
намера
да
напоље
изаћи
.
млад
један
девојка
показати
се
на
вратити
и
одма
утрчати
у
соб
.
«
о
спаситељ
мој
бити
благословен
!
проговорити
мати
падати
на
колено
благодарити
бог
што
она
јесам
беда
сачувати
.
«
ја
јесам
браћа
,
—
ја
твој
заручница
мој
јунак
Ђорђе
!
»
«
Јелица
,
сладак
и
мио
мој
Јелица
!
рећи
овај
млад
човек
и
притиснути
јесам
са
љубаван
осећај
на
срце
свој
.
—
«
ја
јесам
изчекивати
да
ти
Ђорђе
к
ја
доћи
,
видети
јесам
ти
кад
јесам
у
кућа
ући
»
...
«
ви
остати
продужити
она
,
»
небојте
се
ништа
;
мој
отац
и
браћа
,
засести
јесам
на
крај
село
;
на
један
уговорен
знак
,
наш
хтети
суседа
дознати
за
долазак
Турчин
и
ви
хтети
за
време
о
тај
известити
.
»
Бежа
синути
мој
одавде
,
док
јесам
још
за
ти
сигурно
,
»
рећи
старац
са
одважност
неки
.
—
јадан
и
жалосно
дете
мој
,
рећи
мати
,
небо
тај
преклињати
бежати
!
„
уклонити
се
Ђорђе
,
рећи
уздисати
млад
девојка
.
«
Јелица
...
кад
ти
збогом
казати
морати
и
кад
се
с
ти
растајати
,
онда
враћати
ти
и
твој
задан
реч
натраг
,
рећи
младић
кратак
ал
тужан
глас
.
—
„
Непримам
ја
тај
мој
Ђорђе
!
ја
хтети
ти
веран
остати
и
чувати
задан
вера
и
у
сретан
и
несретан
доба
.
»
—
но
ја
јесам
Јелица
прогнат
,
и
тај
можда
за
навек
ил
на
дуг
време
.
«
јесам
ти
јесам
прогнат
и
ти
се
одавде
уклонити
морати
што
јесам
убити
Турчин
...
један
од
наш
мрзак
господар
.
слава
и
хвала
неки
ти
јесам
за
тај
јуначки
дело
,
мој
храбрити
заручник
!
»
«
Јелица
!
ти
можда
и
незнаш
,
да
ја
сада
у
гора
ићи
да
отуд
са
браћа
мој
ајдук
нападати
на
Турчин
,
гонитељ
наш
.
»
„
и
ја
хтети
Ђорђе
с
ти
.
Хоћеш
ли
да
ми
још
ноћас
венчати
попасти
?
рећи
Ђорђе
!
хтети
ли
?
«
Шта
хтети
сирот
девојка
,
зар
хтети
да
ти
на
дар
свадба
донети
живот
жена
један
хајдук
?
рећи
Ђорђе
.
затим
наставити
опет
прекинути
сав
говор
:
«
Јелица
молити
те
узети
твој
реч
натраг
,
немати
свадба
код
један
бегунац
!
«
„
ја
она
никад
натраг
узети
хтети
,
одговорити
Јелица
.
»
„
е
добро
,
твој
јесам
и
овај
и
онај
век
мој
мити
Јелица
.
“
млад
девојче
пасти
у
наручија
свој
младожења
.
Јелица
сладак
душа
мој
,
рећи
она
Ђорђе
,
добро
разсуди
шта
радити
и
шта
моћи
после
и
од
ја
и
од
ти
бити
.
проклети
Турчин
гонити
сваки
који
ја
љубити
,
па
ако
они
светити
се
ја
напасти
и
на
ти
,
ах
Божа
мој
Божа
,
како
ја
овај
помисао
љутито
узнемиривати
!
«
Ида
и
небрини
се
за
нена
Ђорђе
,
ево
ко
хтети
ја
од
насиље
њихов
сачувати
и
одбравити
одговорити
мирно
девојка
,
па
истргнути
из
корица
нож
,
који
она
јесам
у
недри
скрити
бити
.
овај
јесам
једини
адиђар
,
који
остати
још
у
рука
жена
кукаван
Србија
,
рећи
она
горко
смешити
се
.
«
Суза
,
моћи
бити
први
у
живот
његов
потећи
јесам
он
низ
отворен
лице
,
кад
јесам
праштати
се
невеста
и
родитељ
свој
грлити
.
«
збогом
отац
и
мати
,
збогом
Јелица
,
ја
,
хтети
се
за
сав
ви
старати
.
Тешко
ли
јесам
онај
,
који
ви
само
за
длака
на
глава
дирнути
.
сад
јесам
већ
судити
да
вечит
бојак
бити
с
Турчин
,
»
после
овај
реч
нестати
он
.
овај
јуначки
ал
жалосни
призор
,
решити
јесам
судба
Ђорђе
Петровић
,
решити
јесам
уједно
и
судба
—
Србија
.
од
час
онај
,
кад
се
по
народ
разчуло
да
јесам
Ђорђе
отићи
горети
у
ајдук
,
оваки
призор
често
јесам
се
по
цео
земља
свакојак
вид
показивати
.
народ
јесам
руља
у
хајдук
одлазити
.
ИИИ
.
ајдук
.
у
ајдук
,
или
ти
да
боље
рећи
у
горски
пустиња
,
ићи
јесам
обично
Србијанац
из
равница
,
који
јесам
бити
права
и
неправо
гонити
од
свој
немио
господар
.
Оптужени
бегати
јесам
у
стародреван
шум
,
где
јесам
налазити
свој
потпун
слобода
,
пошто
се
јесам
напред
удружити
са
онај
који
јесам
раван
случај
у
гора
довести
.
Несрећа
бити
јесам
општи
.
они
јесам
живети
у
заједница
братски
и
по
предходном
договор
,
нападати
јесам
и
убијати
они
само
Турчин
,
који
јесам
често
отимати
новац
,
који
јесам
овај
из
Београд
у
Цариград
шиљати
.
они
јесам
од
свој
земљак
као
пријатељ
примати
бити
у
село
;
сељак
сакривати
јесам
она
по
свој
колеба
,
давати
јесам
она
ран
и
подказивали
јесам
она
намера
турски
,
а
кад
што
јесам
она
и
у
помоћ
притицати
;
где
који
од
хајдук
јесам
се
до
пролеће
у
гора
повраћати
,
осим
ако
јесам
какав
важан
нападај
потребовати
општи
потпора
од
сав
савезник
.
у
доцније
доба
,
кад
јесам
се
Србијанац
често
бунити
и
устајати
на
оружје
,
несретан
њихов
родбина
и
нејач
наћи
јесам
прибежиште
и
заштита
код
ајдук
;
старац
,
жена
и
деца
остављати
јесам
бити
свој
кућа
,
и
настанити
јесам
се
са
стока
у
гора
;
од
куда
јесам
опет
кроз
сто
невоља
ран
носити
муж
,
деца
и
браћа
свој
,
који
јесам
у
равница
са
Турчин
бојак
бити
.
после
један
година
,
одкако
јесам
Ђорђе
отићи
у
хајдук
,
он
постати
њихов
предводитељ
и
управљати
јесам
свој
нападање
тако
вешто
и
неустрашимо
,
да
јесам
Турчин
одма
осетити
,
да
код
ајдук
српски
морати
какав
вешт
и
неустрашими
вођ
бити
.
ајдук
јесам
с
почетак
нападати
само
на
путник
,
отимати
кад
и
кад
царски
каса
,
но
са
Карађорђе
почети
јесам
нападати
на
Турчин
по
паланка
и
сам
град
.
с
дан
на
дан
откривати
јесам
турски
полиција
нена
потајан
завера
,
који
јесам
народ
близу
планина
стојећи
за
устанак
удешавати
;
—
оваки
непрестан
прилика
и
кретање
народ
обелодањивати
јесам
,
да
јесам
завера
противу
Турчин
далеко
разграњена
и
да
јесам
побуна
народни
на
праг
.
пред
чета
који
јесам
ваљано
наоружати
бити
,
Кара-Ђорђе
јесам
при
сваки
бој
показати
ванредан
јунаштво
и
велик
пожртвовање
,
а
ред
непријатељски
задавати
јесам
страх
и
ужас
.
па
кад
јесам
међу
она
само
каков
пролом
спазити
,
одма
јесам
тај
на
свој
корист
употребити
,
сећи
она
јесам
као
реп
и
мртвити
њихов
лешина
поље
јесам
покривати
.
свој
јесам
момак
јако
чувати
да
лудо
не
гинути
.
никад
се
он
јесам
хотео
шњима
упустити
у
отворен
битак
,
где
бити
голем
турски
сила
моћи
његов
мали
чета
застрашити
и
чувати
се
Турчин
издати
снага
свој
да
она
они
видити
.
на
халовит
вранац
Ђорђе
,
у
лице
црн
,
са
црта
јако
изражен
,
који
јесам
дуг
црн
влас
окружавати
,
његов
угрожателно
чела
,
страховит
поглед
,
стрепећ
покрет
,
гордељив
стас
;
Ђорђе
,
простити
Србијанац
у
свој
простачки
одело
,
чинити
се
да
свој
воља
над
сав
влада
и
заповедати
.
никад
победити
а
свагда
победитељ
,
постати
јесам
овај
вођ
ајдук
страшило
турски
војска
.
у
свој
сујевјерје
онај
јесам
он
и
неки
волшебан
сила
приписивати
и
прозвати
јесам
он
Кара-Ђорђем
.
наскоро
после
неколико
изгубљен
битка
приметити
турски
власт
,
да
јесам
овај
борба
ајдук
почети
на
себе
узимати
прав
политички
карактер
,
јер
на
многи
мести
где
јесам
се
ајдук
и
Турчин
побити
,
долазити
јесам
обитаоци
равница
,
па
кад
јесам
заједнички
непријатељ
побити
,
они
јесам
се
враћати
свој
кућа
,
те
чинити
се
сав
невешт
,
радити
јесам
свој
посао
.
једва
једаред
увидити
и
гордити
падиша
,
да
он
без
употребљења
велик
сила
,
неможе
и
јесам
у
стање
овај
ајдучки
чета
побити
и
растерати
,
који
с
дан
у
дан
,
сав
смео
и
слободан
постајати
,
а
који
остати
житељ
подпомагаху
.
сад
се
прибећи
лукавство
а
од
нападај
се
одустати
.
Паша
београдски
,
где
јесам
бити
столица
управа
Турска
,
добити
од
султан
налог
,
да
страховит
ајдучки
вођ
потајно
сјајан
предложења
учинити
.
као
награда
—
за
његов
личан
покорење
,
обећати
он
јесам
паш
у
име
султан
,
да
хтети
бити
ослободити
од
самртан
казна
,
који
јесам
на
себе
навући
убијство
јаничарски
ага
.
кад
овај
јесам
помоћи
,
онда
он
паш
нудити
грдан
свота
новац
и
висок
чин
у
турски
војска
,
али
сав
тај
понуда
одбацити
јесам
Ђорђе
презрење
од
себе
.
—
«
Кажи
онај
који
јесам
ти
послати
,
»
-
рећи
јесам
он
нудиоцу
турски
,
—
«
да
ја
нетражим
у
Турчин
ни
богатство
ни
госпотства
,
ја
хтети
њи
,
као
угњетач
и
тиранин
отачбине
мој
све
дотле
гонити
,
док
уз
мрзост
мој
бити
се
рам
овај
држати
,
и
док
и
један
једина
капљица
стар
онај
српски
крв
,
кроз
мој
жила
тећи
бити
.
—
ја
хтети
до
гроб
мој
остати
њихов
неумитан
судија
и
ужаснути
осветник
!
“
—
после
овај
одговор
видети
Турчин
,
да
мудар
и
лукав
вођ
ајдучки
,
не
моћи
за
златан
ланац
да
привезати
;
зато
сад
поставити
велик
цена
на
његов
глава
,
кућа
он
са
землом
сравнити
а
земља
од
отац
отети
.
стар
Петроније
доћи
сад
у
велик
невоља
,
а
за
сачувати
глава
свој
,
склонити
се
код
Јеличин
родитељ
.
но
гостопримство
Петроније
од
пријатељ
указати
,
доводити
овај
у
опасност
и
без
да
он
спасти
моћи
;
јер
Турчин
на
сав
страна
распитивати
за
он
и
тражити
он
.
Ђорђе
сад
намислити
да
стран
земља
поверити
родитељ
свој
,
једино
добро
који
јесам
јошт
на
свет
имати
.
три
јесам
већ
година
проћи
,
од
када
јесам
он
отац
и
мајка
свој
оставити
и
отишо
гора
у
ајдук
.
јадан
мајка
његов
већ
јесам
бити
умрети
,
јер
она
јесам
жалост
уморити
.
Млађа
брат
његов
бити
јесам
већ
у
бегство
,
а
бедан
отац
немати
ни
камени
од
огњиште
свој
,
где
бити
бар
сед
свој
глава
наслонити
мого
...
.
овај
голем
несрећа
,
овај
ужасан
опустошење
очин
дом
,
сав
јесам
тај
Ђорђев
дело
.
горски
ајдук
при
помисао
на
овај
несрећа
и
поглед
на
овај
дело
,
да
пукнути
срце
од
жалост
;
његов
мрзост
на
Турчин
ускипети
сада
до
залудити
:
«
они
—
они
јесам
сам
“
—
викати
јесам
он
у
велик
јарост
свој
,
—
«
извор
и
узрок
толики
беда
и
невоља
мој
,
на
она
хтети
ја
један
калити
срце
свој
за
несрећа
свити
својих
!
»
бледети
месец
са
свој
жалосним
зрак
у
поноћни
доба
осветљавати
човек
један
на
гробље
вишевачком
,
који
се
бог
молити
клечати
на
гроб
један
.
дубок
уздах
тежак
туга
и
жалост
потресати
прса
његов
.
неколико
већ
пута
устајати
он
и
опет
падати
на
камени
гроб
,
који
јесам
већ
бити
маовином
обрасти
,
љубити
он
,
суза
обливати
.
уједаред
устати
срдито
са
гроб
тај
и
рећи
:
«
збогом
мајка
мој
...
ја
хтети
ти
осветити
!
»
—
затим
се
бацити
вранац
свој
на
раме
,
чији
узда
из
рука
свој
изпуштао
јесам
,
и
лаган
ход
упутити
се
колеба
један
,
што
јесам
на
крај
село
лежати
.
на
знак
један
отвор
се
врата
од
колеба
,
неколик
људи
извести
један
очајан
старац
и
метнути
он
иза
коњаник
,
који
се
сагнути
и
пошто
проговорити
неколико
реч
,
загрдити
и
изљубити
свој
пријатељ
рећи
она
:
«
хвала
ви
браћа
,
збогом
Јелица
!
»
—
и
одлетити
као
муљ
.
кад
доћи
близу
Сава
,
који
делити
Србија
од
Аустрија
,
Кара-ђорђе
сјахати
с
коњ
,
прихватити
свој
стар
отац
и
водити
он
под
рука
доћи
до
један
чамац
,
који
јесам
бити
привезати
за
брег
,
код
који
јесам
стајати
три
ајдук
спреман
,
да
он
на
миг
свој
господар
од
обала
отиснути
.
но
у
магновење
онај
,
у
који
јесам
стар
Петроније
требати
да
оставити
место
рођење
свој
,
обала
поток
,
сведок
први
жара
и
љубав
,
поље
,
који
јесам
он
свој
зној
оросити
,
земља
,
где
почивати
кости
његов
стар
родитељ
и
мио
дружина
—
седамдесетогодишњи
роб
нехтеде
тако
скупити
слобода
—
суза
облити
он
његов
стар
лице
.
—
„
Ђорђе
—
мило
и
добро
дете
мој
!
“
—
рећи
он
уздисати
—-
«
у
овај
мој
стар
доба
горак
јесам
лебац
у
туђина
,
ваздух
јесам
смртоносан
који
се
тамо
дисати
,
хајде
да
остати
овде
,
—
ја
хтети
јесам
ићи
до
паш
;
приклињаћу
он
сенка
свој
љубимог
син
,
који
јесам
скоро
изгубити
,
молити
да
ти
опростити
и
да
ти
ја
оставити
.
покорити
се
синути
Турчин
...
тај
добро
знати
,
да
јесам
они
и
тако
наш
господар
!
»
...
овај
последњи
реч
дирнути
у
срце
Кара-Ђорђа
,
он
јесам
отачбину
свој
више
свега
љубити
,
нов
бол
почети
он
мучити
.
он
видити
да
јесам
угњетач
отачбине
и
сам
српски
крв
у
родитељ
његов
изкварили
.
«
отац
!
»
—
рећи
он
озбиљан
глас
,
„
одавде
се
морати
ићи
и
тај
што
брже
,
Турчин
за
ми
већ
ићи
,
а
ја
јесам
се
бог
заклети
,
да
хтети
вечит
рат
водити
са
овај
господар
.
хајде
—
да
се
седати
у
чамац
док
јесам
јошт
безопасан
за
ми
!
!
!
»
у
тај
магновење
кад
јесам
тај
реч
говорити
,
зачути
се
пуцњава
пушак
.
овај
јесам
Турчин
од
Босна
,
који
се
бити
са
ајдук
гонити
Кара-Ђорђа
,
но
овај
се
њихов
дочек
надати
,
тај
јесам
у
крај
друм
поставити
ајдук
да
закрилити
бегство
његов
.
крајње
јесам
време
наступити
да
се
одлазити
.
„
отац
!
“
проговорити
Ђорђе
ублажавати
мало
сав
крупа
глас
—
„
заклињати
тај
име
мој
блажити
мајка
који
ми
од
горе
гледати
...
.
хајде
да
се
ићи
!
“
—
и
повући
он
к
река
.
но
старац
Петроније
одупрети
се
,
бацати
сав
жалостни
поглед
около
себе
.
«
на
овај
јесам
земља
живети
,
на
овај
хтети
и
да
умрети
»
—
прошапутати
он
,
загрлити
очајно
из
сав
снага
један
дрво
,
који
јесам
близу
он
стојати
.
топот
коњ
зачути
се
.
Тана
једно
удесити
бити
баш
на
онај
дрво
,
за
који
се
старац
оберучке
као
утопљеник
држати
.
сад
се
већ
више
неможе
побећи
.
Ђорђе
се
кос
на
глава
дигнути
,
мртав
зној
пробити
он
,
очи
он
се
замутити
и
у
велик
забуна
рећи
:
«
боље
да
умрети
нег
да
жив
Турчин
у
рука
наднети
!
»
клекнути
пред
отца
и
замолити
благослов
од
он
...
.
јатаган
он
у
срце
сјурити
,
и
са
крвав
оружје
у
рука
,
опијен
,
збуњен
,
ван
себе
од
жалост
скочити
брзо
у
чамац
и
за
часак
нестати
он
.
Ив
.
Милош
Кнез
Милош
,
јунак
од
Србија
,
родити
јесам
@card@
.
год
.
у
сиромашан
колеба
у
Поцерју
.
отац
његов
бити
име
Тешо
а
мати
Вишња
Теодоровић
,
обоје
јесам
бити
ратар
.
мат
његов
Вишња
имати
јесам
јошт
један
син
од
први
муж
,
који
се
звати
Милан
Обреновић
.
страстан
љубав
,
тесно
јесам
везивати
овај
двоје
деца
и
да
јесам
овај
чувство
годинама
све
већма
ладнило
,
онај
јесам
доцније
на
против
до
тај
степен
доћи
,
да
јесам
Милош
презиме
свој
отац
Теше
напустити
,
а
име
свој
брата
узети
,
те
се
од
тај
доба
,
па
сав
до
смрт
свој
звати
и
он
Милош
Обреновић
,
који
јесам
име
он
прославити
и
узвисити
у
народ
свој
.
код
наш
прост
народ
,
љубав
братски
јесам
претерати
сав
граница
фанатизам
.
—
име
брата
јесам
свет
и
тврд
савез
—
остати
сродство
пак
долазити
јесам
у
други
ред
.
брат
се
заклињо
брата
и
овај
јесам
заклетва
свет
,
а
да
бити
се
овај
вечит
савез
јединство
и
слога
братски
далеко
разгранати
,
мудар
старешина
српски
,
примити
јесам
и
освештати
овај
моралан
снага
слаб
противу
јак
;
а
два
искрен
пријатељ
од
туђ
дом
и
племе
,
сајединити
се
име
свет
Јована
пред
олтарем
божији
и
назвати
се
„
побратимити
.
“
овај
својевољно
саједињење
добити
заклетва
светиња
неповредив
и
свезати
јесам
овај
тако
исто
јак
као
и
сродство
по
крв
.
побратим
делити
савесно
између
себе
добро
и
зло
,
једнак
имати
цјели
,
у
бој
бити
се
један
поред
други
и
враћати
се
као
победилац
—
или
гинути
заједно
.
Јошт
и
овај
час
поред
свити
непријатељски
покушај
,
да
Срба
раздвојењем
ослабити
,
у
сред
@card@
.
век
—
моћи
песник
наћи
у
дичан
Србија
веран
образац
обичај
из
библија
и
Омир
.
стар
син
Милошев
звати
се
Милан
.
Кнез
Милан
—
овај
јадан
политички
жртва
,
који
се
као
што
јесам
опште
познати
,
један
јутро
попети
на
књажевски
престо
од
Србија
,
да
на
вечер
у
гроб
заћи
.
овај
јесам
једини
владалац
српски
,
који
јесам
имати
срећа
кнез
српски
бити
,
а
да
ни
један
званичан
акт
не
подлити
,
и
који
за
сво
време
његов
живот
,
нити
светлост
ни
сијателства
титула
дати
јесам
,
па
ни
од
сам
његов
подајник
,
који
он
нигда
увредити
јесам
.
он
јесам
несретан
бити
и
од
сам
млад
цар
Урош
;
овај
јесам
бар
имати
с
почетак
власт
у
свој
рука
,
који
јесам
доцније
великаш
српски
од
он
преотети
—
али
великаш
српски
Милана
и
у
гроб
положити
,
а
власт
он
,
који
он
јесам
од
отац
преостали
—
недадоше
.
А
зашто
?
зато
!
—
што
јесам
тражити
да
он
за
насљедственог
кнез
од
Србија
,
који
јесам
отац
јоште
за
живот
свој
власт
предати
,
—
Турчин
потврдити
и
да
они
до
потврђење
тај
,
као
непотврђен
земља
управљати
и
владати
моћи
.
Милош
—
у
први
година
детињство
свој
,
јесам
као
и
остати
сеоски
деца
никакав
изображење
имати
.
он
јесам
с
почетак
помагати
отац
свој
у
пољски
рад
.
Чувао
јесам
стадо
,
а
двапут
преко
година
ићи
јесам
са
брата
свој
у
Далмација
,
да
свој
марва
тамо
боље
продати
.
—
на
овај
далек
пут
,
долазити
јесам
просто
дете
у
додир
и
са
становник
варошки
,
виђати
јесам
обичај
и
живовање
њихов
.
спрва
бити
јесам
само
гледалац
у
промет
трговачки
,
доцније
пак
и
сам
јесам
она
управљати
,
те
мало
по
мало
упознати
се
он
са
прав
начин
живот
,
са
природа
људи
и
ствар
.
обдарен
дух
проницање
,
а
при
тај
разборит
и
вешт
у
познавање
љутске
природа
,
који
јесам
важан
знање
за
онај
,
који
јесам
судити
да
над
други
влада
.
кад
год
се
са
пут
овај
у
свој
село
враћати
,
свагда
се
опет
лаћати
свој
пољски
рад
,
али
он
овај
већ
јесам
од
срце
ићи
,
јер
јесам
почети
мрзити
на
он
.
дух
његов
,
који
јесам
за
слобода
чезнути
,
јесам
он
моћи
са
живот
прост
земљеделца
задовољити
,
нити
јесам
он
марити
више
,
за
уживање
свој
млађан
доба
.
мутан
јесам
он
мислити
обузимати
,
душа
јесам
његов
чезнути
за
непознат
—
овај
моралан
бољетица
који
морити
и
упропашћивати
толики
млад
људи
,
почети
сад
и
он
морити
.
он
—
родити
роб
!
—
сањати
јесам
о
неки
независност
и
слобода
свој
отачбине
—
бојити
и
слава
бити
он
свагдашњи
мисао
.
Неодолима
чезња
за
слобода
,
водити
он
јесам
у
пустиња
да
потражити
место
где
недоспева
жив
душа
.
тамо
јесам
он
водити
стадо
свој
где
се
веселити
,
певати
из
глас
јуначки
песма
,
што
јесам
од
свој
мајка
као
мало
детенце
научити
.
песма
овај
бити
јесам
тако
да
казати
:
плач
раздражен
роб
о
некадањи
слава
и
госпоштина
свој
,
онај
јесам
описивати
бивши
срећа
отачбине
,
а
у
небо
јесам
дизати
и
вечито
славити
име
онај
јунак
,
који
јесам
за
вера
и
отачбину
изгинути
.
један
—
кад
јесам
један
такови
песма
отпевати
Милош
,
у
велик
одушевлењу
занешен
повик
:
„
тај
и
ја
једном
кад
велик
бити
,
морати
противу
Турчин
војевати
,
да
осветити
мој
Отачаство
!
“
—
Јела
какав
унутарњи
глас
предсказати
мали
пастир
,
да
место
овај
који
јесам
он
случај
означити
јесам
за
он
?
—
или
јесам
можда
,
занешен
и
усхитити
слава
српски
јунак
,
почети
само
да
говорити
у
народ
онај
језик
,
који
јесам
до
сада
нечувен
бити
?
-
доста
,
да
он
јесам
више
ни
један
час
,
што
он
јесам
за
одмор
служити
пропуштати
,
него
јесам
почети
изучавати
на
изуст
народни
песма
,
који
тиранија
и
турски
власт
уништити
јесам
моћи
.
један
,
кад
се
дома
вратити
,
приповедати
он
дед
његов
,
један
леп
јуначки
приповетка
о
«
Краљевић
Марка
,
»
како
јесам
овај
клетва
очин
до
тај
сраман
понижење
довести
,
да
јесам
отићи
у
Турчин
да
она
служити
,
но
кад
он
јесам
савест
гонити
почети
,
а
он
наћи
се
у
бој
супрот
Влах
на
Ровине
@card@
.
јурнути
на
шарац
свој
међу
једноверну
и
једнокрван
браћа
као
непријатељ
,
викати
у
велик
очајање
:
„
Мила
Божа
бити
ја
у
помоћ
,
да
први
у
овај
несретан
бој
погинути
!
»
—
„
Његов
молба
се
испунити
“
—
придодати
старац
.
«
Марка
јесам
тешко
сагрешити
,
али
јесам
грести
сав
смрт
свој
опрати
.
—
неки
он
јесам
лак
земљица
!
»
„
Вечита
срамота
нек
јесам
Кралевићу
Марка
!
“
—
повикати
са
велик
гнушање
Милош
,
гледити
укочен
ока
у
дед
,
који
он
јесам
тај
приповетка
приповедати
.
„
мир
Милош
!
“
рећи
он
дед
„
бог
јесам
Марка
судити
,
а
ми
ваљати
ћутати
!
“
—
„
дед
!
—
неможе
се
опростити
онај
ни
овај
ни
онај
век
,
који
издати
свој
отачаство
!
“
—
одговорити
Милош
заданут
неки
непоњатном
сила
.
—
В
.
Милош
и
Милан
.
овај
неограничено
и
овај
прерано
чувство
отачаствољубља
подрањивати
јесам
у
Милош
брат
његов
„
Милан
.
“
горд
и
напрасит
карактер
овај
,
јесам
лако
снаћи
оков
ропство
.
Частољубиве
мислити
он
јесам
од
свити
страна
напајати
.
дете
јошт
од
@card@
година
поверавати
јесам
двадесетогодишњи
младић
сав
свој
намишљаје
.
Милошев
широк
чела
,
замислити
и
озбиљан
поглед
одговарати
јесам
потпуно
његов
телесни
састав
.
бити
јесам
нестрпељив
и
ватрен
а
велик
познавалац
људи
и
њихов
карактер
,
а
велик
противник
улизица
и
ништавило
људски
,
који
клањати
и
метанисати
пред
гњио
домаћи
непријатељ
.
Милош
јесам
у
сваки
поглед
срце
и
душа
слушати
брата
свој
Милана
и
свагда
јесам
заповест
његов
,
са
велик
задовољство
извршивати
.
први
и
важан
наука
,
који
јесам
од
брата
свој
научити
,
бити
јесам
тај
:
„
гадити
се
од
Турчин
и
вечито
она
као
скот
мрзити
.
“
за
време
Кара-Ђорђевог
устанак
противу
даија
,
Милан
се
налазити
међу
први
борац
за
слобода
српски
и
јуначтвом
свој
,
попети
се
на
степен
војвода
од
Ужице
,
Рудник
и
Пожече
.
дуг
покорност
Турчин
његов
родитељ
,
он
јесам
као
тешко
олово
тиштати
и
он
јесам
моћи
поњати
,
како
да
народ
један
тако
дуго
моћи
трпити
над
себе
тиранија
турски
,
стога
јесам
подрањивати
у
Милош
онај
одважност
за
слобода
.
приповедати
он
јесам
о
јунак
српски
.
Често
он
јесам
говорити
о
скори
бој
,
који
хтети
супрот
Турчин
да
се
одпочети
.
овај
јесам
бити
прав
сан
живот
Милошево
.
устанак
Кара-Ђорђа
противу
даија
,
наћи
јесам
одзивати
у
њиов
срце
.
свагда
,
кад
год
јесам
чути
да
јесам
народ
српски
на
овај
ил
онај
страна
на
оружје
устати
,
срце
и
душа
оба
брата
бити
јесам
одма
тамо
.
Јел
се
дочути
да
се
гдегод
бојити
бити
,
тај
јесам
они
од
сав
срце
желити
победа
браћа
свој
,
а
кад
бити
се
тај
њиов
жеља
посве
обистинити
,
они
бити
се
оба
тада
топити
у
радост
свој
,
но
ако
бити
се
што
противно
догодити
,
тај
јесам
браћа
бити
снуждити
до
очајање
.
оваки
јесам
дух
задахнути
бити
сав
омладина
Србија
.
сваки
јесам
осећати
овај
ускип
,
овај
худ
срећа
српски
.
сваки
јесам
осећати
како
с
дан
у
дан
срце
раздирати
спомен
негдашњи
независност
српски
и
дубок
осећај
сраман
робства
,
који
сада
подносити
.
у
последњи
доба
,
где
јесам
се
ајдук
као
из
земља
на
сав
страна
појављивати
и
њиов
леп
срећа
у
бој
,
пробудити
јесам
у
сваки
Српче
леп
нада
за
будућност
.
но
кад
се
међу
ајдук
прочути
,
да
јесам
Кара-Ђорђа
нестати
и
да
јесам
пребећи
у
Аустрија
,
да
заклонити
глава
свој
од
погибија
,
на
који
јесам
Турчин
голем
цена
ставити
бити
,
они
јесам
опет
заузети
бити
свој
стар
место
,
а
житељ
равница
остављен
сам
себе
,
подпасти
јесам
поново
под
власт
турски
.
но
поред
сав
овај
врева
за
устанак
и
побуна
народ
,
што
јесам
метати
Србин
сваки
дан
расти
,
ипак
јесам
с
други
страна
међу
сам
Турчин
тињати
један
стихија
диваљ
необузданост
;
тај
јесам
бити
необузданост
—
самовоља
Јаничара
у
земља
.
Паша
београдски
исто
се
тако
плашити
њи
у
свој
пашалук
,
као
што
јесам
од
њи
презати
и
сам
султан
у
Цариград
.
после
онај
последњи
рат
између
Аустрија
и
порта
,
у
који
јесам
јаничар
цар
свој
велик
услуга
учинити
и
управо
да
рећи
образ
он
осветлати
,
они
се
тако
погордити
и
осилити
,
да
над
себе
нехтедоше
више
ничији
власт
признати
,
особито
пак
у
онај
предео
,
који
јесам
од
Цариград
удаљити
бити
.
ту
јесам
онај
страх
и
ужас
место
и
сам
околица
задавати
.
у
унутрашњост
Бугарска
и
брег
стар
Маћедонија
,
који
јесам
стајати
под
управа
Јаничара
и
који
јесам
предводити
далеко
чувен
паш
видински
Пашван
Оглу
,
овај
чета
саставити
и
искупити
јесам
бити
из
сам
ајдук
или
грчки
клефта
,
а
међу
она
бити
јесам
и
сам
незадовољник
и
пробисветова
турски
,
који
јесам
навикнути
бити
за
онај
војевати
,
који
бити
она
више
платити
.
овај
људи
,
час
јесам
услуга
свој
нудити
који
паша
што
се
од
султан
одметнути
,
час
јесам
опет
пристајати
и
са
онај
народ
,
који
јесам
супрот
паш
устајати
,
а
свуда
она
јесам
само
она
једина
цјел
водити
,
да
само
онај
услуга
чинити
,
који
она
највише
платити
,
ма
тај
и
крвни
непријатељ
њихов
бити
.
овај
јесам
чета
управо
бити
платити
маса
из
Турчин
и
Хришћана
састојећа
се
.
Чет
овај
—
што
јесам
јошт
најгоре
бити
,
јесам
добивати
никакав
плата
од
свој
старешина
.
онај
јесам
обично
рат
водити
о
сав
сопствен
трошак
,
опустошавати
јесам
и
пљачкати
сав
место
,
кроз
који
год
јесам
пролазити
.
она
место
,
који
јесам
они
за
свој
ратни
позориште
изабрати
,
морати
јесам
сав
њихов
самовољан
намера
,
па
јошт
к
тај
и
личан
она
услуга
чинити
.
народ
српски
често
јесам
бити
несретан
жртва
овај
силеџија
,
ко
јесам
они
до
бог
кињити
и
до
гол
дух
опљачкати
,
па
опет
зато
власт
турски
,
који
јесам
Србија
владати
,
јесам
она
од
насиље
овај
бранити
хтети
,
но
она
јесам
јошт
и
сам
она
харати
и
пљачкати
.
несретан
Србија
доћи
јесам
бити
већ
до
очит
свој
материјалан
пропаст
,
голем
насиље
и
свакдашње
неправда
,
довести
Срба
већ
и
до
очајање
.
Почеше
се
већ
и
знак
неки
међу
народ
показивати
,
који
предсказивати
скори
побуна
.
неки
тајанствен
дух
,
који
од
запад
у
Србија
доћи
бити
,
покретати
јесам
од
неки
доба
стољетан
раст
Шумадија
,
пробијати
љутито
сав
српски
срце
.
и
сам
старац
,
који
јесам
се
дуг
време
трпљење
сваки
зло
навикнути
,
предати
јесам
се
већ
воља
божији
;
но
ипак
почесто
јесам
почети
такови
разговор
водити
,
који
до
данас
јошт
од
она
нигда
јесам
чувен
бити
.
стар
народни
песма
,
који
јесам
до
овај
час
само
у
страх
и
велик
тишина
певати
,
сад
се
наједаред
захорити
из
колеба
,
пољана
и
јаван
место
.
место
жалосне
успомена
,
који
јесам
негда
песма
такови
код
слушалац
производити
,
подстакнути
сада
у
народ
велик
одушевлење
и
радост
који
он
јесам
давати
уверење
да
тако
неможе
за
дуго
остати
.
гусле
и
тужан
харфа
заробљен
народ
,
сад
јесам
почети
гудјети
глас
ратоборан
.
сам
светац
у
свој
песма
опомињати
народ
,
да
незаборави
на
изгубљен
слобода
свој
.
Вис
Србија
на
небо
ведар
,
вргоше
већ
и
светац
знамење
свој
,
који
јасно
говорити
,
да
јесам
земан
дошо
да
се
војевати
морати
и
да
хтети
крв
мусломанин
поток
тећа
.
“
одкуда
јесам
доћи
овај
задахнуће
,
што
јесам
подстакнути
овако
уображење
и
улити
у
срце
љут
лав
неугасиму
жеђ
за
слобода
и
освета
?
тај
ники
јесам
знати
,
ма
да
јесам
сваки
у
себе
чути
,
да
он
тај
задахнуће
на
уво
шаптати
:
«
устати
на
оружје
,
време
јесам
!
»
—
народ
јесам
српски
на
сав
страна
испунити
бити
дух
ратовање
.
Јошт
се
јесам
побуна
нигде
појавити
,
нити
се
невин
крвца
пролити
,
који
бити
народ
на
освета
изазвати
.
Чуо
се
само
из
далек
велик
немир
—
буран
разјареност
народ
,
који
обично
као
гробна
тишина
предходити
сваки
бура
што
наскоро
долазити
,
кад
народ
намисао
светити
се
силеџија
свој
.
у
таки
грозничав
тишина
доћи
јесам
бити
већ
и
година
@card@
.
Научени
људи
говорити
,
да
јесам
глас
онај
страховит
виора
,
који
се
у
Француска
подигнути
бити
,
одјекнути
чак
и
на
исток
и
потресати
до
сам
унутрашњост
и
земља
—
Србија
.
неки
опет
мислити
,
да
јесам
и
устанак
српски
бити
један
од
онај
грана
Француски
револуција
,
који
јесам
имати
да
цео
свет
обићи
.
ви
.
устанак
Срба
под
Кара-Ђорђем
.
устанак
народ
српски
,
који
јесам
@card@
.
год
.
по
цео
Јевропа
одјекнути
,
јесам
један
од
главни
епоха
у
српски
историја
.
—
сад
се
већ
оружје
из
рука
испуштати
јесам
,
но
једно
јесам
само
пред
очи
бити
—
одупрети
се
сила
тиранија
,
тај
збацити
са
себе
ропски
оков
турски
.
из
овај
проистећи
сав
јак
завера
и
побунити
у
народ
,
док
се
неодпоче
и
проливање
крв
.
претеран
тиранија
турски
нагоњен
народ
српски
—
скочити
јесам
на
сав
страна
на
оружје
против
свој
угњетач
.
Општи
устанак
,
који
се
до
сад
у
Шумадија
у
повој
налазити
и
Кара-Ђорђем
отпочети
,
—
сал
се
по
цео
земља
распламтити
.
сваки
,
који
јесам
год
оружје
носити
моћи
,
подигнути
се
са
пушак
у
рука
супрот
свој
тиранин
.
сав
јесам
се
заклети
Христа
спаситељ
на
сам
олтар
,
да
осветнички
оружје
дотле
хтети
из
рука
пустити
,
док
неповрат
отачаство
свој
изгубљен
слобода
и
не
срушити
са
себе
сраман
јарам
турски
робовање
.
—
Жестока
и
голем
насиље
и
изнуђења
јаничарски
,
превазићи
јесам
већ
сваки
мера
.
онај
мирно
стадо
роб
,
који
се
судба
свој
бити
предати
,
јесам
моћи
дуже
јарам
ропски
да
сносити
.
страховит
глас
:
«
на
оружје
!
»
—
потресати
јесам
Србија
од
један
крај
до
други
.
на
уговорен
дан
,
устати
сав
листа
на
оружје
и
заузети
сав
раван
поље
,
варош
и
паланка
;
а
из
средина
њихов
искрснути
вођ
ваљан
и
неустрашиме
,
који
као
неки
исполин
изгледати
у
време
сам
побунити
као
да
из
земља
ницати
,
те
који
јесам
само
зато
од
бог
послати
,
да
у
такови
потреба
,
сила
непријатељ
неустрашимо
на
сусрет
изаћи
.
бојити
се
одпочети
на
живот
и
смрт
,
без
примирје
и
милосрђе
,
између
робље
и
њихов
господар
.
са
један
и
други
страна
зајам
се
немилице
враћати
.
небо
јесам
са
густ
дим
пушчани
потавнило
,
крв
поток
тећи
,
прорицање
стар
људи
испуњавати
се
.
—
на
први
глас
пушак
—
ево
и
Карађорђе
међу
народ
.
он
јесам
ићи
тражити
прибежиште
у
Угарска
,
одкуд
он
јесам
лакше
бити
споразумети
се
са
браћа
,
који
јесам
склонити
бити
за
сваки
посао
.
он
јесам
тамо
служити
у
један
регимента
као
подчасник
,
и
ту
јесам
себе
прибавити
вештина
и
наука
у
војевање
.
први
пушак
који
јесам
на
Турчин
опалити
бити
,
он
јесам
у
Србија
натраг
дозвати
,
и
у
тај
пар
кад
прећи
међ
ајдук
,
нитко
јесам
ни
помишљати
да
он
предвођење
преотети
.
сместа
искупити
се
около
он
људи
,
који
јесам
народ
на
побуна
и
устанак
навести
и
који
јесам
под
себе
више
чета
наоружан
имати
:
Милан
Обреновић
од
Поцерја
,
поуздан
војвода
ајдучки
,
Станоја
Главаш
,
Вељко
,
прота
Ненадовић
и
поп
Лук
Лазаревић
,
који
јесам
побунити
народ
са
онај
страна
Колубара
.
овај
опет
придружити
се
и
сав
онај
људи
,
што
јесам
по
неколик
усташа
на
свој
рука
око
себе
искупити
,
те
тако
се
јесам
први
ноћ
,
кад
се
Ђорђе
усташ
придружити
—
видити
на
гора
Ивановски
@card@
наоружан
људи
,
који
јесам
се
свемогућ
бог
и
његов
распет
син
Исус
Христа
заклети
,
да
дотле
оружје
оставити
хтети
,
док
не
стрести
са
себе
ропство
ланац
и
док
земља
од
проклет
Турчин
неослободе
.
од
овај
ратник
изабрати
бити
Кара-Ђорђе
за
врховни
вођ
побуњен
Србадија
.
красно
и
са
неописан
срећа
,
вешто
удешен
план
,
отпочети
он
свет
борба
,
који
уједно
решити
и
судба
народ
српски
.
у
сваки
битка
,
у
сваки
мањити
судар
бити
Турчин
потући
.
власт
турски
из
село
и
варош
брзо
јесам
прогонити
,
поједини
турски
хан
и
паланка
попалити
усташа
,
из
дан
у
дан
губити
Турчин
један
место
за
други
и
њихов
се
опстанак
у
Србија
почети
колебати
.
овај
војска
српски
јесам
бити
више
као
прост
ајдучки
чета
,
од
који
се
народ
отуђивати
,
који
бити
власт
турски
моћи
покорити
и
под
бич
ставити
и
који
бити
неколико
хиљада
људи
послати
из
Цариград
—
моћи
свагда
кад
год
бити
хтети
лако
уништити
,
ту
се
јесам
цео
народ
на
нога
подигнути
,
и
са
оружје
у
рука
огледати
са
свој
господар
.
Чет
јесам
његов
по
војнички
начин
потпуно
удесити
бити
,
борац
јесам
страховит
и
непобедими
,
и
тај
не
по
број
људство
,
већ
по
сталан
напор
,
очајан
јуначтвом
вољно
живот
сав
отачбини
на
жртва
принос
.
за
време
овај
десетогодишњи
војевање
и
непрестан
проливање
крв
и
тај
од
@card@
.
—
@card@
.
год
.
прост
један
војник
,
за
који
се
пре
ни
знати
јесам
,
јуначтвом
се
свој
попети
и
узвисити
над
осталом
јуначки
браћа
свој
.
име
његов
расчуло
се
у
народ
српски
као
и
име
Кара-Ђорђево
.
као
млад
деран
од
@card@
година
,
ступати
јесам
он
у
ред
српски
борац
као
прост
војник
и
ради
показан
ванредан
јуначства
на
Ужици
,
постати
и
он
војвода
побуњен
Срба
.
он
јесам
поред
храброст
свој
особито
одликовати
бистроћа
ум
његов
.
Вештина
у
војевање
и
ладнокрвност
у
бој
бити
јесам
главни
узрок
,
да
се
јесам
до
војводски
сан
узвисити
,
што
он
јесам
неограничено
поверење
и
истинит
љубав
у
народ
прибавити
.
тај
човек
бити
јесам
Милош
Обреновић
,
ко
јесам
народ
исто
онако
као
и
Кара-Ђорђа
поштовати
.
Турчин
пак
са
свој
страна
држати
јесам
он
за
лукав
и
вешт
војвода
побуњен
Срба
.
небројен
жртва
и
толики
бој
у
који
се
крв
народ
немилице
проливати
,
јесам
моћи
без
никакав
успех
по
народ
остати
.
година
@card@
.
Турчин
јесам
од
Срба
на
сав
страна
потиснути
и
у
град
затворити
бити
и
кад
јесам
она
војска
опколели
,
заузети
они
сав
село
и
утврђен
варош
,
те
тако
мало
душа
оданути
.
сад
се
показати
нужда
,
да
требати
заузет
село
и
варош
грађански
уредити
,
који
бити
уједно
сајединити
бити
са
војнички
власт
,
јер
јесам
сав
власт
,
искључиво
у
рука
Кара-Ђорђа
бити
.
заслуга
,
који
јесам
он
први
дан
ајдуковања
свој
стећи
и
велик
услуга
који
јесам
он
отачбини
свој
први
дан
побунити
српски
учинити
,
изодавна
јесам
он
место
већ
обележити
.
Кара-Ђорђе
бити
једногласно
изабрат
од
цео
народ
за
врховни
правитељствени
глава
.
«
Али
ја
јесам
невешт
и
неумем
земља
управљати
!
»
—
одговорити
он
са
сав
искрено
.
«
ја
хтети
се
с
ти
саветовати
!
»
—
одговорити
војвода
.
„
Ал
због
мој
љутина
јесам
вешт
други
управљати
—
до
мој
војник
.
ја
се
хтети
допасти
многи
говор
,
па
хтети
мој
пиштољ
често
пресуда
донети
онај
,
који
много
умствовати
.
ја
ви
тај
напред
казати
!
“
—
«
строгост
јесам
нужан
!
»
—
одговорити
он
овај
.
«
е
добро
,
неки
бити
тако
!
...
.
Милош
синак
!
—
придодати
он
:
ти
јесам
мудар
и
паметан
,
тај
хтети
ја
у
тај
помагати
!
»
—
са
велик
усклик
и
одушевлењем
прихватити
народ
овај
Кара-Ђорђеве
реч
,
који
се
така
власт
диктаторски
,
како
у
грађански
тако
и
у
војнички
ствар
над
цео
Србија
предати
.
ВИИ
.
Кара-Ђорђе
врховни
вођ
српски
.
заиста
врло
јесам
чудновато
расматрање
један
са
сав
прост
и
неукроћене
нарав
,
који
се
сударати
са
сплетка
изображење
и
потреба
ред
.
као
врховни
вођ
побуњен
Срба
,
остати
јесам
Кара-Ђорђе
исти
онај
,
какав
јесам
бити
и
пре
тај
.
напрасит
,
слаб
,
суморан
и
лудо
весео
,
издашан
и
ципија
,
добродушан
и
неправедан
,
добар
и
љутит
а
увек
занешен
—
свакојако
дакле
изванредан
.
некад
јесам
он
виђати
људи
,
где
кроз
неколик
дан
замислити
,
само
ходати
и
нокат
гристи
а
тај
прилика
неговори
ни
с
ко
ни
реч
.
Рекнеш
ли
он
што
,
он
ти
одма
леђа
обрнути
,
без
да
ти
и
један
реч
одговорити
.
на
појутарје
један
благдан
,
виђати
јесам
он
где
као
мало
дете
кола
игра
.
презирати
јесам
разкош
и
госпотство
.
кад
јесам
у
велик
срећа
бити
,
опет
јесам
носити
свој
обично
народни
одело
,
његов
олињену
бунда
и
црн
капа
.
као
врховни
господар
Србија
,
кћер
његов
Насика
,
ићи
јесам
на
вод
са
други
прост
сеоски
девојка
.
у
место
његов
Топола
где
јесам
живити
,
јесам
он
држати
за
више
што
:
до
ли
за
један
прост
сељак
.
он
јесам
са
свој
домаћи
чељад
радио
земља
,
изводити
јесам
вод
на
воденица
,
а
више
пута
ловити
јесам
риба
са
свој
суседа
на
Сеновици
,
—
орати
јесам
и
сејати
свој
земља
.
Кар
Ђорђе
волети
јесам
ред
и
послушност
.
он
истина
да
јесам
знати
писати
,
а
једва
нешто
и
читати
,
—
но
опет
јесам
све
,
па
и
најмање
маленкост
у
глава
тубити
.
он
јесам
моћи
сносити
спорину
радња
канцеларијски
,
но
ипак
јесам
оставити
намештен
судија
на
воља
,
ал
кад
јесам
каков
ствар
преко
разни
уд
доспети
и
пред
он
,
суд
јесам
бити
брзо
изрећи
и
тај
врло
строг
и
ужасан
.
његов
једини
брат
,
мислити
без
сумња
да
хтети
бити
казњен
,
осрамотити
један
млад
девојка
,
но
пошто
јесам
дело
братовљев
до
уш
он
доћи
—
дати
он
о
врата
свој
кућа
обесити
.
по
извршен
пресуда
рећи
јесам
Кара-Ђорђе
ладнокрвно
овај
реч
:
«
3ар
јесам
ја
бојити
бити
противу
Турчин
,
који
ми
жена
и
деца
наш
бесчастише
и
зар
да
она
ја
сад
као
крстити
Турчин
скрнавити
?
Што
јесам
заслужити
тај
јесам
и
добити
!
»
један
,
седити
јесам
Кара-Ђорђе
за
сто
у
свој
низак
и
мален
собица
,
гди
јесам
обично
обедовати
.
јаук
и
уздисај
невољник
допрети
до
уш
његов
,
уз
овај
и
неки
неразумљив
реч
,
који
јесам
име
његов
спомињати
и
чути
где
слуга
његов
упућивати
тужећег
се
да
после
ручак
доћи
.
но
овај
страховит
и
горопадан
Црни-Ђорђе
,
примати
јесам
ма
у
који
драго
доба
сав
тужба
,
који
јесам
на
он
долазити
и
судити
јесам
без
одлагање
,
само
ако
јесам
бити
иоле
могуће
.
он
ники
јесам
одбити
а
да
он
јесам
саслушати
,
па
и
овај
се
прилика
приближити
врата
,
који
силовито
отворити
...
.
у
тај
мах
,
кад
се
он
на
вратити
указати
,
сирот
један
жена
са
петоро
деца
пасти
пред
он
на
колено
викати
:
„
правда
Ђорђе
,
правда
дати
за
ми
сирот
!
»
...
.
«
устати
жена
—
бог
се
једном
ваљати
клањати
!
»
рећи
он
громогласно
.
кад
се
жена
устравити
на
овај
опор
заповест
дигнути
,
наставити
он
сасвим
благо
:
„
Шта
желити
од
ја
?
—
Кажи
ја
само
,
ко
ти
јесам
шта
неправо
учинити
?
»
—
јадан
овај
сиротица
,
кроз
плач
и
јецање
приповедити
,
како
она
попасти
јесам
хотео
опојати
и
саранити
њен
умрли
муж
,
јер
јесам
имати
новац
да
платити
за
подушије
,
и
тако
јесам
као
псето
у
земља
бацити
.
„
А
јести
тај
баш
тако
,
како
ти
говорити
?
»
—
запитати
Ђорђе
.
„
Зеклињем
ти
се
мој
спаситељ
да
јесам
тако
!
»
—
рећи
сирот
жена
.
«
ићи
деца
с
бог
и
знати
,
да
хтети
ја
судити
шта
бити
права
!
“
тај
час
послати
по
поп
.
кад
доћи
поп
,
одпочети
Кара-Ђорђе
лукав
глас
;
«
Отче
?
—
врло
јо
лепо
од
ви
,
као
што
јесам
разабрати
—
тај
нехтедосте
оштетити
свет
наш
мати
црква
.
тај
јесам
заиста
похвалан
!
...
но
почем
наш
свештеник
несмеду
ништа
од
свој
права
губити
;
ето
ја
се
постарати
да
платити
дуг
наш
брата
,
који
јесам
без
подушија
умрети
!
“
—
сад
извадити
неколико
грош
из
свој
цепати
и
пружити
поп
,
који
овај
лакомо
узити
и
клањати
он
се
до
земља
,
стрпати
у
сав
шпаг
.
ал
сад
тек
загрмети
Ђорђе
:
„
Поп
—
тај
бездушан
нечовек
!
тај
јесам
недостојан
са
твој
гадан
среброљубље
да
носити
име
Христов
на
себе
,
сад
хтети
искијати
твој
дело
нечастив
!
“
—
затим
окренути
се
на
момак
,
који
он
свагда
бити
при
рука
и
који
јесам
уједно
бити
његов
чувар
и
извршилац
његов
пресуда
,
што
она
јесам
он
као
диктатор
доносити
.
„
ја
ви
заповедати
,
да
овај
попасти
одма
жив
саранити
поред
онај
сиромах
,
који
јесам
он
милост
молитва
одказао
!
»
—
заповест
овај
бити
одма
и
извршити
.
Страшна
јесам
овај
пресуда
!
—
Ужасно
јесам
помислити
о
овај
неразрешив
гатка
,
о
овај
срце
човечији
.
јесам
ли
тај
чудновато
да
јесам
код
овај
човек
ванредан
неки
начин
к
правица
и
човечанство
,
доносити
сав
страховит
и
ужасан
пресуда
?
срдитост
и
освета
,
тај
оба
страст
бити
јесам
тако
силан
у
душа
Кара-Ђорђа
,
да
јесам
он
направити
свирјепим
,
иначе
јесам
бити
сушти
доброта
;
шта
више
,
кад
доћи
к
себе
,
плакати
јесам
као
мало
дете
проклињати
свој
љутина
.
увреда
он
нанешен
умести
јесам
опростити
,
но
за
неправда
други
учињен
бити
јесам
неумолим
,
као
што
тај
показивати
сљедећи
случај
:
један
пријатан
вече
,
седити
јесам
Ђорђе
са
породица
свој
на
један
зелен
брежуљак
,
који
јесам
растов
гора
обрасти
,
а
спуштати
се
до
сам
смеран
дворац
господар
од
Србија
и
овај
од
северни
ветар
заклањати
.
Ђорђе
јесам
лежати
на
трава
,
држати
усправљен
рука
глава
свој
,
пушити
јесам
из
дуг
лула
,
често
погледати
весео
и
дражестан
гомилица
,
што
јесам
неколико
стопа
од
он
удаљити
бити
.
у
тај
гомилица
бити
јесам
и
Јелица
његов
веран
љуба
,
а
покрај
мати
стајати
јесам
лепо
плав
дете
,
Насика
кћер
његов
и
Чарна
млад
син
његов
,
који
јесам
,
стојећи
између
мати
и
сестра
,
стрељати
по
дрвеће
птица
.
два
момак
Ђорђев
,
допратити
пред
он
човек
неки
,
ко
јесам
два
сноп
жито
о
врат
обесити
бити
,
те
дошав
пред
он
рећи
:
„
господар
—
ево
онај
,
који
тај
жито
красти
!
»
—
«
Зашто
јесам
тај
урадити
?
—
запитати
он
Ђорђе
са
сав
мирно
и
тихо
.
«
Зашто
красти
жито
онај
,
што
јесам
ја
посејати
за
деца
свој
?
»
—
«
да
заранити
мој
!
»
—
одговорити
он
овај
са
сав
слободно
и
одважно
.
на
овај
реч
махнути
рука
Ђорђе
и
тај
дати
знак
,
да
моћи
одлазити
,
додавати
:
„
Чисти
одавде
и
моћи
више
за
жив
глава
усудити
се
да
тај
радити
!
»
—
„
Али
господар
!
—
овај
други
сноп
украсти
јесам
са
Живанов
њива
»
рећи
момак
«
а
ја
јесам
управо
и
одредити
бити
,
да
мотрити
на
оне
,
који
он
жито
красти
!
»
на
овај
нов
тужба
скочити
Ђорђе
као
опарити
,
исправити
се
колик
јесам
дуг
пред
човек
,
и
са
севајући
очи
и
грмећим
глас
рећи
:
«
невоља
!
зар
красти
јошт
и
од
сиромашан
од
себе
.
—
јесам
ли
?
“
—
„
Вук
!
“
—
наставити
Ђорђе
даље
,
окренути
се
један
од
момак
свој
:
„
од
данас
,
носити
сваки
дан
редовно
по
један
лебац
удовица
и
сирота
овај
човек
!
»
—
за
тај
тргнути
иза
појас
пиштољ
,
што
он
јесам
свагда
при
себе
носити
,
запети
он
,
упрети
на
човек
и
горопадно
изустити
овај
реч
:
«
ти
јесам
погазити
заповед
божији
,
који
велим
:
не
красти
!
—
а
крадљивац
требати
судити
!
»
—
и
за
овај
речма
окинути
пиштољ
.
Тана
управити
у
глава
несретник
одлетити
у
дрво
,
који
јесам
мало
на
лево
од
он
стајати
,
и
отуд
се
одбити
и
подесити
лепо
псето
његов
,
који
самртан
рањен
пад
пред
нога
господарев
.
тај
учинити
Јелица
,
видити
да
јесам
пиштољ
на
несретан
човек
наперити
,
улетити
јесам
у
онај
тренутак
,
кад
јесам
пиштољ
опалити
између
жртва
и
судија
тај
јесам
на
страна
одбити
онај
рам
,
који
никад
донде
пофалити
јесам
.
Гледећи
псето
—
овај
неразлучног
чувар
свој
,
који
јесам
пред
он
ранити
посртати
жалостив
јаукати
,
Кара-Ђорђе
срдито
треснути
о
земља
сав
избачен
пиштољ
,
шчепати
други
и
повик
узплаирен
на
жена
свој
.
«
Па
колено
робиња
!
—
да
ти
платити
дрскост
твој
!
“
—
„
јесам
,
на
ја
,
на
твој
робиња
смети
пуцати
Ђорђе
,
јер
имати
права
над
живот
мој
,
а
не
на
браћа
свој
!
»
—
одговорити
она
одважно
.
оба
дете
загрлити
мајка
свој
,
који
јесам
већ
бити
на
колено
пасти
на
заповест
муж
свој
.
Ђорђев
рам
малаксати
при
поглед
овај
призор
.
окаменити
—
са
упрт
и
укочен
очи
гледати
јесам
он
у
земља
,
борити
се
са
свој
диваљ
нарављу
...
.
тако
проћи
неколико
магновење
,
без
да
јесам
он
прословити
и
један
реч
.
напослетку
поглед
на
жена
и
деца
свој
,
који
јецати
од
плач
узајамно
се
грлити
и
као
из
сан
пробудити
похитати
к
она
,
притиснути
она
к
срце
свој
и
грлити
она
рећи
:
«
сав
бити
мој
крв
пролити
за
ти
Јелица
...
.
али
незнам
себе
укротити
...
.
за
име
Христов
,
бар
ви
остати
бити
паметан
!
»
—
Врла
јесам
тешко
моћи
да
свој
халовит
јарост
обуздати
.
Јелица
јесам
бити
миран
-
и
благ
душа
,
но
морати
јесам
као
и
остати
српски
жена
сносити
љутина
и
халовитост
муж
свој
.
много
јесам
пута
она
себе
очит
смрт
излагати
за
други
,
само
да
бити
јаван
неправда
одклонила
.
на
бојни
поље
и
у
битка
,
бити
јесам
јунак
да
он
међ
Србин
пар
јесам
бити
.
Враћајући
се
пак
дом
свој
,
у
породичан
живот
губити
се
,
постати
јесам
—
кукавица
.
ВИИИ
.
Кара-Ђорђе
и
Милош
.
народ
српски
преотети
јесам
од
Турчин
неки
део
свој
земља
и
у
народност
свој
на
нов
јесам
просинути
.
али
овде
јоште
ништа
уређен
бити
,
јесам
јер
јесам
народ
тај
више
година
под
турски
ропство
у
синџир
стењати
.
сав
се
сад
у
преотет
земља
морати
наново
уређивати
.
у
овај
дело
унутрашњи
уређење
,
Милош
јесам
уједанпут
показати
чудноват
вештина
.
Заповедајућа
власт
,
који
јесам
због
рат
установити
,
бити
јесам
у
рука
војвода
.
сваки
јесам
од
њи
имати
оружан
чета
од
мање
више
момак
,
који
јесам
под
неограничен
власт
свој
војвода
стојати
.
они
јесам
имати
под
себе
један
или
више
окружје
,
признавати
над
себе
врховни
власт
Кара-Ђорђа
.
за
предупредити
,
да
се
војвода
не
осилити
и
опасан
не
постати
,
Кара-Ђорђе
установити
совјет
од
толико
исти
члан
,
колико
јесам
и
војвода
бити
.
овај
совјетнике
јесам
окружје
бирати
,
потврда
избор
овај
бити
јесам
у
рука
Кара-Ђорђа
.
но
овај
пречага
,
који
јесам
Милош
Кара-Ђорђу
препоручити
,
спочетка
јесам
добро
ићи
,
но
напоследку
остати
без
уважење
.
војвода
опијен
слава
свој
,
а
совјетници
опет
незадовољан
,
брзо
се
сложити
супрот
Кара-Ђорђа
.
Кара-Ђорђе
опет
јесам
бити
тај
човек
,
да
јесам
незадовољник
кроз
прст
гледати
моћи
,
те
кад
јесам
видети
да
јесам
они
