сивбој
.
натмурити
и
намрштити
бити
небо
,
земља
и
људи
.
Драгица
јесам
сједити
крај
прозор
и
гледати
на
поље
.
Требевић
јесам
у
сав
свој
величанственост
,
као
јасан
слика
,
стајати
,
да
се
моћи
на
он
сваки
врх
,
сваки
брежуљак
,
сваки
дрво
јасно
разабрати
,
све
до
висина
од
@card@
метар
.
Читав
овај
див
изгледати
као
да
јесам
слика
а
не
ствар
.
Чињаше
се
као
да
међу
поједини
врх
,
брег
и
брежуљак
,
који
јесам
лежати
у
један
правац
,
немати
никакав
размак
,
већ
као
да
овај
огранак
—
горостас
,
сједе
један
на
други
,
и
да
јесам
се
зато
један
на
други
наслагати
,
дигнути
у
небо
.
пред
вече
се
утишати
вјетар
,
и
мали
облак
ишчезаше
,
само
један
црн
облак
доћи
лагано
до
врх
Требевић
,
сједе
на
он
и
почети
се
лагано
спуштати
и
брзо
застрети
читав
бријег
до
,
половица
.
Гор
почети
сипати
лаган
тих
као
магла
ситан
кишица
,
поједини
огранак
са
хридина
почети
лагано
ишчезавати
и
тако
спуштати
се
све
низак
,
доћи
овај
магла
до
врх
црква
,
џамија
и
кућа
и
увити
се
читав
варош
у
провидан
вео
магла
,
дим
и
сићушан
,
ладан
кишан
каплица
.
пасти
сумрак
на
читав
град
.
Требевић
ишчезнути
,
нестати
он
,
као
да
јесам
утонути
некуд
у
недогледан
даљина
.
сав
се
увити
у
једва
мало
провидан
вео
.
кроз
тај
једва
провидан
вео
лагано
се
спуштати
милион
ситан
капљица
,
почети
киша
без
шумор
и
жубор
.
над
Сарајево
легати
она
сив
таман
маса
,
људи
се
повући
,
у
дућан
,
гостионица
,
кафана
и
кућа
,
спустити
дебео
шалона
и
повући
се
у
себе
миран
,
тих
и
без
живот
.
Драгица
се
врло
рано
повући
у
свој
изба
и
лећи
у
постеља
уморити
не
од
посао
,
а
ни
од
мисао
.
не
знати
ни
сам
од
шта
.
брзо
јесам
заспати
и
дуго
јесам
чврсто
спавати
,
док
она
се
у
сан
не
почети
јављати
нејасан
слика
.
онда
у
једаред
у
сан
чути
јецање
.
она
се
окренути
да
поћи
тамо
,
но
само
што
јесам
доћи
до
неки
поље
,
из
далек
она
се
указати
неки
велик
сив
тијело
,
гдје
се
ваљати
према
она
.
гледати
боље
,
шта
јесам
.
но
не
моћи
да
разазнати
.
сад
се
нешто
засвијетлити
и
онда
видити
диваљ
вепар
са
велик
свијетао
очи
и
два
бијел
зуб
.
она
поћи
да
бјежати
,
но
дунути
неки
вјетар
,
почети
она
сукња
разбацивати
’
,
она
да
она
скупити
но
не
моћи
да
бјежати
.
Почне
да
викати
—
и
пробудити
се
од
свој
глас
.
Бијаше
дрхтати
у
читав
тијело
.
—
Шта
ти
јесам
дјевојка
,
шта
јесам
викати
?
питати
јесам
баба
,
који
јесам
глас
Драгицин
пробудити
и
доћи
са
свијећа
Драгица
.
-
јух
,
баба
,
само
кад
јесам
бити
сан
,
добро
јесам
што
јесам
јава
.
гонити
јесам
ја
—
изговорити
Драгица
умирити
видити
свјетлост
.
—
Ајда
само
спавати
—
тек
јесам
поноћ
.
Баба
отићи
.
замало
зачути
се
њен
хркање
,
но
Драгица
јесам
моћи
више
да
заспати
.
мислити
јесам
и
мислити
и
све
о
један
мисао
.
сутра
дан
јесам
осванути
ладан
и
ведар
зимски
дан
.
Требевић
се
до
испод
половица
заогрнути
у
сњежан
одјећа
,
и
свијетлио
се
и
бљештио
од
одсјај
сунчан
свјетлост
,
да
се
једва
моћи
горе
гледати
.
Баба
јесам
читав
дан
тумачити
Драгичин
ноћашњи
сан
.
Нешто
почети
озбиљно
мислити
о
тај
сан
и
све
говорити
о
неки
срећа
.
—
А
јесам
јесам
л
сањати
риба
?
—
јесам
.
—
То
јесам
требати
сањати
,
тај
значити
велик
срећа
.
—
диваљ
вепар
тај
значити
...
баба
се
удубити
.
не
смети
рећи
шта
.
неколико
дан
јесам
трајати
говор
,
шта
јесам
ко
сањати
и
тумачење
сан
,
и
када
се
јесам
моћи
тумачити
за
будући
срећа
,
баба
се
бацати
у
брига
а
Драгица
јесам
уз
баба
такођер
страховати
.
један
дан
јесам
и
опет
оба
сједеле
у
соба
.
Драгица
јесам
бити
миран
и
у
себе
удубити
и
час
по
јесам
гледати
на
прозор
,
откуд
се
видјети
на
улица
.
Драгица
се
у
једаред
промјена
у
лице
.
рад
она
пасти
у
крило
.
поглед
испитивати
на
баба
,
но
када
видити
,
да
овај
ништа
не
бити
примјетити
,
брзо
се
дигнути
и
брз
корак
доћи
до
прозор
.
Баба
јесам
погледати
и
сад
она
пасти
нешто
у
очи
.
Драгица
се
сакрити
за
завјесу
од
прозор
,
непомично
стајати
овдје
и
гледати
кроз
прозор
на
улица
.
Изгледаше
као
да
она
јесам
дати
стати
,
а
лице
она
бити
поблиједити
.
брзо
се
покупити
и
поћи
у
други
соб
.
сад
се
и
баба
дигнути
и
поћи
прозор
,
гдје
Драгица
стајати
,
и
када
не
видјети
ништа
на
улица
,
поћи
за
Драгица
.
—
јесам
ништа
,
јесам
ништа
одвраћати
јесам
Драгица
и
на
лице
она
се
указати
осмејак
,
сличан
онај
,
када
јесам
човјек
у
неприлика
.
Баба
јесам
гледати
,
опазити
на
она
промјена
,
но
ћуташе
.
Поче
дизати
обрва
и
спуштати
она
и
стати
вртити
глава
у
знак
да
нешто
погађати
,
поћи
натраг
у
соб
ништа
не
говорити
о
шта
сумњати
и
шта
млети
.
у
тај
мах
неки
закуцати
на
врата
.
Баба
намјестити
боље
наочари
да
боље
видити
.
—
јесам
јесам
л
ти
,
Боривоје
?
Боривој
се
ставити
у
комичан
поза
,
да
он
баба
познати
,
јер
и
ако
јесам
бабин
очи
кроз
наочаре
изгледати
трипут
велик
,
баба
јесам
трипут
боље
видјети
и
распознавати
лице
,
нарочито
не
она
,
који
видити
у
мјесец
два
дан
једаред
.
Драгица
за
тај
вријеме
стајати
и
лак
осмијак
се
бити
исписати
на
њен
лице
,
само
се
још
више
изражавати
страх
у
забринут
поглед
и
неописан
стид
у
читав
скоро
скамењен
држање
.
—
мало
јесам
дуго
чекати
на
мој
књига
—
почети
Боривој
први
,
јер
за
чудо
,
ни
Драгица
ни
баба
јесам
умјети
ништа
да
почети
.
—
вјеровати
,
бити
јесам
спријечен
.
—
Па
какав
тако
велик
посао
имати
тај
?
—
питати
баба
чудити
се
,
а
начин
говор
јесам
тумачити
свој
мисао
,
да
он
заиста
немати
никаков
посао
.
—
сваки
дан
се
наћи
по
нешто
—
одговорити
Боривој
смјешећи
се
,
пол
нагађати
,
шта
баба
мисао
.
он
јесам
међутим
имати
свој
разлог
зашто
јесам
долазити
.
да
јесам
доћи
брзо
послије
крсни
слава
,
моћи
бити
се
свашта
говорити
,
онда
бити
у
главном
сам
Драгица
моћи
мислити
,
да
јесам
једва
дочекати
прилика
да
донети
књига
,
а
тај
он
не
бити
бити
пријатно
.
зато
јесам
изостати
дуже
време
.
—
Брза
слатко
и
ракија
-
шапнути
баба
Драгица
.
Сједоше
.
—
ја
учитељ
и
у
општи
људи
,
који
се
бавити
наука
и
кад
немати
други
посао
,
морати
да
читати
да
не
заостати
у
наука
јер
,
знати
л
баба
,
људи
сваки
дан
нешто
нов
измишљати
,
а
тај
сав
морати
да
знати
.
тако
јесам
сузбијати
Боривој
бабин
сумња
.
Међутим
Драгица
доћи
са
слатко
и
ракија
и
понудити
он
.
—
Баш
ти
волити
и
поштовати
драг
мој
господин
,
тако
бирано
и
лијепо
говорити
,
баш
као
прав
судија
,
хвалити
јесам
баба
Боривоје
,
међутим
се
куцати
с
он
.
А
што
не
доћи
више
пута
к
ми
—
скоро
карајућим
глас
изражавати
баба
жеља
,
и
наглашавати
јесам
да
она
јесам
он
вазда
мити
гост
.
даље
он
причати
како
се
она
и
његов
мајка
често
састајати
и
долазити
један
други
и
тај
баба
испричати
Боривоје
све
онај
,
што
јесам
већ
стотину
пута
причати
други
,
да
Боривоје
постати
овај
посета
досадан
.
са
Драгица
се
скоро
јесам
ни
разговарати
.
запитати
јесам
чим
се
забављати
и
неколико
обичан
питање
измијенити
.
но
надати
се
да
хтети
ти
прочитати
књига
док
се
други
пут
састати
—
рећи
Боривој
Драгица
.
—
Баба
јесам
међутим
непрестано
дизати
глава
,
да
она
наочари
боље
стајати
и
да
тачније
моћи
да
проматрати
Драгица
.
—
да
ли
јесам
госпођица
који
књига
читати
двапут
?
—
упитати
Боривој
Драгица
.
—
Зашто
бити
двапут
читати
?
Боривој
јесам
разумјети
одговор
.
—
јесам
довољно
,
госпођица
,
само
једаред
прочитати
добар
књига
.
једаред
се
читати
књига
да
се
забављати
,
а
други
пут
да
се
што
научити
.
ја
јесам
тек
онда
научити
свој
лекција
,
када
јесам
јесам
неколико
пута
прочитати
,
а
зар
се
моћи
и
шта
друго
научити
одједаред
?
Драгица
јесам
слушати
с
пажња
,
те
и
ако
она
овај
сав
бити
нов
,
она
ипак
вјеровати
да
јесам
тако
.
—
Данас
јесам
наступити
доба
,
када
се
свијет
надметати
,
ко
хтети
више
да
знати
,
да
надмудрити
једно
друго
,
чак
уходити
један
други
,
само
да
знати
и
онај
што
он
и
непријатељ
мисао
,
зашто
бити
ја
Срба
изостати
од
осталог
свијет
!
—
лијепо
бити
бити
када
бити
сав
наш
дјевојка
читати
српски
књига
и
тај
двапут
,
пак
бити
отуд
имати
двострук
корист
,
дјевојка
бити
се
изображавати
,
и
српски
књижевност
бити
напредовати
.
с
тај
ријеч
се
опростити
Боривој
с
Драгица
.
—
Дођи
,
синак
,
чешће
к
нами
и
ја
и
Драгица
бити
вољети
,
када
бити
ми
чешће
тако
по
мало
походити
и
забављати
ми
.
Боривој
сасвим
мирно
оставити
кућа
Митровић
,
а
и
половица
дневни
становник
кућа
,
т
.
ј
.
баба
и
Драгица
,
остати
исто
тако
миран
и
спокојан
.
Већ
почети
и
баба
мислити
,
што
Боривоје
не
дати
мјесто
.
Драгица
ћуташе
и
јесам
говорити
ништа
.
сад
тек
пасти
баба
на
памет
,
зашто
јесам
Драгица
одјурити
прозор
и
сав
се
промјенила
.
—
Видиш
да
сан
ипак
нешто
значити
—-
говорити
јесам
баба
Драгица
,
махати
глава
и
мислити
на
покојни
мајка
Боривојев
.
Драгица
се
насмијати
у
не
умједе
баш
никако
довести
у
свеза
овај
посјет
с
онај
сан
.
у
нешта
јесам
бити
разочаран
и
незадовољан
,
но
ни
сам
јесам
знати
у
шта
.
@card@
.
исти
дан
у
подне
у
српски
гостионица
јесам
владати
силно
узбуђење
.
Средњошколски
професор
Франк
бити
сио
за
један
сто
,
за
који
јесам
већина
сједити
Срба
и
на
грдан
изненађење
и
чуђење
сав
присутан
;
са
сав
говорнички
средство
:
млатати
и
рука
и
нога
,
превртати
свој
зелен
очи
и
начин
умјетан
говор
,
причати
јесам
о
један
до
сада
нечувен
срамота
судски
вјежбеника
Душана
Трифковић
.
—
незнање
,
који
јесам
Душан
у
свој
ствар
показати
,
јесам
само
пуки
незнање
,
неспрема
и
недостатак
интелигенција
,
већ
јесам
тај
ужасан
шкандал
за
судски
струка
,
управо
преступ
,
који
бити
се
требати
казнити
.
гимназијски
професор
,
Драгутин
Франк
јесам
причати
,
да
јесам
муњевит
брзина
из
судница
продрео
глас
у
чаршија
—
од
присутан
још
ники
јесам
бити
чути
за
овај
глас
преко
чаршија
—
да
јесам
Душан
Трифковић
један
човјек
,
који
јесам
од
други
купити
мазга
и
јесам
он
платити
,
а
узети
мазга
,
због
овај
обичан
пријевара
у
пошљедњи
судски
сједница
предложити
,
да
се
казна
смрт
.
—
господа
—
завршавати
јесам
професор
Франк
—
ја
јесам
овај
човјек
добар
и
искрен
пријатељ
,
али
када
се
сав
присутан
судија
морати
да
ограђивати
од
оваки
брука
због
незнање
обичан
правило
судски
пракса
,
кад
се
и
сам
чаршија
морати
да
згражати
и
саблажњавати
,
јер
тај
се
кос
и
са
савјест
чаршија
,
онда
за
овај
човјек
немати
више
одбрана
,
он
се
јесам
осудити
на
духован
смрт
.
сав
за
сто
,
гдје
тај
професор
Франк
овај
причати
,
бити
изненадити
;
Хрват
јесам
са
презрење
почети
да
расправљати
о
овај
судски
шкандал
,
док
јесам
Срба
са
срам
и
чуђење
ћутећки
признавати
овај
нов
српски
брука
.
—
овај
се
не
бити
смјело
трпјети
у
Сарајево
,
у
центар
земља
.
овај
јесам
срамота
читав
земља
—
говорити
јесам
један
Хрват
,
колега
Душана
Трифковић
.
—
ни
обичан
параграф
судски
пракса
јесам
у
стање
да
научити
—
додати
други
хрватски
званичник
за
други
струка
.
—
Што
јесам
истина
тај
јесам
истина
,
Срба
јесам
лош
материјал
—
завршити
професор
Франк
.
настати
пауза
за
присутан
Срба
,
који
јесам
од
стид
пропадати
,
јер
професор
Франк
,
представник
наука
,
истина
и
морал
,
тек
не
хтети
лагати
и
омањивати
јаван
мњење
!
—
господа
,
овај
јесам
невјероватно
;
овако
незнање
предпоставити
код
један
судија
,
тај
јесам
немогуће
—
говорити
јесам
један
Србин
званичник
више
предати
се
,
јер
јесам
осјећати
омаловажавање
,
подсмијех
и
иронија
из
поглед
сав
присутан
Хрват
.
тај
пак
почети
други
сумњати
,
да
ли
јесам
овај
истина
,
но
ники
не
смједе
о
тај
ни
ријеч
спомињати
,
јер
држање
професор
Франка
и
строг
израз
на
лице
он
,
као
да
јесам
истина
говорити
,
да
и
онај
који
мисао
да
јесам
тај
немогуће
,
да
и
тај
јесам
много
одмакнути
у
интелигенција
и
мишљење
од
Душана
Трифковић
.
—
срамота
не
само
за
судски
струка
,
већ
и
за
сав
ми
Срба
,
што
оваки
судија
имати
—
једва
шапутати
рећи
и
Злонога
,
признавати
српски
срамота
.
—
због
пријевара
осудити
човјек
на
смрт
!
тај
исти
дан
јесам
обићи
Злонога
сав
гостионица
и
кафана
,
и
причати
о
тај
догађај
.
тај
јесам
добити
ствар
истинит
карактер
,
јер
ето
тај
сведочити
и
званичник
Срба
.
-
због
пријевара
осудити
човјек
на
смрт
—
дошаптавати
јесам
један
други
у
српски
гостионица
;
тај
јесам
глас
ићи
од
уста
до
уста
,
од
сто
до
сто
,
из
гостионица
на
улица
и
попут
мора
,
нечујно
,
тихо
али
брзо
се
распрострети
овај
страшан
срамота
Србин
судија
по
читав
град
.
и
стар
и
млад
,
и
мушки
и
женски
и
онај
неук
чељаде
,
који
само
знати
за
осуда
на
смрт
,
и
оно
јесам
чути
за
срамота
Србин
судија
и
страшити
се
да
доћи
под
истрага
и
лице
овај
никакав
човјек
.
|
—
осудити
човјек
због
пријевара
на
смрт
!
—
тај
ријеч
јесам
такови
моћ
имати
на
уобразиља
светина
,
а
свој
јесам
грозан
садржај
такови
драж
имати
на
он
,
као
да
јесам
пасти
нов
свјетлост
,
нов
истина
с
небо
;
тако
јесам
радо
с
веселост
,
с
одушевљење
изговарати
ријеч
:
осудити
човјек
на
смрт
због
обичан
пријевара
.
ники
више
јесам
моћи
узети
у
одбрана
Душана
Трифковић
,
ники
јесам
смјети
покушати
,
а
ники
баш
јесам
ни
воља
имати
,
да
бранити
част
један
Србин
,
који
јесам
на
овакав
срамотан
начин
осрамотити
српство
.
—
сад
постајати
јасно
,
зашто
овај
човјек
не
моћи
напријед
—
јекнути
закључни
глас
у
овај
страшан
афера
,
каков
овај
земља
још
јесам
доживјети
.
исто
тај
вече
јесам
приступити
српски
вјежбеник
Милош
Симић
к
Боривоје
Хаџи-Костићу
и
позвати
он
на
један
ријеч
,
а
кад
јесам
се
наћи
на
сам
,
рећи
он
јесам
овај
.
—
извинити
,
господин
,
што
ви
морати
упозорити
на
један
срамота
,
који
јесам
нанешен
ваш
пријатељ
.
немати
други
разлог
ван
онај
,
што
јесам
ваш
пријатељ
Србин
,
да
ви
опомонем
на
један
дужност
,
да
као
Срба
бранити
један
други
.
за
ваш
пријатељ
се
у
град
зло
говорити
.
ја
јесам
се
у
сам
суд
распитати
и
смијем
ви
отворено
рећи
,
да
јесам
читав
тај
гласина
лаж
.
савјетовати
ваш
пријатељ
,
да
се
што
пријести
опера
од
тај
љага
,
јер
бити
овај
моћи
бити
погибељно
за
он
.
сам
колега
ваш
пријатељ
расправљати
о
тај
и
тврдити
,
да
јесам
он
неки
сличан
погрејшку
морати
гдје
приватно
учинити
.
тај
се
правити
јаван
мњење
о
ваш
г
.
колега
,
и
тај
врло
неповољан
—
То
јесам
морати
један
од
његов
колега
изнијети
у
чаршија
,
а
ако
се
не
бити
оправдати
,
из
чаршија
хтети
тај
прихватити
исти
онај
колега
у
суд
,
који
јесам
можда
тај
изнијети
,
јер
се
извор
овај
потворити
по
сав
прилика
не
хтети
пронаћи
,
а
тај
хтети
ваш
пријатељ
моћ
довести
можда
до
судбоносан
пошљедица
.
—
јесам
ли
истина
да
јесам
мој
пријатељ
Душан
Трифковић
премјестити
?
запитати
Баривој
.
—
То
ја
јесам
познати
.
-
и
о
тај
се
говорити
у
чаршија
.
обојица
застати
,
као
да
јесам
се
хтјети
досјетити
нешта
и
обојица
доћи
до
један
закључак
и
не
рећи
ништа
један
други
.
опрети
тише
се
.
Боривој
Хаџи-Костић
се
изненадити
овај
знање
и
разумјевању
овдашњи
одношај
од
страна
један
Србин
из
пријек
,
и
за
сада
он
још
не
хтјети
признати
,
да
јесам
у
овај
ствар
учинити
и
мали
услуга
Србин
Босанац
.
—
свуд
па
и
међу
Србин
се
говорити
о
твој
неки
афера
—
говорити
јесам
Боривој
Хаџи-Костић
Душана
мало
касније
.
—
Наши
непријатељ
јесам
већ
толико
успјети
,
да
и
код
сам
Срба
моћи
да
ми
понизити
—
То
јесам
ремек
дјело
аустријски
политика
пошљедњи
тачка
.
Већ
ми
сам
против
ми
употребљавати
!
све
што
јесам
ти
прорећи
,
ево
се
десити
.
ако
се
што
пријести
не
оправдати
,
овај
хтети
тај
као
проклетство
кроз
читав
живот
објесити
и
тај
срамота
хтети
бити
жигосати
док
јесам
жив
.
—
Па
шта
да
радити
?
—
ти
ја
питати
?
!
тај
бити
ти
требати
најбоље
да
знати
.
ја
ти
не
знати
ништа
савјетовати
.
оправдати
се
морати
,
јер
јесам
овај
низак
лаж
жигосати
.
—
не
знати
ни
одакле
јесам
потећи
,
да
бити
се
знати
ту
на
извор
правдати
.
—
тај
јесам
мора
окружити
сам
перфидан
људи
;
који
једва
чекати
да
ти
изврнути
ријеч
,
они
ти
од
обичан
ријеч
прав
срамота
,
а
од
најмање
погрјешке
афера
.
савјетовати
се
сам
или
—
ено
тај
колега
из
суд
и
питати
он
за
савјет
—
и
Боривој
показати
на
Милош
Симић
.
Душан
одмахнути
глава
и
намргодити
се
.
—
ја
о
овај
лаж
не
хтети
водити
рачун
,
а
они
горе
не
хтети
о
тај
ни
дочути
.
Боривој
Хаџи-Костић
погледати
боље
у
лице
Душанов
и
када
опазити
,
да
овај
ништа
јесам
узбуђен
,
ни
узнемирити
,
још
мање
да
сматрати
овај
ствар
озбиљан
,
јесам
умити
да
пронаћи
узрок
сав
тај
,
те
ни
јесам
јесам
више
хтјети
да
лупати
глава
о
овај
сплетка
на
који
он
јесам
онај
господин
упозорити
и
узбудити
.
„
Можда
јесам
онај
само
хтјети
да
се
показати
пријатељ
“
помислити
и
на
брзо
увјерити
себе
,
да
хтети
тај
најприје
одговарати
истина
.
Душан
јесам
одмах
почети
да
истраживати
одакле
јесам
потећи
овај
интрига
против
шега
,
са
свити
страна
јесам
добијати
одговор
:
чаршија
прича
,
али
ники
јесам
моћи
рећи
,
одакле
јесам
доћи
тај
глас
у
чаршија
,
из
суд
,
из
гостионица
,
из
чији
кућа
;
сав
залуд
бити
,
тај
глас
више
јесам
моћи
да
угушити
,
јер
оно
што
јесам
јесам
говорити
,
тај
се
јесам
слушати
,
а
други
ники
јесам
држати
за
вриједно
,
да
он
правдати
.
у
званије
јесам
Душан
Трифковић
имати
много
послати
.
за
чудо
,
да
јесам
тежак
посао
имати
да
вршити
.
јесам
имати
време
да
одахнути
.
Читав
свежањ
јесам
стајати
пред
он
,
који
јесам
сад
баш
доћи
.
требати
јесам
слуга
најпре
послати
у
ексибит
и
онда
да
он
донети
од
предсједник
други
акт
.
—
имати
други
посао
—
рећи
слуга
.
—
овај
ви
јесам
важан
посао
.
—
ја
имати
важан
посао
—
и
послужитељ
изаћи
.
Душан
зграбити
акт
,
поћи
напоље
и
стигнути
слуга
у
ходник
.
—
овај
смјеста
да
јесам
носити
у
ексибит
.
видити
ти
само
!
срамота
,
да
јесам
потчинити
непокоран
.
—
Шта
срамота
?
!
који
срамота
?
исколачити
се
слуга
пред
он
.
—
ви
јесам
срамота
.
Душан
он
опоменути
на
дужност
.
—
пазити
само
,
да
ви
ваш
дужност
вршити
као
што
требати
,
да
немати
срамота
—
рећи
слуга
и
брзо
отићи
.
Душан
стати
запањити
.
разумјети
јесам
шта
јесам
слуга
мислити
.
Пође
натраг
у
свој
дворана
,
но
када
погледати
у
ходник
спазити
свијетао
мртав
очи
гдје
вирити
кроз
врата
.
колега
Хрват
јесам
шпионирао
Душана
.
кад
се
Душан
вратити
,
јесам
он
затећи
у
соба
.
исти
дан
се
и
опет
пронијети
ружан
глас
о
Душана
.
и
опет
се
свуд
по
гостионица
говорити
,
а
у
српски
гостионица
средњошколски
професор
Франк
,
да
се
Душан
Трифковић
потући
са
послужитељ
судски
у
канцеларија
и
да
јесам
добити
срамотан
шамар
,
да
се
са
званичан
страна
покренути
истрага
у
овај
ствар
.
—
ја
сажаљевати
овај
човјек
,
да
поред
слаб
интелигенција
,
још
слаб
спрема
,
имати
овако
мало
тактати
—
завршавати
јесам
професор
Франк
у
присуство
многи
Срба
и
Хрват
званичник
.
професор
Франк
јесам
овај
изговорити
лагано
,
одмјерити
са
чувство
,
а
зелен
очи
он
сијевати
,
потврђивати
искреност
овај
чувство
према
Душана
Трифковић
.
Душан
Трифковић
постати
личност
,
о
који
се
више
јесам
говорити
добро
.
и
међу
сам
Србин
стећи
многи
непријатељ
,
што
овако
каљати
српски
име
.
овај
афера
с
послужитељ
се
тумачити
као
крајње
пропадање
углед
његов
због
онај
први
афера
,
и
држати
се
,
да
јесам
Душан
Трифковић
у
суд
постати
немогућ
.
и
сам
Срба
јесам
жељети
да
он
премјестити
и
да
се
донекле
овај
српски
срамота
ублажити
.
над
Сарајево
јесам
блистати
отворено
ведро
плав
небо
.
Свјеж
ваздух
јесам
с
брдо
и
планина
струјити
у
сам
град
;
Требевић
јесам
сијати
у
сав
могућ
боја
од
бљесак
сунчан
зрака
са
модар
зелен
дрвеће
на
он
.
бити
јесам
увити
у
провидан
плав
вео
од
ваздух
,
који
јесам
према
врх
бивати
сав
густ
и
таван
.
Читав
овај
див
кроз
овај
плав
вео
изгледати
као
да
се
отегнути
у
недогледан
даљина
,
као
да
јесам
сваки
врх
од
други
по
неколик
хиљада
метар
удаљити
,
а
пошљедњи
врх
,
као
да
се
изгубити
тамо
у
велик
висина
,
у
неки
неизмјеран
даљина
.
улица
јесам
бити
пун
свијет
,
сав
јесам
изићи
да
се
дивити
љепота
небо
сунце
и
брег
.
Драгица
јесам
бити
ићи
у
разнети
посјет
и
када
се
већ
кући
враћати
,
-
пазити
да
неко
ићи
за
она
и
да
нешто
говорити
за
она
.
обратити
пажња
да
чути
но
јесам
се
осврћати
.
бити
страна
непознат
глас
.
разазнати
рђав
српски
изговор
и
у
тај
мах
звецкање
сабља
о
камен
.
и
не
освртати
се
,
убрзати
корак
,
но
и
они
се
корак
за
она
убрзати
.
Очигледно
ићи
јесам
за
она
у
потера
.
јесам
смјети
да
се
окренути
,
да
видити
ко
јесам
,
већ
онако
заплашити
доћи
до
излог
један
дућан
и
ту
стати
.
у
стакло
видити
слика
два
официр
,
који
проћи
мимо
она
,
очито
нешто
она
говорити
.
када
се
послије
дуг
стајање
даље
кренути
,
видити
два
официр
гдје
стајати
на
ћошак
,
куд
хтети
оно
морати
проћи
.
Бијаше
сав
уздрхтао
,
окренути
се
и
поћи
натраг
.
официр
остати
на
угао
,
учинити
неколико
примедба
о
слаб
друштвен
образовање
српски
дјевојка
и
отићи
даље
.
јесам
бити
одмакнути
неколико
корак
,
кад
опазити
Боривоје
.
овај
сретање
она
јесам
бити
као
досадањи
сретање
.
он
она
се
поклонити
доста
збуњено
,
она
се
пак
обрадовати
када
он
јесам
видјети
.
он
јесам
већ
дуго
ићи
за
она
и
видити
она
два
официр
,
гдје
такођер
ићи
за
она
.
—
Хоћете
ли
ја
дозволити
да
ви
провести
?
Драгица
разумјети
све
и
зачудити
се
овај
сав
.
он
јесам
пак
видити
,
да
јесам
и
она
сада
на
чисто
,
да
јесам
он
све
видети
.
на
његов
лице
се
показати
знак
силан
негодовање
на
овај
догађај
,
и
када
она
тај
опазити
,
насмијати
се
полукокетно
,
да
он
разгалити
.
—
Хајт
ја
пратити
—
рећи
,
што
иначе
никада
не
бити
учинити
,
да
тај
једном
мушкарац
казати
.
Боривојев
се
лице
разгалити
.
—
онај
двојица
јесам
ићи
за
ви
—
рећи
он
благ
глас
.
она
се
опет
насмијати
и
једва
изговорити
.
—
мислити
,
али
она
јесам
видјети
.
Ућуташе
и
поћи
.
Боривој
отпратити
Драгица
управо
кућа
и
предати
јесам
баба
.
Драгица
одложити
шешир
и
горњи
хаљина
,
и
са
необично
зажарен
лице
,
весело
свијетао
очи
,
ући
у
соб
,
гдје
јесам
баба
сједела
с
Боривоје
.
—
Шта
хтети
да
радити
с
она
?
упитати
баба
гледати
на
Боривоје
,
показивати
на
Драгица
.
—
како
,
баба
?
не
разумјети
шта
мислити
—
одвратити
Боривој
.
Драгица
погледати
на
баба
озбиљно
и
чекати
шта
хтети
сада
бити
,
што
баба
чисто
збунити
и
она
ућутати
.
Драгица
се
промјена
и
опет
постати
озбиљан
и
стидљив
.
-
но
ево
тај
гост
,
што
он
не
забављати
сад
?
—
почети
баба
.
Драгица
обор
очи
,
окренути
глава
,
јер
тако
изазивати
бити
баба
овај
ријеч
изговорити
.
-
ето
јесам
,
сад
се
стидити
,
рећи
баба
окренути
се
Боривоје
.
Драгица
изаћи
брзо
напоље
.
кад
се
вратити
,
натраг
бити
сав
црвен
.
—
зар
се
не
стидити
тако
туђ
бити
према
гост
,
а
када
он
јесам
овдје
,
онда
скакати
,
играти
,
а
?
!
Драгица
сакривати
лице
рука
.
—
Баба
моћи
—
моћи
—
тако
говорити
,
хтјети
Драгица
да
се
бранити
,
но
прекинути
јесам
смјети
.
—
Знаш
,
драг
господин
окренути
се
баба
Боривоје
,
али
у
исти
мах
и
Драгица
—
сад
баш
морати
казати
—
знати
,
драг
господин
,
кад
јесам
ти
овдје
,
само
о
ти
говорити
,
ти
само
спомињати
и
о
ти
сањати
.
Драгичино
лице
добити
болан
израз
,
обрва
она
се
скупити
и
намргодити
поглед
на
баба
.
Чисто
се
брецнути
на
она
.
Баба
јесам
у
мах
озбиљно
гледати
,
чисто
и
на
она
прећи
овај
озбиљност
,
но
се
брзо
и
опет
насмијати
и
окренути
се
Боривоје
.
—
истина
јесам
,
господин
,
што
ти
казати
—
сав
јесам
истина
ништа
ти
не
лагати
.
па
се
опет
окренути
Драгица
—
зар
јесам
јуче
узети
његов
књига
па
лећи
с
она
у
кревет
.
—
истина
јесам
,
господин
,
увијек
само
о
ти
говорити
,
искрен
баба
у
весео
говор
,
почети
се
смијати
и
махати
глава
гледати
на
Драгица
.
—
но
,
ајд
сад
казати
,
да
јесам
тако
.
и
данас
јесам
љубити
онај
књига
,
што
ти
јесам
дати
.
—
Баба
почети
намигивати
Боривоје
махати
глава
у
повладити
доказивати
,
да
јесам
тај
истина
,
што
говорити
.
Драгица
стајати
као
поразити
крај
сто
,
лице
она
више
јесам
бити
намргођен
,
ни
осмјеха
не
бити
на
он
,
већ
стојати
блијед
,
нијемо
гледати
на
под
.
дати
она
јесам
давити
,
а
силан
суза
она
облити
образ
.
настати
страшан
тренут
и
за
Боривоје
.
бити
јесам
сав
ускомјешан
.
Мушко
он
лице
добити
дјетињски
збуњен
израз
.
кад
он
се
поглед
срести
са
Драгичиним
поглед
,
насмијати
се
један
на
други
,
дуго
се
зауставити
тако
гледати
.
пред
Боривојев
очи
и
опет
синути
она
диван
бесконачан
пољана
,
са
плав
цвијеће
,
благ
вјетар
,
који
отуд
долазити
са
бескрајан
даљина
преко
азуран
небо
.
Боривој
јесам
имати
више
ништа
да
казати
Драгица
,
Драгица
такођер
не
,
а
баба
—
бити
умукнути
гледати
овај
двоје
,
гдје
она
једном
ријечју
довести
у
положај
,
из
ко
се
јесам
моћи
испетљати
.
но
баба
јесам
ипак
у
себе
ликовати
,
јер
јесам
прочитати
из
поглед
обоје
,
да
јесам
сада
један
други
повјерити
свој
тајни
мишљење
.
Баба
јесам
на
крај
увидјети
,
да
јесам
овај
значајан
тренутак
за
њен
унука
.
неки
се
ријешити
,
помислити
у
себе
и
изићи
напоље
.
тај
јесам
казати
и
Боривоје
,
да
повјерење
,
који
јесам
према
он
стећи
,
ево
и
заслуживати
.
Остадоше
она
двоје
сам
нијемо
гледати
један
на
други
,
дуго
не
говорити
једно
други
ништа
.
од
како
јесам
Боривој
Хаџи
Костић
постати
искрен
са
Драгица
,
почети
осјећати
у
душа
неки
нејасан
нада
,
који
јесам
долазити
из
дубина
његов
нарав
,
из
темељ
чежња
и
жеља
.
но
са
тај
нејасан
жеља
и
нада
доћи
јесам
много
извјестан
и
јасан
брига
.
јер
кад
год
јесам
почети
себе
да
објашњавати
,
да
себе
расвијетли
сав
положај
,
вазда
он
се
у
тај
мисао
уплећале
онај
слика
из
земаљски
управа
,
онај
људи
,
који
јесам
он
до
сада
стајати
на
пут
.
и
сада
он
у
његов
душа
нешто
стезати
,
што
јесам
бити
очајање
,
јер
јесам
он
вазда
вјеровати
,
да
хтети
се
српски
ствар
и
омладински
питање
морати
једаред
повољно
ријешити
,
али
он
тај
чувство
бацати
вео
на
његов
будућност
са
Драгица
.
мисао
,
да
с
овај
неизвјесност
код
земаљски
управа
морати
једаред
прекрхати
,
постајати
све
силан
,
јер
од
тај
зависити
,
хтети
ли
моћи
један
дан
узети
Драгица
за
рука
,
изаћи
с
она
пред
баба
и
рећи
она
:
баба
,
ја
јесам
ријешити
између
себе
,
ја
јесам
свој
,
дати
ми
благослов
!
А
да
јесам
Драгица
тај
исто
жељети
,
тај
он
јесам
сто
пут
посвједочити
,
кад
год
јесам
се
састати
.
А
баба
?
:
она
бити
уздигнути
глава
,
да
боље
видити
кроз
наочари
,
гледати
бити
она
двоје
дуго
,
и
дуго
не
бити
знати
говорити
...
.
ох
,
тај
бити
бити
озбиљан
тренутак
за
она
.
који
пут
бити
морати
поћи
,
да
по
воља
ријешити
свој
ствар
у
управа
?
Вође
и
првак
јесам
он
говорити
,
да
још
чекати
мирно
и
стрпељиво
,
јер
бити
он
и
мали
непромишљен
корак
моћи
ствар
за
навек
покварити
.
ако
бити
потребно
чекати
и
промјена
на
управа
,
о
који
се
већ
почети
говорити
,
а
с
промена
управа
хтети
без
сумња
наступити
промена
у
назор
о
српство
овај
земља
,
и
о
онај
омладина
,
који
јесам
онај
чин
на
се
навући
мржња
и
прогон
.
колико
пута
јесам
узаврети
,
ускипјети
у
Боривојев
душа
,
да
отићи
јесам
у
управа
,
да
јесам
од
она
директно
затражити
свој
права
као
син
овијех
земља
,
тако
никако
друкчије
,
а
он
хтети
силник
казати
права
ријеч
,
истина
она
бацити
у
очи
.
А
што
бити
значити
истина
добацити
тај
људи
,
који
имати
сав
сила
и
власт
у
свој
рука
?
тај
бити
само
ићи
на
рука
тај
људи
,
дати
бити
она
само
привидан
права
,
да
и
даље
смију
омладина
прогањати
.
Боривој
Хаџи
Костић
јесам
стрпљиво
чекати
,
но
што
јесам
бити
у
тај
твар
издржљив
,
тај
он
јесам
већма
тиштати
мисао
на
будућност
,
јер
тако
он
се
учинити
,
да
,
ако
бити
се
овај
још
дуго
отезати
,
да
бити
сав
породица
овај
дјевојка
устати
против
оваки
одношај
према
она
,
тај
бити
он
пак
моћи
углед
понизити
,
а
јесам
бити
моћи
доћи
у
душеван
криза
,
који
бити
моћи
бацити
сјенка
на
сав
будући
он
живот
.
он
јесам
тако
исто
тиштати
и
њен
судбина
,
када
бити
сада
дјевојка
донијети
у
положај
,
из
ко
се
ни
сам
можда
не
бити
лако
спасти
.
Гледајући
Драгица
пред
себе
миран
и
у
себе
удубљен
,
дочаравати
он
јесам
она
сада
тако
лијепити
слика
из
њихов
заједнички
будућност
!
јесам
моћи
да
вјеровати
,
да
хтети
он
управо
моћи
коначно
одбити
,
и
проузроковати
пропаст
—
можда
она
обојити
.
када
јесам
Боривој
приступан
Драгица
,
она
јесам
бити
са
сав
миран
,
на
сав
спреман
,
само
чекати
његов
одговор
.
—
Драгица
—
рећи
она
он
,
ја
јесам
одлучити
да
бити
мој
.
овај
ријеч
бити
гласно
и
одлучно
изговорити
.
она
он
гледати
мирно
,
без
страх
и
без
узбуђење
.
—
Пристајеш
ли
да
бити
мој
?
она
подигнути
свој
крупан
очи
и
чврсто
он
погледати
.
—
пристајати
—
овај
исповест
њезин
он
силно
занети
,
но
брзо
се
прибрати
и
сасвим
савладати
.
приступити
она
још
ближе
и
ухватити
јесам
за
рука
.
.
—
од
овај
час
јесам
мој
.
—
—
за
навек
—
лагано
изговорити
она
,
а
очи
она
се
наводнити
суза
.
—
Драгица
,
на
мој
се
живот
спуштати
тежак
брига
,
који
хтети
дуго
трајати
.
—
ја
хтети
јесам
исто
тако
дуго
сносити
.
—
А
ако
бити
овај
несрећа
вечито
остати
на
ја
?
Драгица
обор
глава
,
приступити
он
још
ближе
и
шапнути
:
—
То
јесам
онда
несрећа
и
мој
живот
.
Драгица
се
до
сада
много
борити
са
тај
мисао
,
шта
хтети
да
радити
,
ако
овај
човјек
за
навјек
одбити
;
тај
она
постати
велик
брига
.
сада
она
јесам
ево
прекужити
.
јер
јесам
она
осјећати
нешто
,
што
ники
други
јесам
знати
,
да
,
ако
тај
питање
бити
стајати
међу
она
двојима
и
одјел
она
,
онда
јесам
за
она
живот
пропасти
.
јер
јесам
тај
бити
за
она
тешко
признати
једаред
оданост
,
који
се
само
једаред
јављати
у
њен
срце
и
онда
не
испунити
све
.
сада
она
јесам
бити
лакше
,
као
да
она
јесам
велик
терет
живот
спасти
са
срце
,
јер
сав
овај
остати
што
хтети
доћи
,
све
и
најгоре
што
бити
моћи
доћи
,
тај
хтети
све
лакше
моћи
подносити
са
човјек
,
који
се
до
сада
јесам
плашити
никакав
препрека
.
Боривој
јесам
стајати
крај
она
и
посматрати
јесам
оборен
глава
,
као
да
у
она
упознати
сада
онај
жена
,
који
јесам
спреман
да
подносити
сав
терет
с
човјек
,
и
бити
он
узвисити
са
овај
исповјести
.
он
овладати
чувство
,
који
он
јесам
вући
она
ближе
,
онај
танак
стас
,
бујан
кос
,
лице
,
који
јесам
бити
мирно
,
као
послије
велик
доживљај
.
овај
чувство
он
побудити
чежња
да
јесам
привући
уза
себе
,
да
она
тако
више
казати
,
шта
јесам
до
сада
осјећати
према
она
,
шта
он
овај
час
тако
силно
узбуђивати
,
заносити
—
но
тај
себе
јесам
моћи
да
дозволити
,
да
крв
узбуђивати
у
овај
узвишен
час
.
када
јесам
баба
доћи
у
соб
,
обојити
стајати
мирно
један
крај
други
.
Баба
она
дуго
гледати
да
сазнати
штогод
,
да
она
прочитати
нешто
,
из
очи
,
но
обојити
бити
миран
,
далеко
од
помисао
,
да
причати
сада
још
о
овај
њихов
тајни
вјерењу
.
Драгица
се
бити
за
кратак
вријеме
сасвим
промјенила
.
други
јесам
ствар
почети
да
волити
,
други
јесам
мисао
почети
обузимати
.
јесам
више
гледати
са
онај
занос
на
Требевић
,
нити
јесам
цвијеће
тако
пазити
као
пријести
,
нити
тражити
женски
дјевојачки
друштво
.
када
јесам
долазити
у
друштво
дјевојачки
,
за
чудо
,
да
јесам
више
говорити
него
пријести
,
но
вазда
јесам
радо
говорити
о
кућа
и
домазлук
.
када
јесам
залијевати
цвијеће
,
замислити
јесам
ићи
од
цвијетка
до
цвијетка
и
заливати
он
,
а
када
јесам
свршавати
овај
посао
,
она
се
окрећати
на
цвијеће
и
погледати
он
скоро
пријекорно
,
као
на
дјеца
,
који
се
чинити
жртва
,
а
она
без
осјећај
,
и
без
захвалност
и
без
ријеч
стајати
на
један
мјесто
непомичан
.
остављати
бити
цвијеће
с
нијем
пријекор
.
како
бити
она
радо
видјети
нежан
и
топао
поглед
за
овај
радо
учињен
услуга
,
или
опружити
мали
ручица
,
који
се
нудити
,
а
она
да
она
прихватити
и
да
стиснути
на
свој
образ
!
послије
овај
мисао
бити
се
обично
винути
у
будућност
,
на
душа
бити
она
пасти
тих
брига
,
који
јесам
до
дух
јесам
обарати
,
али
који
не
да
дуго
заспати
;
она
испреплетати
читав
низ
жеља
,
надање
и
мисао
у
један
клупче
,
који
јесам
замрсити
и
неда
се
лако
одмрсити
.
но
напослетку
бити
ипак
мирно
заспати
и
када
се
пробудити
,
бити
јесам
свјестан
,
срце
она
јесам
куцати
нов
нада
окрепити
,
она
јесам
вјеровати
,
да
хтети
бог
сав
удесити
и
судбина
она
двоје
извјести
на
раван
пут
.
исто
јесам
тако
и
Боривој
почети
да
мислити
.
Драгица
он
јесам
свој
благост
утишати
,
мисао
ублажити
;
под
њен
окриље
никада
јесам
превладати
љутња
још
мање
да
јесам
узаврети
прекипјети
увреда
у
он
.
када
јесам
помислити
на
Драгица
,
никада
он
не
бити
моћи
ни
на
ум
пасти
,
да
учинити
што
силом
или
пријести
онај
време
,
када
ствар
бити
зрети
.
да
овај
вријеме
,
за
који
хтети
још
морати
чекати
до
свој
наименовање
,
не
пропасти
,
одлучити
се
на
проучавање
привредни
,
економски
и
земљораднички
питање
свој
земља
,
нарочито
на
проучавање
још
неослобођен
сељак
.
колико
јесам
пута
до
сада
читати
,
слушати
о
тај
питање
тај
и
видити
сељак
,
потпуно
се
увјерити
о
биједан
стање
његов
,
помишљати
,
како
бити
он
се
моћи
помоћ
,
но
никада
се
до
сада
јесам
моћи
дати
на
посао
,
на
проучавање
сав
тај
питање
,
због
који
његов
отаџбина
патити
.
када
јесам
оно
купити
грађа
за
меморандум
,
искрено
морати
јесам
да
признати
,
да
сав
оно
излишно
јесам
потпуно
проучити
.
онај
у
меморандум
набројати
јесам
бити
он
све
тако
јасно
онако
научки
проучити
и
средити
,
као
што
јесам
он
замишљати
себе
да
се
овај
питање
морати
проучавати
,
ако
хтети
да
се
коначно
,
повољно
ријешити
за
Србин
сељак
под
туторство
ага
у
ропство
страна
управа
.
сам
јесам
корити
себе
,
да
тако
касно
долазити
на
тај
ствар
.
јер
јесам
мислити
:
који
јесам
свет
дужност
омладина
у
овај
судбоносан
доба
по
српство
овај
земља
,
него
што
пријести
помоћ
сељак
,
тај
темељ
српски
народ
?
!
једва
јесам
једаред
ево
сада
доћи
у
онај
расположење
,
једва
јесам
ево
добити
онај
мир
,
који
јесам
потребан
за
проучавање
.
тако
јесам
себе
увјерити
,
да
јесам
прекршити
главне
препрека
,
прекужити
главни
дио
унутарњи
борба
и
немир
и
сада
се
ближе
добар
и
миран
дан
за
он
.
тај
јесам
све
бити
Драгичин
утјецај
.
Већ
јесам
видити
себе
као
миран
домаћин
на
сав
дом
крај
она
;
тај
он
јесам
мисао
умирити
потпуно
,
одгонити
сав
брига
;
сав
слутња
и
сумња
и
тако
он
прибавити
мир
и
спокојство
у
душа
.
јесам
имати
више
разлог
ни
за
сумња
,
јер
он
јесам
обећати
,
када
се
упразнити
мијесто
,
да
хтети
се
он
дати
професура
.
ту
више
јесам
сумњати
,
једино
јесам
морати
чекати
,
док
господа
,
који
имати
власт
,
не
доћи
до
увиђавност
,
да
јесам
он
„
испаштати
“
свој
политички
гријех
као
ђак
,
да
се
„
поправити
“
,
да
он
се
моћи
повјерити
васпитање
омладина
а
дати
он
залогај
љеб
.
ето
,
дотле
хтети
морати
чекати
,
мислити
јесам
Боривој
у
себе
и
стрпељиво
чекати
да
и
тај
несрећа
проћи
.
@card@
.
на
пазарни
дан
у
петак
сав
из
село
,
што
имати
шта
за
продаја
,
поврвети
у
Сарајево
на
Баш-чаршију
и
онај
мало
узак
улица
око
она
.
ту
нудити
неопран
,
прљав
и
замазан
сарајевски
трговац
са
чаршија
свој
роб
.
ту
стајати
сир
и
маслац
у
зарђан
посуда
од
бакар
или
лим
,
а
продавач
он
чучити
захватити
испуцан
и
црн
рука
у
посуда
,
и
отуд
вадити
сир
и
метати
он
у
зелено-зарђане
теразије
.
Што
пасти
на
земља
,
тај
купити
замазан
рука
и
метати
натраг
у
посуда
,
да
он
други
продати
,
затим
брисати
нос
и
опет
захватити
рука
у
посуда
и
даље
мјерити
и
продавати
.
тамо
у
крај
чучити
Србин
сељак
погружен
.
Мршаво
блијед
и
забринут
лице
он
јасно
викати
,
да
он
јесам
добро
;
ту
чучити
крај
педесет
ока
жито
,
који
он
јесам
једва
заостати
,
када
јесам
исплатити
трећина
и
десетина
,
и
жељно
чекати
купац
,
гледати
читав
гладан
година
у
сусрет
,
док
он
купац
,
ага
и
чивутин
,
нудити
три
крајцара
мање
,
него
што
јесам
права
цијена
.
други
крај
он
чучити
крај
један
матор
мршав
тука
и
гледати
оборен
глава
на
земља
,
а
трећи
биједан
и
јадан
као
да
јесам
јести
два
дан
,
забринуто
чучити
над
иловача
земља
,
који
јесам
још
синоћ
донијети
амо
ходити
по
дан
.
сав
тај
гледати
са
пун
нада
на
сав
еспап
,
чекати
час
,
када
хтети
примити
пар
и
онда
да
се
прочастити
у
варош
:
грош
ракија
двајест
пар
грах
.
непрестано
долазити
сељак
са
онај
мали
претоварен
коњичак
,
дрвен
кола
или
сам
сељак
натоварен
роб
.
уједаред
се
узбунити
сав
животињски
царство
на
чаршија
,
ороз
,
тука
,
пас
и
остати
члан
овај
царство
зверати
некуд
у
страна
и
са
страх
и
трепет
очекивати
нешто
страшно
да
се
десити
.
Ближила
се
сељачки
кола
.
Цврчањем
и
завијање
точак
испуњавати
ваздух
ужасан
галама
.
кола
проћи
.
настати
мир
.
но
сада
се
ускомјеша
све
,
што
јесам
са
село
доћи
амо
.
на
средина
чаршија
се
чути
добош
.
телал
јесам
гласно
викати
:
у
идући
недеља
хтети
бити
коњски
трка
и
пуцање
,
зато
ко
имати
добар
коњ
,
неки
он
добро
опасти
,
а
ко
имати
пушак
неки
јесам
добро
потпрашити
и
неки
доћи
тамо
.
само
за
цијел
;
и
ја
хтети
бити
ондје
.
ту
пасти
онај
лед
и
забринутост
са
сељачки
лице
и
за
часак
се
на
он
указати
осмијех
,
као
доказ
,
да
се
још
јесам
одучити
од
смјеха
.
Боривој
Хаџи-Костић
се
такођер
помјешао
међу
купац
.
у
страна
спазити
младић
гдје
стајати
и
држати
ороз
на
продаја
.
—
Пошто
ти
јесам
ороз
?
—
упитати
Боривој
.
онај
он
погледати
неповерљив
.
—
А
одакле
јесам
момак
?
—
А
што
питати
?
—
јесам
ли
Србин
,
католик
или
муслиман
.
Младић
окренути
глава
у
страна
,
охоло
и
негодовати
одговорити
:
—
ваљада
се
познавати
,
ко
јесам
влах
а
ко
не
!
и
тако
погледати
,
да
јесам
он
са
лице
моћи
читати
ријеч
:
шваба
!
—
ма
ја
јесам
браћа
рећи
он
Боривој
.
—
јок
вала
,
не
!
брецнути
се
онај
туђински
и
опет
он
се
показати
на
лице
као
да
говорити
:
шваба
!
Боривој
познати
у
младић
пошљедњи
огранак
охол
а
инске
породица
,
који
јесам
пропасти
.
Пође
даље
.
у
страна
мало
даље
спазити
двојица
крај
врећа
кукуруз
.
—
одакле
јесам
ви
људи
?
—
са
село
господар
—
одговор
обојица
понизно
смијешити
се
и
не
бити
сасма
лош
изглед
.
—
А
шта
јесам
ви
?
обојица
се
згледати
зачудити
.
—
Па
Босанац
—
одвратити
један
снебивати
се
,
чудити
се
што
тај
питати
.
—
знати
,
знати
—
на
тај
хтети
Боривој
—
у
себе
иронисати
,
већ
—
шта
јесам
оно
још
?
—
Па
католик
.
—
не
мислити
тај
,
већ
какав
језик
тај
говорити
?
—
Па
босански
—
одвратити
онај
исти
.
—
босански
—
ето
видити
и
ја
јесам
Босанац
,
говорити
као
ти
,
пак
ипак
не
говорити
босански
.
—
Па
говорити
,
господар
,
како
јесам
научити
—
одвратити
други
,
и
опет
се
згледати
и
почети
се
смијати
.
и
кад
она
Боривој
поставити
још
неколико
питање
,
они
све
одговарати
:
ја
католик
!
-
ала
јесам
баш
господар
,
хтети
све
да
знати
—
смијући
се
одвратити
први
,
када
се
Боривој
опростити
с
она
.
њихов
весело
лице
и
расположити
смјети
јесам
говорити
,
да
она
не
ићи
лоше
,
и
да
се
неко
бринути
за
овај
њихов
добар
расположење
.
Боривој
проћи
још
једаред
кроз
чаршија
и
већ
хтјети
поћи
кућа
,
када
он
један
понуда
,
да
купити
грах
.
—
брата
,
тај
ја
не
требати
.
сељак
слегнути
раме
и
учинити
глава
као
знак
да
он
тај
не
годити
,
јер
ево
већ
два
сат
како
ту
стајати
и
ники
он
не
запитати
,
ван
онај
шпански
Јевреј
,
који
он
мање
нудити
него
што
јесам
цијена
.
Већ
пет
пут
јесам
долазити
тај
јеврејин
и
увијек
он
нудити
и
тај
цијена
и
вазда
он
говорити
:
ма
не
хтети
ти
ники
за
тај
више
дати
.
А
кад
сељак
слегнути
раме
,
он
он
добацити
:
ићи
мрцина
српски
!
—
јесам
јесам
ли
из
далек
?
упитати
он
Боривој
.
—
ето
ту
иза
Блажуја
на
пут
у
Кисељак
.
—
А
шта
јесам
?
упитати
Боривој
,
и
ако
јесам
знати
с
ко
говорити
.
—
хвала
бог
,
Србин
—
рећи
сељак
брзо
,
лице
он
се
чисто
намргодити
и
погледати
он
од
горе
до
доле
.
—
А
шта
јесам
ти
?
—
и
ја
јесам
Србин
.
сељак
он
погледати
сумњив
и
израз
на
лице
он
јесам
говорити
да
не
вјеровати
.
но
не
хтјети
ништа
даље
говорити
,
скоро
да
јесам
жељео
,
да
он
овај
даље
ништа
не
питати
јер
јесам
тај
господа
из
влада
сумњив
лице
за
он
.
и
Боривоје
јесам
држати
,
за
чиновник
из
влада
.
—
А
имати
ли
свој
земља
или
агин
?
сељак
не
хтјети
одмах
одговорити
,
но
ипак
прекрхати
преко
језик
.
—
Па
како
се
наћи
?
А
што
питати
тај
?
тај
сељак
још
једаред
промјерити
Боривоје
и
прочитати
он
из
читав
лице
и
држање
,
да
Боривој
ипак
моћи
бити
добар
човјек
.
—
Па
волити
да
знати
,
како
наш
Срба
сељак
стајати
.
сељак
ћуташе
још
мало
па
хтети
онда
опет
запитати
Боривоје
.
—
валај
,
кад
јесам
Србин
,
покажи-дер
брата
како
се
крстити
?
—
са
три
прст
брата
као
и
тај
.
сељак
се
насмијати
и
помислити
да
овај
господар
ипак
морити
бити
добар
човјек
.
—
А
имати
ли
жена
?
—
немати
.
—
А
што
се
не
женити
,
доста
ти
јесам
већ
година
.
А
јесам
ли
Босанац
?
—
Сарајлија
.
у
тај
доћи
један
купац
,
који
нудити
са
три
крајцара
мање
,
него
што
јесам
сељак
искати
.
—
Тешка
време
живити
—
рећи
сељак
,
када
купац
отићи
.
обојити
ућутати
.
—
А
кад
славити
?
упитати
он
сељак
.
—
свет
Никола
—
одговорити
Боривој
брзо
,
да
сузбити
сумња
овај
човјек
,
у
који
јесам
познати
прав
Босанац
Србин
,
који
јесам
свој
држање
свједочити
,
да
јесам
много
тежак
мука
и
искуство
прећи
преко
он
.
—
како
ти
јесам
име
?
—
Лук
Алексић
.
сад
постати
искрен
.
ту
дуго
постајати
у
ситан
разговор
и
не
наћи
се
купац
за
грах
.
сељак
већ
почети
мислити
,
како
хтети
грах
морати
кућа
носити
,
а
биједа
он
јесам
нагнати
,
да
он
донети
и
продати
,
да
откинути
од
уста
,
само
да
моћи
да
задовољити
неки
зеленаш
.
Већ
јесам
мислити
како
хтети
оба
врећа
морати
натоварити
на
алат
,
на
онај
мали
коњичак
и
бити
он
жао
тај
живинче
,
који
он
јесам
тако
добро
служити
,
а
сада
опет
да
мучити
тај
животиња
!
ено
тамо
он
јесам
оставити
у
један
хан
,
привести
он
за
дирек
,
метнути
таман
толико
сијено
предањ
,
да
пригристи
;
али
неки
,
тако
ваљада
бог
хтети
,
тако
морати
бити
,
па
неки
бити
!
Боривој
се
одмакнути
од
газда
Лука
и
отићи
у
чаршија
,
но
брзо
се
вратити
с
један
купац
,
но
овај
узити
само
један
врећа
.
са
онај
други
врећа
јесам
сједио
сељак
до
топ
,
и
када
се
не
наћи
купац
,
Боривој
он
рећи
:
товарити
на
твој
коњ
па
носити
роб
ја
.
газда
Лук
довести
алат
,
тај
мали
коњичак
.
алат
јесам
брзо
корачати
,
и
већ
унапријед
познати
газдин
врећа
,
тамо
се
упутити
и
јесам
стати
крај
пун
врећа
и
поглед
газда
,
само
што
јесам
казати
:
товарити
.
газда
Лук
дигнути
врећа
и
када
јесам
мећати
на
алат
,
овај
се
чисто
пригнути
да
он
газда
лакше
метнути
терет
на
он
.
када
јесам
сав
бити
натоварити
,
алат
се
окренути
на
газда
,
као
да
он
јесам
питати
:
куда
хтети
?
и
очи
и
држање
овај
мали
живинче
бити
весело
.
тај
алат
,
тај
јесам
главно
имање
газда
Лукин
;
да
он
немати
,
ваљада
он
ни
њива
,
ни
кућа
ни
живеж
у
кућа
не
бити
ништа
вриједити
.
алат
,
тај
јесам
онај
мали
коњичак
риђ
длака
,
који
се
на
он
од
зло
и
тежак
посао
сав
ускурјачила
.
алат
,
тај
јесам
она
стрпељив
разуман
са
мали
задовољан
животињица
,
који
свакуд
моћи
куд
нога
људски
смије
.
Божа
,
шта
јесам
сретан
тренутак
газда
Лук
провести
крај
тај
алат
,
крај
главног
имање
свој
.
ајд
што
добро
и
издржљиво
радити
,
али
његов
нога
свукуд
моћи
;
он
носити
велик
терет
уз
стијена
и
стрмен
,
и
како
само
опрезно
ићи
како
пазити
камо
хтети
стати
да
не
оклизнути
.
свуд
,
куда
само
човјек
моћи
,
чак
опасан
пречац
,
и
преко
велик
стрмен
и
у
ноћ
вазда
наћи
сигурно
мјесто
гдје
хтети
стати
,
сав
нога
пред
нога
,
корак
пред
корак
.
газда
Лук
не
моћи
кренути
далеко
од
кућа
,
да
алат
не
повести
себе
;
он
не
морити
без
он
живјети
,
нити
алат
без
он
.
десити
се
јесам
једаред
,
кад
се
тако
враћати
са
пазар
из
Сарајево
,
да
она
јесам
ухватити
бура
на
пут
.
Морадоше
сврнути
у
један
кахва
на
цеста
баш
одмах
некако
како
изићи
из
Сарајево
.
тај
хтети
да
причекати
док
бура
проћи
.
рана
за
алат
понестати
,
мало
понијети
газда
Лук
,
јер
се
надати
раније
вратити
кућа
.
алат
јесам
морати
гледати
у
празан
јасле
,
но
газда
се
тјешити
,
што
он
алат
никако
не
смије
пребацити
,
јер
јесам
и
он
бити
гладан
.
оно
мало
пар
,
што
јесам
прибавити
,
тај
јо
требати
чувати
за
Божић
.
када
јесам
бура
престати
,
кренути
се
даље
.
на
пут
у
сред
мрачан
ноћ
,
спопасти
алат
слабост
.
бадава
он
јесам
гонити
и
вући
,
тући
он
јесам
хтјети
,
никако
јесам
ићи
.
алат
савладати
слабост
,
срозати
се
на
земља
,
отпустити
глава
и
почети
стењати
—
газда
Лук
он
почети
гладити
,
миловати
,
тепати
,
почети
он
кроз
суза
име
звати
,
али
сав
бадава
.
тај
јесам
тако
дуго
трајати
.
Већ
се
дигнути
да
оставити
коњ
,
већ
поћи
у
ноћ
,
пак
да
се
сутра
вратити
овамо
.
бити
јесам
још
један
два
сат
до
кућа
—
кад
уједаред
коњ
зарзати
.
газда
Лук
он
приступити
и
видити
,
гдје
јесам
алат
дигнути
глава
.
заграбити
из
јарак
мало
водити
,
пошкропити
коњ
и
мало
он
напојити
и
коњ
се
дигнути
.
једва
се
лагано
дотетурати
до
један
механа
где
брже
боље
набавити
сијено
,
па
ма
не
бити
за
Божић
,
само
када
он
јесам
алат
остати
у
живот
.
сутра
дан
рано
ујутру
присути
кућа
,
и
јесам
дуго
трајати
,
алат
он
и
опет
сасвим
оздравити
.
једаред
јесам
он
позлити
,
алат
се
јесам
одмицати
од
он
,
непрестано
он
јесам
њушити
,
рзати
и
тако
стајати
крај
газда
Лука
,
док
се
јесам
испавати
и
оздравити
.
од
тај
доба
још
већма
љубити
тај
коњ
,
с
он
дијелити
свој
сиротиња
брига
и
терет
.
Дођоше
до
кућа
Хаџи
-
Костић
.
алат
опрезно
прекорачити
онај
неколико
степеница
до
двориште
и
стати
пред
улаз
у
кућа
.
Боривој
јесам
рачунати
,
да
оваки
ствар
кућа
вазда
требати
.
снаја
се
бити
изненадити
,
преко
лице
она
прелетити
часовит
нерасположење
,
но
брзо
се
савладати
.
у
тај
јесам
бити
већ
извјежбати
,
да
попуштати
,
а
овај
роб
,
зеље
и
други
,
тај
јесам
кућа
вазда
требати
.
газда
Лук
се
увјерити
,
да
јесам
овај
права
српски
кућа
,
а
када
он
понудити
да
ручати
,
он
одбијати
.
—
ако
хтети
да
ти
доћи
у
гост
,
онда
морати
ручати
код
ми
—
рећи
он
Боривој
.
—
е
онда
морати
,
али
ја
за
цијел
морати
доћи
.
газда
Лук
све
позвати
и
домаћин
и
домаћица
и
дјеца
и
Боривоје
,
да
он
доћи
на
Илијин
дан
,
када
јесам
збор
тамо
код
њихов
црква
.
Боривој
обећати
и
опростити
се
као
добар
пријатељ
.
Боривој
он
испратити
до
чаршија
и
ту
он
још
једаред
обећати
,
да
хтети
он
посјетити
и
рећи
он
:
збогом
!
бити
јесам
око
сат
и
по
.
са
свити
страна
јесам
јурити
дјеца
у
школа
.
Боривој
се
упутити
кроз
главну
улица
.
на
сусрет
он
ићи
српски
свештеник
,
но
прије
него
што
јесам
се
састати
,
истрчати
један
мали
девојчица
пред
свештеник
и
пљунути
преда
он
.
за
она
појурити
још
четир
пет
,
а
за
тај
око
педесет
тај
школски
дјевојчица
дотрчати
пред
српски
свештеник
и
сваки
пљунути
преда
он
,
за
тај
се
смијући
са
триумф
враћати
један
други
као
да
јесам
извршити
прописан
вјерски
дужност
.
тај
бити
махом
сав
дјеца
католички
званичник
,
који
се
васпитавати
у
клоштар
тамо
више
католички
катедрала
.
при
повратак
кућа
наћи
Боривој
Баш-чаршију
сасвим
миран
;
нестати
онај
силан
свјетина
,
само
се
неколико
бозаџија
и
халваџија
скупити
око
велик
чесма
на
средина
чаршија
и
чопор
дјеца
око
дашчан
турски
дућан
и
пиљити
у
свјеж
ашламе
,
који
јесам
баш
данас
донешен
отуд
са
Неретва
.
око
један
турски
дућан
са
воће
највише
се
дјеца
окупити
,
јер
ту
осим
црвен
ашлама
који
јесам
стварати
чорба
у
дјечији
уста
бити
још
и
свјеж
смоква
и
рахатлук
,
дугуљаст
мек
шећер
из
Стамбол
.
тај
се
сакупити
пун
дјеца
,
између
осталих
и
један
са
војнички
аустријски
капица
који
се
баш
загледати
у
шећер
из
Стамбол
,
који
јесам
газда
викати
хвалити
.
—
тај
ено
тај
онај
Шваба
грабити
шећер
—
довикнути
један
муслиман
,
који
јесам
баш
туд
пролазити
.
—
Која
тај
?
ето
тај
у
капица
—
рећи
,
насмијати
се
лукав
,
показати
на
онај
у
аустријски
капица
,
и
поћи
даље
.
Пуц
шамар
преко
војнички
капа
,
да
одјекнути
сав
чаршија
.
мали
почети
бјегати
,
неимавши
време
ни
да
казати
,
да
јесам
узети
ништа
.
—
удрити
Шваба
!
—
викнути
један
шегрт
преко
пут
,
и
почети
ударати
нога
о
под
,
као
да
хтети
он
повијати
.
и
опет
пукнути
један
шамар
преко
војнички
капа
,
који
се
сада
дати
у
бијег
према
Предимарет
.
-
удрити
Шваба
!
одјекнути
са
сав
страна
и
сав
уздуж
удица
дочекивати
шамарати
он
,
не
знати
и
не
питати
:
за
што
?
из
дућан
јесам
летјети
шегрт
,
калфа
,
људи
и
шамарати
мали
рука
,
шака
,
пијесницом
и
смијући
се
викати
:
удрити
Шваба
!
настати
општи
смјети
.
-
удрити
Шваба
!
одјекивати
са
свити
страна
,
када
мали
кроз
силан
удар
бити
умакнути
до
Предимарет
,
гдје
јесам
стајати
један
полицај
.
—
удрити
Шваба
!
—
још
читаво
по
сат
довикивати
један
други
,
а
тај
Турчин
,
што
јесам
казати
:
ево
ти
Шваба
грабити
шећер
!
отићи
зацијенити
се
од
задовољан
злурад
смјеха
.
Боривој
се
вратити
кући
миран
него
икад
.
послије
онај
услуга
и
љубав
,
који
јесам
учинити
сељак
,
и
онај
племенитост
сељаков
и
овај
ријеч
:
„
удрити
Шваба
!
“
одјекнути
још
неколико
пута
у
Боривојев
глава
.
насмијан
и
ведар
лице
ступити
у
онај
узак
улица
у
српски
крај
и
мирно
и
свечано
прекорачити
праг
.
до
сад
се
никад
јесам
дуго
задржавати
поглед
на
кућа
;
сада
у
једаред
оживити
пред
он
све
,
сваки
кутић
,
сваки
цреп
на
кров
,
онај
танак
стрм
степеница
од
даска
,
што
водити
на
бојити
,
и
безброј
кров
,
што
гледати
у
њихов
узак
двориште
.
тако
задовољан
и
блажен
корачити
у
свој
соб
и
почети
мислити
на
посјет
у
село
код
газда
Лука
.
себе
се
стидити
,
што
тај
јесам
пријести
чинити
,
но
међутим
вазда
мислити
:
требати
да
омладина
упознавати
сав
народ
,
требати
да
ићи
у
кућа
сељак
,
да
се
с
он
разговарати
,
да
чути
гдје
он
тиштити
и
безброј
други
сличан
фраза
он
синути
кроз
глава
,
који
јесам
толико
пута
чути
из
уста
омладина
,
па
не
само
ники
од
омладина
,
већ
ни
јесам
он
јесам
испунити
ни
трунак
обећање
од
свој
програм
.
но
сада
више
хтети
падати
у
стар
погрјешку
,
већ
на
свет
Илија
ето
ти
он
код
газда
Лука
на
збор
.
у
тај
он
ники
више
не
хтети
побунити
.
доста
рано
легнути
у
постеља
.
уједаред
се
с
поље
зачути
вика
.
Шта
јесам
?
!
дигнути
глава
.
—
удрити
Шваба
!
—
зачути
се
баш
испод
његов
прозор
.
—
удрити
Шваба
,
—
зачути
се
са
дно
улица
као
одјек
.
Боривој
се
насмијати
,
преврнути
се
у
кревет
и
мирно
заспати
као
мало
када
до
данас
.
@card@
.
Кућа
Лука
Алексић
јесам
лежати
у
један
долина
под
брдо
.
Стражњи
дио
кућа
јесам
ударати
у
брдо
а
шљивик
и
мало
врт
се
дизати
горе
уз
стрменац
,
који
јесам
на
врх
обрастао
шум
.
унаоколо
по
долина
и
брежуљак
лежати
раштркати
доста
велик
број
кућа
,
који
јесам
бити
удаљити
један
од
други
,
да
се
моћи
довикати
.
долина
јесам
пресијецати
доста
плах
брдски
поток
,
који
се
кроз
бујан
пашњак
,
ливада
и
шумарак
вијугати
блистати
се
у
хиљадама
сићушан
таласић
.
сунце
јесам
оштро
припећи
,
врело
свјетлост
пасти
по
мирисав
до
и
онај
кућерак
,
који
имати
некако
таван
земљан
бој
,
као
и
да
јесам
удешавати
ни
један
од
тај
кућа
за
удобност
,
већ
да
се
човјек
моћи
сакрити
испред
природан
непогода
,
бура
,
вјетар
и
зима
.
само
јесам
небо
,
бријег
са
шума
и
до
са
шарен
цвијеће
лијеп
у
овај
крај
,
гдје
јесам
човјек
себе
наћи
кутић
и
сав
дом
да
се
склонити
.
ту
јесам
становати
Лук
Алексић
са
свој
ожењен
брата
,
и
чопор
дјеца
,
мали
,
велик
,
женски
мушки
бос
и
неодевен
.
сељак
Лук
се
упрепастити
када
јесам
угледати
Боривоје
Хаџи-Костића
,
чисто
се
поплашити
,
и
дуго
јесам
трајати
,
док
се
мало
утишати
и
помирити
с
мисао
,
да
јесам
овај
исти
онај
господин
,
који
он
јесам
у
Сарајево
купити
грах
и
угостити
он
.
Пођоше
у
двориште
.
на
сред
двориште
легати
поразбацан
ствар
и
стајати
у
грдан
неред
,
дрвен
кола
,
до
она
старински
рало
захрђано
и
у
биједан
стање
.
док
јесам
тај
ствар
разгледати
,
дојурити
младић
око
@card@
година
,
син
Лукин
,
и
велим
:
поломити
се
кола
ту
на
бријег
натоварен
сијено
.
Пођоше
тамо
.
ту
одмах
наићи
на
младић
,
братић
газда
Лукин
,
гдје
чувати
стадо
заогрнут
у
покровац
,
бити
овај
младић
сасвим
суров
,
као
да
јесам
доћи
из
земља
,
гдје
људи
живити
у
диваљ
стање
.
—
Хоћешли
ти
бити
газда
,
када
ти
се
отац
откупити
од
ага
?
упитати
он
Боривој
шалити
се
.
—
Ко
—
учинити
овај
.
—
не
знати
ја
шта
ти
тај
говорити
.
—
Хоћеш
ли
обрађивати
земља
мјесто
отац
кад
дорасти
?
—
А
,
ено
питати
онај
тамо
—
онај
тај
знати
и
показати
на
младић
,
који
се
журити
напријед
,
гдје
јесам
се
кола
скрхати
.
на
пут
срести
волујски
кола
са
сијено
,
на
који
јесам
сједити
момак
око
@card@
година
,
син
други
брата
Лукин
.
кола
јесам
страховито
шкрипати
,
љуљати
се
тамо
амо
,
не
због
нераван
и
грбав
пут
,
већ
због
нераван
округао
точак
,
који
јесам
више
бити
сличан
трокут
