Чедомир
ИЛИЋ
и
у
субота
@card@
јул
@card@
година
,
Чедомир
Илић
,
главно
лице
овај
роман
,
корачати
јесам
лагано
свој
уобичајен
пут
из
библиотека
на
Теразије
,
па
крунски
улица
на
Врачар
,
где
јесам
давати
лекција
један
гимназиста
.
бити
јесам
око
пет
сат
пред
вече
.
дан
јесам
бити
као
сваки
летњи
дан
.
улица
се
сивити
од
прашина
.
из
она
јесам
бити
још
топлина
јак
дневни
припека
.
ипак
се
осећати
нешто
свежина
од
ветар
који
се
дизати
са
запад
и
наносити
по
који
облак
.
свет
јесам
бити
пред
кафана
,
по
тротоар
.
врабац
се
чути
на
кров
,
у
олук
.
један
шегрт
јесам
ићи
средина
улица
,
носити
на
глава
труба
од
фонограф
и
певати
колико
он
грло
доносити
један
орфеумски
песма
који
јесам
тада
бити
у
мода
.
—
овај
јесам
све
равно
до
Косово
!
—
насмејати
се
Илић
у
себе
.
он
јесам
бити
студент
философија
,
врло
висок
,
готово
џигљав
,
али
млад
,
пријатан
,
мушки
црта
,
буљав
очи
,
који
јесам
у
тренутак
живост
изгледати
као
да
хтети
да
искочити
из
глава
,
обући
нешто
немарно
,
са
кравата
који
се
пети
уз
потиљак
,
рука
завучен
у
џеп
од
панталоне
,
сигуран
у
себе
,
у
свој
будућност
,
у
добра
који
хтети
чинити
свој
суграђанин
,
Србија
,
можда
цео
човечанство
.
Кућа
у
који
јесам
држати
кондиција
налазити
се
при
врх
крунски
улица
.
тај
јесам
бити
код
један
гимназијски
професор
,
Јована
Матовић
,
познат
опозиционар
,
који
јесам
осудити
као
велеиздајник
и
сад
се
налазити
у
Пожаревац
,
на
робија
.
његов
жена
,
кад
се
тако
наћи
изненада
без
муж
и
приход
,
повући
се
у
један
кућица
из
двориште
,
и
ту
,
од
онај
што
она
јесам
остати
од
мираз
,
живети
са
деца
,
скромно
,
тешити
се
да
тај
хтети
увек
тако
трајати
.
имати
јесам
четири
дете
:
стар
ћерка
,
Параскева
,
који
јесам
имати
шеснаест
година
,
храмати
на
леви
нога
и
који
јесам
њен
необичан
име
—
име
професоров
мајка
,
сељанка
—
променити
,
тепати
она
:
бео
.
после
овај
девојка
,
доћи
јесам
Младен
,
бистар
дечко
,
али
ленштина
,
склон
сав
слабост
прост
народ
,
као
да
јесам
у
он
васкрсавати
претци
његов
мајка
,
ћерка
цинцарин
,
ханџија
на
цариградски
друм
,
који
се
доцније
обогатити
,
и
отац
,
родом
из
један
златиборски
село
чији
се
отегнути
нагласак
и
говор
кроз
нос
одржавати
још
после
толикогодишњи
аклиматисања
у
Београд
.
Младен
јесам
бити
пасти
у
трећи
разред
из
два
предмет
—
освета
реакција
!
како
јесам
смело
тврдити
—
те
он
јесам
Илић
поучавати
за
скроман
награда
.
овај
платица
надокнађавати
јесам
госпа-
Матовићка
у
пажљив
опхођење
,
у
слатко
и
кафа
,
комплимент
и
у
кисео
штрудла
с
мак
сваки
празник
.
ту
повучен
опозиционарски
породица
допуњавати
јесам
још
два
девојчица
,
близнакиња
,
с
црвен
трака
у
кос
,
слободан
,
радознао
и
пун
прича
о
мачка
,
кокош
и
ђаво
.
ту
,
у
крунски
улица
,
изненадити
се
импровизован
учитељ
кад
пред
један
приватан
кућа
спазити
два
војник
на
стража
,
с
нож
на
пушак
.
иза
она
се
шаренити
два
покретан
стражара
од
даска
,
обојити
у
српски
тробојка
и
с
дрвен
јабука
на
врх
.
—
Шта
он
јесам
тај
сад
?
—
упитати
се
Чедомир
несвесно
.
толико
јесам
пута
пролазити
поред
тај
зграда
,
а
никад
јесам
приметити
да
у
она
седити
неки
ко
требати
чувати
.
управо
,
тај
он
јесам
кућа
тек
тада
пасти
у
очи
.
тај
јесам
бити
нов
грађевина
,
налик
на
известан
београдски
кућа
,
подигнути
пре
двадестину
година
за
становање
један
отмен
породица
.
на
угао
,
који
јесам
правило
крунски
улица
са
други
попречан
улица
,
једноспратан
,
с
доста
висок
сутерен
,
обојен
жућкаст
боја
који
прелазити
у
ружичаст
,
с
мрк
шалон
што
јесам
бити
дискретно
спустити
и
с
фигура
Купидон
који
држати
венац
испод
прозор
,
овај
јесам
дом
чинити
леп
и
отмен
утисак
у
гомила
други
рабатан
кућица
,
који
јесам
тада
испуњавати
тај
крај
.
млад
човек
јесам
волети
да
имати
посао
с
војска
тај
прећи
на
други
страна
,
где
се
уздизати
неки
плот
,
накривљен
,
труо
при
земља
,
побелети
од
киша
и
време
.
велик
џбун
јоргован
надвишавати
јесам
ограда
и
пружати
свој
грана
,
са
широк
лишће
,
ка
улица
и
сунце
.
Илић
се
ипак
окренути
и
погледати
у
војник
,
у
њихов
дрвен
стражара
,
па
онда
у
кућа
,
али
испод
ока
...
као
да
он
се
тај
ништа
не
тицати
.
ред
,
млад
момак
у
озбиљан
,
плав
униформа
,
држати
јесам
пушак
о
раме
и
бленути
неодређено
у
празнина
улица
.
кроз
широм
отворен
главна
врата
,
на
средина
кућа
,
видети
се
простран
степеница
,
један
сивкаст
,
узак
,
луксузан
простирка
,
два
зелен
суд
с
тропски
биљка
у
врх
степеница
и
најзад
унутрашњи
врата
,
чији
јесам
окно
од
извезен
стакло
спречавати
поглед
да
продрети
даље
.
—
Можда
јесам
какав
посланство
!
—
одговорити
младић
сам
себе
.
тек
на
кондиција
дознати
за
велик
новост
који
се
још
од
подне
шапутати
по
породица
ближе
Двор
и
министарски
канцеларија
.
—
Краљ
се
верити
!
—
дочекати
он
јесам
Бела
у
кујна
,
у
који
се
прво
ступати
при
улаз
у
велеиздајников
стан
.
и
тај
јесам
бити
све
...
верити
се
са
њихов
сусетка
,
жена
из
народ
,
удовица
један
инжињер
,
бивши
дворски
дама
свој
мајка
,
стар
од
себе
десет
година
.
влада
јесам
одобрити
краљев
поступак
,
схватити
он
као
скандал
и
поднети
оставка
.
председник
кабинет
,
који
се
налазити
на
страна
у
бања
,
придружити
се
телеграфски
одлука
свој
колега
.
краљ
отац
,
који
се
такође
бавити
у
иностранство
,
јесам
крити
огорчење
на
свој
син
.
војска
јесам
наредити
да
чувати
граница
и
,
под
претња
смрт
,
да
не
допустити
краљев
отац
улазак
у
земља
.
реакција
јесам
пасти
.
њен
главни
стуб
скрхати
се
као
од
стакло
.
краљ
се
сад
,
природно
,
обраћати
народ
,
чинити
обећање
,
одрицати
се
досадањи
доглавник
који
јесам
он
изневерити
.
као
прво
што
се
очекивати
,
бити
јесам
амнестија
политички
кривац
.
сав
јесам
тај
Бела
испричати
Илић
брзо
,
без
веза
,
задихано
,
као
да
јесам
онај
младић
Краљ
отац
или
неки
активан
политичар
,
какав
фактор
тај
догађај
који
хтети
он
дати
овакав
или
онакав
ток
.
она
јесам
бити
врло
весео
,
отварати
јако
свој
нешто
блед
уста
,
заборављати
на
свој
сакатост
,
храмати
око
студент
,
пљескати
рука
,
пуцати
прст
и
нарочито
понављати
:
—
тат
хтети
доћи
...
тат
хтети
доћи
...
јесам
л
’
те
да
хтети
доћи
?
...
Госпођа
Матовић
се
такође
придруживати
ћерка
,
говорити
у
глас
,
причало
о
повој
краљица
,
изговарати
полако
њен
име
из
први
брак
,
давати
детаљ
о
њен
породица
,
о
она
сам
,
познанство
у
Бијариц
,
о
дуг
и
подужице
,
помињати
непознат
људи
и
жена
,
нарочито
жена
...
за
скандалозан
страна
тај
догађај
бринути
се
Младен
,
који
јесам
вући
свој
учитељ
за
рукав
,
шапутати
он
нешто
пропињати
се
на
прст
,
и
грдити
мајка
и
сестра
:
—
тај
остав'те
човек
!
...
пробити
он
уш
ваш
дрека
.
од
лекција
јесам
бити
наравно
ништа
.
—
Показаћу
ја
сад
реакционар
који
се
дати
двојка
!
—
говорити
јесам
дечко
самоуверен
,
циљати
на
професор
који
јесам
он
дати
слаб
оцена
.
—
Само
док
се
мој
ћаћа
пустити
с
робија
.
и
сав
троје
јесам
тако
веровати
у
брзо
и
потпуно
помиловање
Јованов
да
се
његов
присуство
готово
осећати
у
кућа
.
млад
човек
не
хтети
покварити
овај
присан
весеље
дом
,
који
јесам
последњи
година
знати
само
за
зао
страна
живот
:
одрицање
стар
пријатељ
,
кињење
од
страна
власт
,
свакојак
оскудица
и
понижење
,
те
одложити
час
,
и
хтети
се
вратити
.
али
он
госпођа
понудити
да
се
одморити
.
—
напољу
јесам
још
велик
врућина
—
рећи
она
—
а
,
бог
ја
,
ни
наш
кућа
јесам
близу
.
—
не
жур'те
се
,
господин
Илић
—
прихватити
и
Бела
,
метати
у
сав
мало
пискав
глас
нешто
природан
женски
жеља
за
допадање
.
Младен
он
јесам
позивати
такође
:
—
хајдете
...
хајдете
.
да
ви
показати
бразилијански
марка
што
јесам
јесам
купити
од
један
Јеврејче
.
они
јесам
бити
још
у
кујна
.
тај
јесам
бити
одаја
поплочан
цигла
.
у
један
крај
се
налазити
гвозден
пећ
,
несразмерно
велик
према
сам
кујна
.
по
зид
јесам
висити
изрибан
тепсија
,
тигањ
,
бакрачић
,
тенџера
,
лонац
старински
облик
,
који
јесам
госпа-
Матовић
наследити
од
свој
мајка
.
с
овај
посуђе
од
бакар
мешати
се
модеран
суд
од
земља
или
емаљ
.
из
кујна
се
ићи
у
дечји
соб
,
где
јесам
Чедомир
обично
држати
лекција
.
она
јесам
бити
испунити
три
постеља
,
међу
који
се
сваки
разликовати
:
један
јесам
бити
гвозден
,
други
дрвен
,
трећи
на
ногари
.
тај
соб
јесам
моћи
обитавати
породица
један
мањег
трговац
као
и
један
добар
радник
:
ништа
у
она
јесам
давати
утисак
раскош
;
сав
јесам
бити
потребно
,
чак
преко
потребно
.
Што
се
тицати
редати
,
он
јесам
бити
за
претеран
похвала
;
по
патос
се
повлачити
један
шал
,
на
један
постеља
познавати
се
још
како
јесам
неко
спавати
,
по
други
јесам
бити
просути
један
пакла
карта
;
прашина
се
видети
по
рам
од
огледало
.
у
трећи
одаја
,
који
јесам
замењивати
салон
,
Илић
јесам
бити
никада
.
Госпа-Клеопатра
—
тако
јесам
бити
крштен
име
Матовићка
—
јесам
у
сав
делити
демократски
убеђење
свој
муж
;
по
њен
мишљење
један
сиромах
ђак
требати
да
јесам
задовољан
што
улазити
и
у
дечји
соб
;
иначе
јесам
сиротиња
место
у
кујна
.
али
овај
срећан
дан
,
она
хтети
показати
тај
ђак
да
она
јесам
мачји
кашаљ
,
да
она
имати
нешто
више
од
тај
три
постеља
и
бакреног
посуђе
.
стога
она
позвати
младић
у
сала
.
тај
бити
низак
,
неизветрен
одаја
,
с
навучен
завеса
.
Чедомир
,
који
прећи
нагло
из
светлост
у
помрчина
,
требати
јесам
један
тренутак
,
па
тек
да
видити
где
се
налазити
.
овај
приземан
собица
испуњавати
јесам
један
округао
сточић
,
застрти
узак
,
чипкан
застирач
,
који
јесам
висити
на
два
страна
.
на
он
се
усправљати
неколико
фотографија
у
рам
од
слама
.
ту
јесам
лежати
још
један
албум
,
повезати
у
плиш
,
гомила
посетница
и
карта
са
слика
.
до
зид
се
налазити
један
постеља
,
од
ораховина
као
и
сточић
,
простран
супружански
постеља
,
претворити
у
један
врста
диван
,
тако
распремити
с
јастук
унаоколо
и
широк
простирка
пиротски
израда
.
према
постеља
,
опет
до
зид
стајати
јесам
два
скупоцен
орман
,
изолучити
при
врх
,
оштећен
употреба
на
неколик
место
.
угао
јесам
испуњавати
неколик
столица
,
с
висок
правоугаон
наслон
,
превучен
кожа
.
бео
прићи
прозор
и
отворити
она
обадва
.
Чедомир
јесам
сад
моћи
боље
видети
салон
.
приметити
велик
библиотека
,
пун
повезан
књига
.
на
врх
један
орман
стајати
јесам
попрсје
Вук
Караџић
с
фес
на
глава
.
десно
од
орман
,
на
сточић
уметнички
израда
,
налазити
се
у
златан
оквир
фотографија
црногорски
кнез
са
својеручни
потпис
.
један
велик
огледало
на
ногари
попуњавати
јесам
празнина
између
прозор
.
на
зид
према
он
,
више
постеља
,
висити
јесам
у
природан
величина
портре
Матовићев
,
рад
један
од
наш
стар
сликар
.
кроз
широм
отворен
прозор
допирати
јесам
у
соб
весео
шум
Београд
који
се
будити
пред
вече
,
као
одахнути
после
велик
врућина
.
прозор
јесам
гледати
у
врт
,
чији
воћка
,
још
млад
,
пружати
јесам
мршав
сенка
по
земља
.
сунце
јесам
залазити
за
један
облак
,
бацати
зрака
и
чаробно
осветљавати
парац
небо
који
се
видети
,
неколико
суседних
кров
и
зарудео
кајсија
у
башта
.
—
ви
волити
кајсија
?
—
упитати
Бела
младић
,
па
не
сачекати
одговор
,
окренути
се
нагло
на
здрав
пета
,
дохватити
се
отворен
врата
,
и
,
поклецнути
само
једанпут
свој
хром
нога
,
већ
бити
у
други
соба
.
—
Што
јесам
диван
,
само
да
знати
!
...
чути
се
отуда
њен
глас
,
јасан
сад
као
од
чист
метал
.
—
јесам
много
родити
овај
година
,
па
јесам
крупан
и
врло
леп
—
допунити
госпа
Клеопатра
свој
ћерка
;
затим
се
обратити
свој
синути
.
—
сад
хтети
отац
да
се
вратити
,
па
пазити
,
Младена
.
моћи
да
се
мангупирати
.
него
учити
.
Иначе
,
права
хтети
ти
на
занат
...
угледати
се
на
господин
-
Чедомир
.
он
јесам
сиромах
ђак
...
пардон
,
господин
Илић
—
поправити
се
госпођа
с
нешто
старински
грација
и
с
ласкав
осмех
,
који
прелити
цео
њен
лице
,
чак
до
подвољак
и
широк
врата
,
па
рећи
значајно
:
—
у
ваш
година
,
сиротиња
јесам
зазор
,
Чедомир
поцрвенити
и
збуњено
одобрити
госпођин
изрека
.
у
тај
се
Бела
вратити
с
пун
тањир
руменити
кајсија
.
—
А
нож
?
—
пребацити
она
мајка
.
—
она
!
—
тргнути
се
девојка
.
—
Младена
донети
.
Дечко
устати
лењо
и
,
клатити
се
с
нога
на
нога
,
упитати
с
врата
:
—
А
где
ви
стајати
?
најзад
она
донети
:
мален
ножић
за
воће
,
са
оштрица
од
месинг
и
дршка
од
порцулан
,
по
који
јесам
се
плести
плаветан
шара
.
они
јесам
седети
тако
,
јести
кајсија
,
говорити
о
професор
Матовић
,
о
нов
политички
ситуација
,
о
будућност
који
чекати
земља
.
—
Извол'те
,
господин
Илић
—
нудити
јесам
Бела
кајсија
који
јесам
сам
искрижати
и
прекидати
прича
свој
мајка
о
њен
живот
с
Матовић
,
селидба
с
један
крај
Србија
на
други
,
отпуштање
из
служба
,
бежање
у
иностранство
,
сваковрстан
неправда
,
хапшење
и
осуда
на
смрт
.
млад
човек
поглед
госпођица
Матовић
.
она
јесам
седети
до
он
и
посматрати
он
весело
,
готово
безазлено
и
у
исти
мах
несташан
.
бео
јесам
имати
бео
лице
с
кожа
који
се
чинити
као
поставити
једва
приметан
руменило
.
Очи
јесам
она
бити
мајчин
:
црн
,
жив
,
маслинаст
,
очи
као
у
неки
леп
животиња
.
кос
,
још
црњо
од
очи
,
окружавати
јесам
њен
лице
као
талас
.
њен
данашњи
одушевљење
давати
она
јесам
израз
пуноћа
,
савршенство
.
са
заокругљен
раме
,
који
јесам
се
погађати
под
лак
материја
летњи
блуза
,
и
нежан
лице
девојка
,
чији
хромост
јесам
допуштати
чест
излазак
на
отворен
поље
и
сунце
,
она
се
учинити
младић
сладак
и
мек
као
тај
воћка
који
он
јесам
нудити
.
он
узити
кајсија
и
,
нехотице
,
начинити
девојка
један
комплимент
:
—
Госпођице
Бела
,
ви
јесам
врло
љубазан
.
један
тица
запевати
у
башта
.
Чедомир
јесам
још
раније
наслутити
да
девојка
јесам
равнодушан
према
он
.
јер
нашто
онда
онај
њен
задивљен
поглед
и
нервозно
угризање
усна
,
кад
бити
он
слушати
како
објашњавати
Младена
какав
правило
из
математика
?
и
нашто
оно
њен
подигравање
који
јесам
хтети
да
сакрити
свој
сакатост
пред
младић
?
или
јесам
тај
бити
само
знак
захвалност
што
јесам
Илић
имати
стално
по
који
леп
реч
за
она
,
девојка
који
јесам
свој
мана
осећати
све
дубље
једно
што
јесам
пристизати
на
снага
,
тај
јесам
већ
имати
потреба
да
се
допадати
људи
,
и
друго
,
што
јесам
јесам
другарица
,
ћерка
чиновнички
и
осталих
такозвани
угледан
београдски
кућа
,
зависних
од
влада
,
оставити
изненадно
,
на
пречац
,
демонстративно
,
што
она
јесам
отац
прогласити
као
противник
постојећи
стање
,
антидинастичар
,
јатак
краљоубицâ
и
шта
још
не
,
што
јесам
један
личан
режим
начинити
од
овај
Ужичанин
,
који
јесам
,
поред
свој
струка
,
волети
слобода
,
желети
добро
свој
народ
и
имати
стило
у
чланак
што
она
јесам
писати
по
опозициони
лист
?
Одушевљење
породица
Матовић
прећи
и
на
млад
човек
,
те
кад
изаћи
од
она
,
осетити
како
он
се
груда
надимати
од
неки
осећање
непознат
,
неодређен
.
Корачао
јесам
улица
,
гледати
права
сав
што
јесам
сретати
и
јесам
видети
ништа
.
тај
дан
јесам
се
ништа
нарочито
догодити
лично
он
,
али
јесам
његов
срце
уздрхтан
лупати
у
груди
,
као
да
се
дешавати
нешто
што
хтети
изменити
цео
његов
живот
.
он
јесам
бити
дубоко
заузети
сам
себе
и
видети
у
тај
тренутак
цео
сав
дотадањи
живот
као
један
слика
,
као
један
представа
.
ИИ
Чедомир
Илић
родити
се
година
@card@
у
Ваљево
,
где
јесам
његов
отац
бити
рачуноиспитач
.
Илић
јесам
бити
порекло
из
један
село
на
граница
ваљевски
и
ужички
округ
,
на
дивљачан
падина
планина
Повлен
.
тај
се
населити
његов
прадеда
Или
,
по
ко
јесам
и
име
добити
.
све
што
јесам
Чедомир
знати
о
овај
сав
предак
,
бити
јесам
да
се
борити
на
Засавица
,
по
сав
прилика
у
чета
зекин
голаћ
,
да
јесам
ту
бити
ранити
,
освестити
се
у
неки
поток
два
дан
после
битка
,
па
како
јесам
Турчин
већ
чувати
Сава
,
он
јесам
моћи
пребећи
у
Аустрија
,
него
се
крити
по
околни
гај
,
повлачити
се
дубље
у
земља
,
док
се
јесам
задржати
у
Повлен
,
у
намера
да
хајдуковати
,
али
се
ту
оженити
и
окућити
.
Илићев
дед
,
који
се
такође
звати
Чедомир
,
научити
јесам
читати
и
писати
јесам
,
за
стока
;
кметовати
јесам
дуго
година
,
парничити
се
још
дуже
са
сељак
из
суседног
село
око
један
воденица
,
да
јесам
изгубити
све
што
јесам
стећи
и
пред
смрт
сачувати
једва
онај
мало
што
он
јесам
од
отац
остати
.
Чедомиров
отац
,
Стеван
,
изучити
јесам
сеоски
школа
,
па
јесам
покушавати
да
продужити
гимназија
,
свршити
два
три
разред
,
после
ступити
у
трговина
у
Београд
,
па
онда
прећи
у
државни
служба
,
добити
за
преписач
у
Ваљево
,
где
јесам
начинити
цео
свој
каријера
.
ту
се
оженити
,
подоцкан
,
кад
он
јесам
бити
тридесет
година
,
ћерка
један
поштар
.
Баш
одмâх
после
његов
свадба
ударити
нов
државни
друм
преко
његов
дело
очевина
,
те
са
сума
који
јесам
отуда
добити
и
кредит
од
управа
фонд
сазидати
леп
кућа
у
један
од
главних
улица
.
Чедомир
јесам
провести
скучен
детињство
у
тај
кућа
где
се
морати
одржавати
известан
ранг
,
а
где
се
грцати
од
дуг
;
рано
јесам
познати
понижење
,
тако
уз
тај
отац
сур
,
смеран
очи
,
смеђ
накострешен
брада
,
низак
раст
и
велик
трбух
,
чиновничић
с
мали
квалификација
који
јесам
морати
да
кршити
леђа
пред
сваки
стар
,
да
крити
свој
осећање
,
да
се
одрицати
свој
мишљење
и
да
се
вечито
повлачити
у
себе
,
те
он
јесам
ваљада
због
тај
чаршија
дати
надимак
:
Јеж
.
Стеван
се
јесам
слагати
са
жена
.
Ћерка
један
бирократа
из
доба
први
чиновнички
влада
у
Србија
,
она
јесам
бити
вечито
за
одржавање
неки
врста
племство
,
захтевати
јесам
скупоцен
одело
,
свечан
ручак
,
у
кућа
се
кувати
двапут
више
него
што
јесам
требати
,
просипати
се
,
бацати
,
раздавати
суседство
,
и
наравно
плата
јесам
бити
довољан
.
Чедомиров
сестра
,
који
јесам
од
он
бити
стар
два
година
,
бити
јесам
већ
као
дете
каћиперка
и
,
у
домаћи
свађа
,
стално
на
страна
свој
мајка
.
Рачуноиспитачу
живот
јесам
бити
ружичаст
.
кад
бити
он
се
досадити
све
,
он
јесам
излазити
изван
варош
и
лутати
по
околина
дуго
,
до
сам
мрак
.
понекад
бити
повести
са
себе
Чедомир
и
онда
он
објашњавати
многи
ствар
,
показивати
он
непознат
цвеће
,
који
јесам
звати
биље
,
њихов
круница
,
прашник
,
тучак
;
на
обала
какав
друм
показивати
он
слој
земља
,
излагати
геолошки
теорија
,
упућивати
он
у
живот
природа
,
где
се
дрво
с
дрво
борити
за
што
више
сунце
.
понекад
бити
се
заборавити
и
жалити
што
јесам
више
учити
школа
.
у
тај
доба
бити
се
већ
увелико
развити
борба
између
школован
и
нешколован
чиновник
,
тај
јесам
рачуноиспитач
мислити
да
јесам
цео
његов
несрећа
долазити
од
његов
низак
школски
спрема
.
стога
јесам
и
Чедомир
разумети
да
хтети
његов
сопствен
срећа
доћи
ако
бити
што
школован
,
што
начитанији
.
Шесто
година
јесам
навршити
у
јун
,
а
већ
у
август
молити
јесам
отац
да
он
уписати
у
школа
.
дотле
јесам
јесам
научити
читати
и
писати
из
сестрин
буквар
.
Школа
он
јесам
ићи
лако
,
као
вод
,
како
се
тај
казати
у
Ваљево
,
кад
бити
учитељ
испричати
лекција
,
о
шљива
на
пример
,
он
она
јесам
већ
умести
поновити
цео
.
Учитељ
,
који
јесам
за
сав
рачун
учити
немачки
језик
,
називати
он
јесам
Wunderkind
.
први
забаван
књига
који
јесам
прочитати
,
бити
јесам
један
старински
издање
посрбљен
Робинсон
који
се
из
неки
далматински
пристаниште
укрцавати
на
мора
.
као
гимназист
други
разред
прочитати
јесам
Одисеја
,
велик
,
дебео
књига
у
зелен
корица
,
у
превод
неко
Грк
,
чији
јесам
име
,
и
доцније
,
с
мука
изговарати
.
Читао
јесам
све
што
он
до
рука
доћи
:
научни
откриће
,
роман
,
извештај
варошки
штедионица
,
страначки
лист
,
уџбеник
из
стар
разред
,
Пелагићев
дело
,
народни
песма
.
у
сваки
разред
бити
јесам
први
ђак
,
имати
јесам
сам
петица
.
у
расправа
поједини
питање
моћи
он
јесам
позавидети
многи
стар
друг
;
чак
и
понеки
професор
јесам
имати
тај
ширина
у
образовање
.
он
јесам
тај
знати
и
јесам
се
чудити
:
он
јесам
себе
већ
тада
прогласити
за
велик
човек
.
кад
јесам
ступити
на
Велика
Школу
,
он
јесам
тамо
наћи
два
оделит
тип
међу
свој
нов
друг
.
један
јесам
бити
већ
господин
,
циничан
,
наметљив
,
извештачено
безбрижан
,
без
видљив
интерес
за
политика
.
он
јесам
већ
у
двадесети
година
научити
да
он
живот
доносити
чист
приход
.
његов
јесам
девиза
:
уживати
и
успети
.
понекад
падати
у
севдах
,
и
тада
певати
прилично
.
тај
јесам
они
који
одавно
имати
готов
план
школовање
,
служити
војска
одмах
по
матура
,
уписивати
за
тај
време
семестар
на
универзитет
,
и
већ
знати
вредност
година
служба
.
тај
јесам
они
који
као
ђак
добијати
место
по
Скупштини
,
разним
министарство
и
осталим
велик
надлештво
,
где
јесам
рад
мањити
,
а
плата
веће
.
они
оснивати
таншуле
,
састављати
певачки
друштво
,
приређивати
концерт
по
отаџбина
,
по
изузетак
се
представљати
као
великошколац
,
правити
слатко
лице
познат
госпођа
на
шеталиште
,
знати
за
девојка
с
велик
мираз
.
она
јесам
свеједно
који
режим
владати
,
јер
она
јесам
сваки
добар
...
у
сваки
партија
,
група
или
кућа
од
утицај
,
они
имати
свој
људи
и
фамилија
;
ипак
претпостављати
реакција
.
савитљив
,
помирљив
,
удружљив
и
безличан
,
овај
млад
људи
јесам
,
доцније
,
махом
глава
парламентаран
режим
.
други
тип
јесам
бити
великошколац-политичар
.
он
не
пазити
на
спољашњост
;
па
кад
тај
и
чинити
,
радити
у
супротан
правац
:
пуштати
брада
,
чупав
јесам
,
аљкав
,
носити
умашћен
шешир
и
уздигнут
јак
.
он
јесам
слободоуман
,
бар
у
теорија
.
он
јесам
за
сав
права
,
бар
док
не
добити
свој
права
.
невин
у
ствар
,
он
јесам
дрзак
у
реч
.
он
јесам
радикал
,
демократ
,
социјалист
,
републиканац
,
револуционар
.
он
се
поносити
што
ствар
схватати
материјалистички
.
поезија
он
јесам
празан
сентименталност
шипарица
из
пансионат
.
идеал
он
јесам
што
и
сваки
комедија
.
за
он
не
постојати
наука
,
него
наука
.
он
јесам
ватрен
присталица
позитивистички
философија
.
он
примењивати
њен
материјалистички
схватање
на
дело
:
њен
гвозден
закон
конкуренција
оправдавати
он
сваки
средство
,
тај
постајати
један
врста
модеран
дивљака
.
тај
јесам
људи
обично
са
село
или
,
ређе
,
из
какав
пропао
варошки
кућа
.
они
јесам
још
у
десети
година
осетити
наличје
живот
.
култура
она
јесам
показати
само
свој
зао
страна
,
извући
она
из
кућа
који
јесам
сам
попуњавати
свој
потреба
и
где
јесам
требати
новац
само
нешто
за
порез
или
молитва
.
они
јесам
рђав
никако
:
они
волити
тај
примитиван
живот
,
они
често
имати
љубав
за
добар
и
изврстан
намера
.
али
,
она
јесам
нов
живот
убризгати
сталешки
мржња
и
понижење
.
она
разједати
отров
социјалан
суревњивост
.
они
јесам
у
стање
да
омрзнути
човек
кад
на
он
угледати
нов
кравата
.
тај
тип
се
бунити
против
власт
,
не
да
бити
јесам
начинити
боља
,
него
да
јесам
дочепати
у
свој
шака
.
и
он
не
жети
власт
да
учинити
добра
себе
или
други
,
него
тако
...
ради
сам
власт
и
да
јесам
држати
у
свој
рука
,
као
тврдица
златник
,
и
да
се
светити
,
да
рушити
,
да
обарати
.
заставник
прогрес
,
они
јесам
његов
љут
противник
.
Лично
за
себе
,
они
не
тражити
много
.
Највише
,
да
се
,
дошав
на
власт
,
провести
преко
Теразије
на
фијакер
,
који
називати
интов
.
овај
млад
људи
јести
врло
мало
,
трошити
што
год
имати
на
новина
и
брошура
,
читати
на
дохват
популаран
књига
,
не
писати
ништа
,
полагати
много
на
беседништво
,
и
живити
,
скрити
,
по
Палилула
и
Енглезовац
,
с
какав
хистеричан
газдарица
.
Обележени
овај
врео
гвожђе
суревњивост
,
они
улазити
у
политика
и
губити
свој
илузија
.
тесногруд
,
амбициозан
,
напрасит
,
ћудљив
,
ако
се
не
одати
пиће
,
они
постајати
,
на
крај
,
љут
реакционар
.
Илић
се
јесам
дружити
с
први
врста
свој
вршњак
.
оскудевати
јесам
он
за
тај
васпитање
и
средство
.
отац
он
јесам
умрети
још
док
јесам
бити
у
гимназија
,
тај
јесам
од
кућа
добијати
врло
скромно
издржавање
.
ипак
јесам
имати
нешта
заједнички
с
она
,
јер
јесам
имати
приличан
доза
епикурејство
у
себе
;
он
јесам
волети
све
што
јесам
пријатно
,
лако
,
нов
,
лепо
.
у
недостатак
материјалан
уживање
,
он
се
бацати
сав
у
свет
књига
,
мисао
,
сан
.
место
путовање
у
Врњци
и
Абација
,
он
јесам
заједно
с
Фламарион
посећивати
месец
,
звезда
,
цео
сунчан
система
,
где
јесам
откривати
милион
нов
ствар
,
чудо
,
лепота
,
какав
не
бити
наћи
ни
у
чувен
светски
бања
.
Виктор
Иго
он
јесам
водити
по
сјајан
и
таман
крај
Париз
,
Толстој
он
јесам
откривати
бескрајан
Русија
с
њен
диваљ
кнез
,
готово
идиотски
алтруизам
,
са
сељак
—
светак
,
и
непрегледан
површина
лед
и
снег
.
Живео
јесам
само
дух
.
проналазити
јесам
маса
задовољство
радити
дан
и
ноћ
.
Учење
он
јесам
изгледати
најрадије
,
сретан
решење
човечји
живот
.
понекад
бити
он
обузети
неки
идеја
,
који
бити
решити
један
од
многобројан
питање
што
јесам
тада
занимати
интелектуалан
младеж
,
мисао
магловит
,
нејасан
,
али
стваран
,
жив
који
он
јесам
пратити
,
легати
и
дизати
се
с
он
из
постеља
,
и
са
који
јесам
живети
као
са
метреса
.
претпостављати
јесам
друштво
онај
други
тип
свој
колега
,
друштво
студент
политичар
.
они
јесам
он
бити
близ
по
њихов
једностран
васпитање
,
по
средство
,
по
темперамент
.
он
јесам
међу
она
,
међу
тај
радикал
,
социјалиста
,
републиканац
,
који
се
у
тај
доба
борба
за
основни
грађански
права
јесам
разликовати
један
од
други
,
налазити
много
одушевљење
,
воља
де
се
радити
нешто
велик
,
смелост
да
се
кидати
са
свиме
што
јесам
стар
,
штетно
,
устојати
.
пун
рђав
искуство
о
правда
велик
према
мали
,
јак
према
слаб
,
он
јесам
брзо
постати
убедити
у
теорија
материјалистички
философија
;
диваљ
мржња
његов
друг
на
постојећи
стање
,
од
ко
он
јесам
пуцати
срце
и
бридети
леђа
,
звонити
јесам
он
као
песма
нада
,
утеха
,
буна
;
њихов
вера
у
будућност
и
сопствен
вредност
уносити
он
јесам
у
крв
пенушав
одушевљење
као
од
неки
јак
пиће
.
стога
јесам
Чедомир
редовно
посећивати
њихов
тајни
удружење
,
учити
на
памет
поједини
фраза
,
зурити
дубоко
у
ноћ
у
неподгрејан
и
полуосветљен
ћилер
какав
сиротињски
кафаница
,
где
јесам
један
од
она
држати
агитациони
предавање
.
он
јесам
бити
веран
гласачки
војска
по
ђачки
збор
,
где
се
драти
и
скакати
на
први
знак
вођ
.
потписивати
јесам
резолуција
,
мрзети
богаташки
класа
више
него
што
јесам
волети
пук
,
бити
горд
са
свој
материјалистички
убеђење
и
,
на
демонстрација
,
фанатички
излагати
леђа
жандармски
кундак
.
Шта
тај
марити
!
он
јесам
волети
слобода
,
веровати
у
њен
свемоћ
,
замишљати
она
јесам
као
морити
,
као
ваздух
,
нешто
простран
,
благословен
,
општи
,
свачији
.
он
јесам
од
овај
крилат
реч
очекивати
све
:
народни
благостање
,
свој
сопствен
срећа
,
социјалан
правда
и
уједињење
српство
.
Тражио
јесам
слобода
у
вера
,
књижевност
,
у
наука
.
сав
снага
јесам
требати
уложити
у
борба
за
слобода
.
после
хтети
доћи
остати
само
по
себе
,
ако
јесам
ко
тада
у
општи
мислити
шта
хтети
после
доћи
!
у
тај
идеја
свршити
јесам
први
два
година
.
о
распуст
он
јесам
чекати
један
изненађење
код
кућа
.
мајка
он
рећи
да
он
сестра
просити
Вићентије
Симић
,
секретар
суд
.
бити
јесам
пун
хвала
за
млад
чиновник
.
тако
исто
и
сестра
.
само
,
рећи
јесам
он
,
тражити
десет
хиљада
динар
мираз
.
—
Ништа
мање
!
—
подсмехнути
се
Чедомир
.
—
То
јесам
много
—
дочекати
он
јесам
сестра
—
млад
јесам
,
леп
јесам
,
образовати
,
имати
плата
два
хиљада
,
отворити
адвокатски
канцеларија
...
Илић
јесам
прекинути
—
А
откуд
ти
и
десет
хиљада
пар
?
—
Па
имати
кућа
,
хвала
бог
—
умешати
се
мајка
.
млад
човек
јесам
хтети
да
чути
о
тај
операција
који
бити
он
лишити
очевина
.
он
јесам
знати
колико
јесам
његов
отац
имати
мука
док
јесам
тај
кућа
подигнути
и
очувати
.
колико
труд
,
колико
брига
,
колико
уздах
око
плаћање
дуг
код
управа
фонд
,
порез
,
осигурање
од
пожар
,
сталан
оправка
и
поправка
.
и
сад
,
да
се
ту
уселити
неки
Нишлија
само
за
тај
,
што
господин
саизвољава
узети
његов
сестра
за
жена
.
мајка
јесам
покушавати
да
он
умирити
,
приволети
.
—
одрећи
се
наследство
—
говорити
јесам
—
па
хтети
ти
се
осигурати
издржавање
све
док
не
свршити
школа
,
као
и
ја
удовички
ужитак
.
А
кад
свршити
школа
,
шта
хтети
ти
овај
страћара
.
Ида
куд
тај
очи
вод
и
нога
носити
,
па
тражити
себе
девојка
.
А
кад
јесам
наћи
,
сетити
се
колико
јесам
Вићентије
узети
,
па
ти
тражити
двоструко
.
Илић
јесам
одбијати
.
јесам
он
водити
рачун
о
богаство
.
не
,
изгледати
он
јесам
тај
пазарлук
,
као
да
трговати
са
кожа
свој
рођеног
отац
.
тај
кућа
јесам
сазидан
да
бити
уточиште
свити
она
и
да
се
сваки
члан
породица
наћи
на
невоља
.
али
млад
човек
јесам
залуд
наводити
разлог
два
жена
,
који
јесам
се
занети
у
сав
план
до
лудило
.
у
кућа
јесам
настајати
свађа
.
мајка
он
јесам
грдити
,
клети
.
сестра
јесам
претити
да
се
обесити
.
кад
он
се
тај
један
дан
досадити
,
он
отићи
у
суд
,
свршити
сав
формалност
око
пренос
наследство
на
свој
сестра
,
не
задржати
никакав
резерва
за
себе
,
и
вратити
се
у
Београд
.
мајка
јесам
покушати
да
се
измирити
.
он
она
јесам
одговорити
један
увредљив
писма
.
зет
се
умешати
.
и
Чедомир
јесам
прекинути
сваки
веза
са
свој
породица
.
ИИИ
кад
се
наћи
тако
сâм
,
Илић
се
осетити
нелагодан
.
ипак
се
брзо
прибрати
.
имати
јесам
прилично
кредит
,
јер
јесам
прошли
два
година
плаћати
уредно
.
доцније
наћи
два
три
лекција
и
живити
скромно
,
у
мален
кола
знанац
,
повлачити
се
све
више
у
свој
књига
и
сав
свет
идеја
.
један
дан
,
тај
јесен
,
зауставити
он
нечији
девојачки
глас
:
—
Чедомир
!
тај
јесам
бити
Кај
,
један
његов
рођака
,
који
јесам
овде
учити
девојачки
школа
.
—
Мор
,
брата
,
где
јесам
ти
?
откад
ти
јесам
видети
—
рећи
он
она
.
—
Пише
ја
тетак
да
она
се
ти
никако
не
јављати
.
не
знати
да
ли
јесам
жив
или
мртав
.
Младић
се
намрштити
.
—
њен
посао
!
—
одговорити
нешто
јетко
.
—
Пиши
она
,
болан
,
мајка
јесам
,
а
тетка
требати
мало
,
па
да
јесам
заболети
глава
.
с
Кај
јесам
бити
још
један
девојка
,
који
одступити
неколико
корак
кад
рођака
прећи
на
фамилијаран
зачкољица
.
—
она
,
за
мало
не
заборавити
...
—
присетити
се
рођака
.
—
да
ти
представити
:
мој
другарица
,
Вишња
Лазаревић
...
па
како
ја
живити
,
што
не
доћи
?
...
млад
човек
,
с
прилично
вештина
,
а
с
много
поштовање
,
скинути
сав
шешир
који
јесам
већ
губити
форма
.
Вишњин
дотле
безизразан
очи
запалити
се
од
задовољство
који
се
налазити
у
овај
церемонија
кад
се
имати
седамнаест
година
.
—
Хајд
,
испратити
ми
донекле
,
—
чаврљати
јесам
рођака
.
—
не
становати
далеко
.
да
само
знати
како
ја
јесам
леп
стан
,
па
баба
...
што
јесам
златан
;
причати
ја
како
јесам
бити
кад
јесам
бити
млад
,
описивати
ја
омладински
беседа
код
златан
Крста
и
тврдити
да
ја
личити
на
њен
син
који
јесам
умрети
као
питомац
Војна
академија
.
Вишња
јесам
ћутала
.
онај
оба
носити
јесам
дуг
црн
кецеља
,
прост
витица
око
глава
,
сукња
изнад
чланак
,
притискивати
по
један
свежањ
књига
на
свој
груда
који
јесам
се
почињати
поверљиво
оцртавати
на
гладак
материја
кецеља
;
онај
оба
имати
јесам
у
црта
на
лице
онај
израз
невиност
који
јесам
урођен
први
младост
.
Кај
јесам
бити
мали
,
мршав
,
жив
девојка
који
јесам
обећавати
практичан
жена
и
срећан
мајка
.
њен
другарица
,
напротив
,
бити
јесам
крупан
,
доста
пун
за
свој
година
,
дубок
,
угасит
очи
,
миран
и
бистар
као
извор
у
планина
.
њен
глава
јесам
бити
плав
,
прав
словенски
тип
,
који
се
у
Србија
још
моћи
наћи
само
по
забачен
село
,
као
неки
чудо
сачувати
од
укрштавање
с
туђинац
,
претопљен
у
наш
свет
.
плав
маст
јесам
,
као
по
обичај
,
ублажавати
бујица
здравље
,
који
јесам
девојка
бити
обдарен
.
румен
крв
шибати
јесам
под
њен
округао
образ
чак
до
први
прамен
кос
,
тај
јесам
изгледати
да
се
девојка
стидити
без
икакав
нарочит
повод
.
Повучена
у
себе
и
тако
здрав
,
она
јесам
изгледати
нешто
неспретан
,
али
тај
јесам
само
допуњавати
њен
лепота
и
говорити
да
јесам
она
од
онај
простодушан
биће
који
ићи
права
и
чији
судбина
не
зависити
од
она
сам
,
већ
од
онај
који
хтети
срести
и
који
хтети
она
учинити
срећан
или
несрећан
.
Чедомир
јесам
одржавати
разговор
,
правити
опаска
,
млатарати
рука
.
—
овај
наш
Београд
хтети
се
никад
уредити
—
говорити
јесам
.
—
ето
,
ја
јесам
провинцијалац
,
а
изгледати
ја
да
се
овде
немати
велик
осећање
удобност
,
лепота
,
култура
један
реч
.
Кажу
да
јесам
овај
варош
по
сав
положај
,
после
Цариград
и
Неапољ
,
леп
на
свет
,
а
ја
се
кладити
да
јесам
она
ружан
престоница
у
Европа
.
Вишња
заустити
да
нешто
додати
,
али
јесам
већ
млад
човек
падати
у
ватра
грдити
реакција
,
реакционар
,
цинцарски
свет
,
те
она
продужити
ићи
,
бацати
по
каткад
кришом
сав
дрхтав
,
девичански
поглед
на
рођака
свој
другарица
.
Зауставише
се
код
Кајин
капија
.
—
Па
кад
хтети
ја
једанпут
доћи
?
—
пребацити
Кај
свој
рођака
.
—
бог
ја
се
љутити
.
један
овде
имати
од
свој
,
па
се
и
он
туђити
...
испратити
Вишња
до
кућа
.
—
ако
госпођица
немати
ништа
против
?
—
уздржати
се
философ
свечано
.
—
Шта
моћи
имати
против
!
—
кликнути
девојка
.
бити
јесам
већ
пасти
вече
кад
се
она
двоје
упутити
Вишњин
стан
.
—
ви
на
лето
свршавати
школа
?
—
упитати
Илић
нов
познаница
.
—
да
.
—
Шта
мислити
после
?
—
наставити
он
даље
,
затезати
капут
рука
у
џеп
.
—
у
учитељица
?
—
не
.
не
знати
,
ја
се
јесам
због
тај
уписати
у
школа
.
—
него
због
шта
?
—
у
Чачак
јесам
бити
више
школа
.
отац
јесам
волети
да
седити
докон
.
знати
,
мој
отац
јесам
прост
човек
,
али
волити
школа
.
—
Па
зар
хтети
сад
пристати
да
седити
докон
?
—
приметити
младић
нешто
ауторитативан
,
грицкати
цигара
.
овај
питање
јесам
се
дотле
постављати
девојка
,
те
она
одмах
не
одговорити
.
—
ред
јесам
да
помоћи
мајка
.
Наша
јесам
кућа
велик
.
и
затим
,
доста
јесам
потрошити
очев
новац
због
школа
.
после
ја
долазити
мој
браћа
.
—
не
,
не
гледати
на
тај
ситница
,
на
новац
.
Погрешићете
—
рећи
Чедомир
с
поузданост
који
јесам
урођен
његов
доба
.
—
Девојачка
школа
јесам
довољан
модеран
жена
.
она
јесам
узак
,
непрактичан
,
несавремен
;
она
не
давати
позитиван
знање
.
не
застати
на
пут
еманципација
!
Ваши
хоризонт
остати
тесан
,
ваш
схватање
плитак
.
требати
храбро
поћи
ка
идеал
нов
жена
,
јер
ми
требати
жена
на
висина
наш
дан
,
жена
ослободити
сав
предрасуда
,
жена-човек
да
се
тако
изразити
.
угледати
се
на
Рускиња
,
који
јесам
преплавити
универзитет
по
Европа
,
који
ступати
у
низак
слој
народ
да
бити
он
проучити
,
олакшати
он
беда
,
просветити
он
.
онај
се
борити
с
човек
рам
уз
рам
,
нем
рад
од
који
се
стидити
,
нем
казна
од
који
бити
она
ухватити
страх
.
студент
јесам
говорити
искрено
.
износити
јесам
нов
поглед
о
породица
,
о
брак
,
о
улога
држава
у
материнство
.
тај
ствар
јесам
бити
дотле
далеко
од
Вишња
као
и
сибирски
поље
.
онај
јесам
јесам
одмах
заинтересовати
,
одушевити
јесам
готово
,
јер
она
јесам
примати
без
сенка
неповерење
.
Русија
,
велик
,
свет
Русија
,
матушка
словенски
,
сав
јесам
у
она
могуће
,
сав
јесам
у
она
по
руски
!
млад
девојка
не
осетити
кад
доћи
до
њен
кућа
.
бити
она
тешко
да
прекинути
чар
у
који
јесам
јесам
заносити
тај
прича
.
око
она
јесам
бити
лепо
јесењи
вече
,
сувише
топло
за
тај
доба
,
један
од
онај
чежњив
вече
који
сам
позивати
на
дуг
разговор
.
месец
јесам
бити
тек
изгрејати
.
по
небо
који
јесам
доћи
врло
плаво
блудети
јесам
облак
час
бео
,
час
жут
,
и
губити
се
лагано
у
помрчина
.
—
ја
ступати
посред
гомила
безбројан
бол
,
а
многи
од
ми
не
чути
ни
један
жалба
—
грмити
јесам
Илић
,
опијати
се
сопствен
реч
.
—
Наша
интелигенција
се
одвојити
од
народ
који
патити
.
Међутим
,
ја
јесам
за
народни
маса
везати
хиљадама
многостручан
задатак
.
отворити
очи
,
размахнути
рука
,
припасти
народ
како
ми
он
припадати
.
Иначе
јесам
роб
ропство
његов
.
он
јесам
бити
пун
овај
фраза
.
девојка
он
јесам
слушати
поглед
зачуђен
,
наиван
,
благ
и
жалосним
,
дубоко
уверити
да
јесам
њен
живот
бити
дотле
празан
,
недостојан
она
као
човек
.
код
кућа
она
јесам
чекати
хладан
вече
и
љут
газдарица
.
—
јесам
лепо
да
се
девојка
задржавати
доцно
у
варош
—
приговорити
она
стар
жена
.
—
не
знати
ви
тај
ствар
—
осећи
се
Вишња
за
први
пут
.
—
ја
јесам
еманциповати
девојка
.
газдарица
јесам
не
разумеде
добро
,
тај
јесам
погледати
изненађено
,
па
по
обичај
наш
жена
да
се
показати
љубазан
кад
она
неко
нâвикне
,
понудити
се
услужно
:
—
да
подгрејати
вече
?
—
оставити
.
имати
вечерас
много
да
учити
.
газдарица
изаћи
из
соб
и
рећи
полако
свој
мачка
:
—
овај
јесам
вечерас
сав
коза
на
број
!
Вишња
свршити
школски
задатак
што
јесам
моћи
брже
,
па
се
онда
свући
и
легати
.
хладан
постеља
она
јесам
пријати
угодно
.
у
њен
глава
,
брзо
као
у
кинематограф
,
појављивати
јесам
се
прилика
који
јесам
видети
тај
вече
.
обузимати
она
јесам
неки
лак
ватра
,
који
се
слатко
гасити
при
додир
чист
рубља
.
раније
чим
бити
лећи
,
заспати
бити
у
исти
мах
.
сад
се
превртати
са
један
крај
постеља
на
други
.
бити
она
јесам
тешко
и
пријатно
.
Тешко
,
јер
јесам
осећати
нешто
нов
у
себе
,
нешто
јаче
од
она
,
непознат
,
дубок
и
фаталан
,
нешто
што
јесам
наваљивати
на
она
као
ветар
,
гушити
јесам
и
дирати
у
дубина
дух
,
да
она
јесам
сваки
живац
треперити
.
А
пријатно
,
јер
јесам
тај
сав
бити
она
симпатичан
,
тај
познанство
,
дубоко
поштовање
при
скидање
шеширати
пред
она
,
разговор
у
мирис
дуван
,
бунтовнички
мисао
,
дати
будућност
,
сав
оно
нешто
неизвесно
што
очекивати
од
далек
живот
,
а
што
бити
хтети
да
сазнати
и
улепшати
као
у
бајка
.
јесењи
ноћ
она
јесам
опијати
,
слика
у
глава
обавијати
се
као
паучинати
;
у
крв
улазити
грозница
нестрпљење
;
она
дотле
јесам
бити
никад
осетити
овај
бол
и
овај
сладост
.
Чудила
се
тај
несаница
,
покушавати
да
се
отрести
тај
узбуђеност
.
она
дотле
јесам
походити
тај
осећај
прижељкивање
;
у
њен
прса
јесам
се
чути
тај
удар
који
звонити
као
жеља
,
као
чежња
.
усред
Београд
који
јесам
дотле
познавати
:
смеран
породица
у
који
јесам
наставати
,
умерен
забава
у
школа
,
видети
јесам
сад
нов
варош
пун
млад
људи
,
који
се
борити
против
живот
и
за
живот
,
мењати
садашњост
,
ред
ствар
,
жудити
за
нешта
вишим
од
свакодневан
егзистенција
.
она
се
чудити
како
јесам
досад
моћи
бити
слеп
,
водити
бесциљан
живот
,
читати
бљутав
литература
препоручен
за
школски
младеж
,
одушевљавати
се
да
се
појавити
у
Чачак
са
бурски
шешир
,
подгрејавати
бајка
о
мираз
и
излазити
недеља
на
пива
.
место
паланка
и
њен
главног
сокак
,
пред
Вишња
јесам
мисао
цртати
будућност
као
неки
широк
река
са
зелен
обала
и
небо
пун
звезда
.
на
талас
,
који
се
стално
љушкати
,
пловити
њен
чамац
с
разапет
једро
и
водити
јесам
непознат
пут
ка
бујан
предгорје
неки
нов
земља
.
Мислећи
на
тај
река
,
који
она
јесам
уљуљкивати
,
запљускивати
свој
пенушав
вод
и
шапутати
она
недопуштен
прича
,
млад
девојка
заспати
са
један
ђаволаст
осмех
који
дотле
јесам
бити
додирнути
њен
усна
.
сутрадан
,
Вишња
се
дигнути
из
постеља
нешто
доцније
него
обично
.
Журно
се
облачити
,
спремати
књига
и
доручковати
стојећи
,
а
сав
јесам
мислити
о
један
:
о
универзитет
на
који
јесам
позивати
Кајин
рођак
.
Покушавала
јесам
да
се
отрести
тај
мисао
,
који
она
јесам
опседати
,
али
јесам
глас
Чедомиров
звонити
у
њен
уш
,
облетати
око
глава
,
додиривати
она
запаљен
образ
и
лепити
њен
усна
као
шећерлема
.
кад
се
спремити
за
школа
,
видети
јесам
да
још
имати
доста
време
.
па
ипак
јесам
готово
трчати
пут
.
напољу
јесам
јесен
приређивати
илузија
пролеће
.
бити
јесам
много
сунце
.
по
башта
се
трава
подмладити
.
са
пијаца
служавка
јесам
носити
зелен
салата
.
роб
се
пресијавати
,
извешати
пред
бакалница
.
Ласт
јесам
цвркутати
око
телефонски
жица
.
под
улични
дрвеће
простирати
се
дебео
тепих
од
лишће
црвен
као
бакар
.
по
који
зрео
кестен
лупити
бити
о
калдрма
и
измамити
уплашен
узвик
у
пролазница
.
Београд
се
осмејкивати
у
изненадан
и
пролазан
топлина
као
старац
који
се
напити
добар
вино
.
Вишња
пак
јесам
бунити
тај
дан
,
обузимати
она
јесам
час
топлина
,
час
зима
,
и
она
се
журити
школа
сав
више
,
као
да
она
јесам
тамо
чекати
лек
тај
грозница
.
у
школа
јесам
бити
као
сваки
дан
.
другарица
јесам
говорити
како
се
јесам
спремити
за
овај
или
онај
час
,
грдити
свој
наставница
и
бројати
дан
до
крај
школски
година
.
Кај
,
у
њен
строг
сив
блуза
,
са
низак
мерџан
око
врата
,
седети
јесам
у
свој
клупа
и
преслишавати
се
из
методика
.
Вишња
покушати
да
заметнути
разговор
с
она
;
говорити
јесам
о
тај
методика
,
глас
она
јесам
дрхтати
,
бојати
се
да
њен
другарица
не
сазнати
шта
о
овај
узбуђење
који
јесам
рити
по
она
,
као
грести
.
најзад
се
охрабрити
и
рећи
:
—
Шта
ти
мислити
пошто
свршити
школа
?
Кај
подигнути
глава
и
поглед
свој
другарица
расејати
.
Чудила
се
тај
питање
,
јер
јесам
толико
пута
говорити
Вишња
о
свој
намера
.
најзад
рећи
:
—
ја
хтети
на
село
...
за
учитељица
.
ја
немати
мираз
.
овај
школа
,
тај
јесам
све
.
сем
тај
,
мој
родитељ
очекивати
од
ја
,
од
мој
школа
...
од
новац
,
напослетку
,
који
јесам
потрошити
на
ја
.
девојка
јесам
бити
и
сувише
озбиљан
кад
јесам
овај
говорити
,
те
се
њен
другарица
не
усудити
да
се
успротивити
њен
разлог
и
да
навести
противан
мисао
који
јесам
она
од
синоћ
лутати
по
глава
.
она
заћутати
,
и
тек
пошто
се
први
час
свршити
,
упитати
другарица
без
неки
нарочит
повод
:
—
По
шта
ти
јесам
рођак
господин
Илић
?
Кај
се
опет
изненадити
,
али
се
уздржати
од
сваки
заједљивост
,
и
одговорити
мирно
:
—
Његов
мајка
и
мој
родити
јесам
сестра
.
—
Врла
лепо
јесам
се
занимати
синоћ
—
приметити
Вишња
,
па
кад
видити
да
се
Кај
не
подсмехнути
,
продужити
пажљиво
—
он
јесам
врло
учити
човек
,
врло
паметан
...
—
о
шта
јесам
говорити
?
—
о
еманципација
жена
.
—
Чед
и
еманципација
!
—
прснути
Кај
у
смех
.
—
Ко
он
не
познавати
,
скупо
бити
он
платити
!
Вишња
не
бити
права
овај
рођачки
оцена
.
она
посумњати
у
искреност
свој
другарица
.
упитати
се
да
Кај
јесам
суревњив
што
се
она
познавати
са
њен
сродник
.
или
моћи
бити
,
рођака
завидети
рођака
што
јесам
великошколац
,
образовати
човек
,
виши
од
она
.
и
млад
девојка
као
да
јесам
хтети
узети
у
одбрана
свој
нов
познаник
,
подигнути
глас
и
рећи
изазивачки
свој
другарица
:
—
он
ја
саветовати
да
продужити
школа
и
ступити
на
философија
.
ја
јесам
се
решити
.
Девојачка
школа
не
давати
позитиван
знање
модеран
жена
.
А
ја
хтети
да
се
образовати
до
крај
.
Хоћу
да
бити
на
висина
време
у
који
жив
.
Кај
јесам
бити
девојка
који
живот
јесам
мазити
.
Још
од
детињство
јесам
познати
дан
скомрачење
и
увреда
незадовољен
амбиција
.
позив
сеоски
учитељица
јесам
бити
ни
она
крајњи
идеал
.
Можда
јесам
и
она
имати
жеља
,
и
тај
још
раније
него
Вишња
,
да
се
развити
што
више
,
да
отићи
до
крај
пут
који
јесам
водити
преко
девојачки
школа
.
али
се
она
морати
мирити
са
стање
ствар
,
како
јесам
називати
свој
домаћи
прилика
и
неприлика
,
и
сагнут
глава
пред
потреба
породица
.
стога
млад
девојка
не
исмејати
план
свој
другарица
.
само
,
она
наћи
за
добра
да
јесам
опоменути
:
—
Чувај
се
Чедомир
,
Вишњо
.
он
јесам
рђав
човек
,
ја
тај
знати
.
он
јесам
сјајан
интелигенција
,
природа
врло
симпатичан
,
али
карактер
неодређен
,
несталан
,
неодважан
,
слаб
.
—
ти
не
волити
свој
рођака
!
—
пребацити
она
Вишња
.
—
не
,
Лазаревићев
.
ја
он
волити
,
он
јесам
понос
цео
наш
фамилија
,
он
ја
јесам
тако
рећи
брат
,
ја
немати
други
брата
...
најзад
,
шта
ја
се
тицати
.
он
се
можда
променити
.
ја
се
сад
тако
ретко
виђати
.
кад
јесам
се
пустити
из
школа
,
Вишња
хтети
избегнути
да
са
Кај
ићи
кућа
.
али
јесам
она
не
пустити
испредати
се
,
и
,
између
осталих
ситница
који
се
говорити
међу
девојка
,
рећи
она
:
—
Синоћ
јесам
читати
у
један
књига
да
имати
створење
који
ући
у
наш
живот
један
дан
,
заузети
он
и
помести
;
због
она
променити
свој
навика
,
укус
,
идеја
,
план
,
потпасти
под
њихов
утицај
,
они
постајати
наш
саветодавац
,
управљати
ми
и
заповедати
ми
.
Шта
онда
остајати
од
слободан
воља
који
ми
професор
доказивати
толико
?
Вишња
задрхтати
инстиктиван
и
не
одговорити
ништа
.
другарица
избити
на
Теразије
.
с
оба
њихов
страна
протезати
се
Београд
,
измешати
од
палата
и
чатрља
.
један
јато
сврака
прегонити
се
по
остарео
кестење
на
улица
.
Ив
тај
година
пролеће
јесам
бити
врло
лепо
.
Раштркани
Београд
,
који
се
ломити
преко
три
брдо
,
бити
јесам
као
створен
за
поверљив
састанак
.
неколико
корак
од
средина
град
,
и
већ
јесам
човек
улазити
у
споредан
улица
,
непознат
кварт
,
усамљен
место
,
где
се
љубавник
моћи
шетати
до
мио
воља
,
а
да
не
бити
изненадити
непријатан
сусрет
,
подозрив
ока
.
доиста
,
обала
поред
Сава
,
пут
за
Вишњица
,
самоникао
улица
по
Чубура
,
видети
јесам
тада
многи
млад
пар
.
тај
јесам
бити
махом
ђак
са
свој
другарица
,
радница
или
газдаричин
ћерка
,
млад
свет
који
живити
неопажен
за
школски
клупа
,
а
испуњавати
један
велик
део
престоница
.
њихов
љубав
?
тај
јесам
управо
један
дуг
шетња
,
испрекидати
часовит
држање
под
рука
и
по
који
пољубац
...
пољубац
брз
,
кратак
,
недовршен
.
Међа
она
бити
јесам
и
Вишња
и
Чедомир
.
преко
зима
виђати
јесам
се
овда-онда
код
рођака
;
кад
јесам
настати
топли
дан
,
излазити
јесам
чешће
са
она
,
па
после
сваки
дан
,
и
најзад
без
она
.
како
се
Кај
изгубити
из
њихов
друштво
?
откад
јесам
почети
шетати
сам
?
јесам
знати
рећи
.
тај
јесам
бити
свакако
један
дан
,
кад
јесам
Чедомир
пратити
,
као
увек
,
Вишња
од
Кајин
стан
до
њен
кућа
;
он
се
опоменути
да
јесам
сутрадан
неки
празник
,
кад
се
немати
школа
,
те
предложити
свој
пријатељица
да
изаћи
у
шетња
негде
даље
него
што
се
тај
моћи
после
школски
час
.
Нашли
јесам
се
у
један
побочан
улица
у
време
који
јесам
заказати
.
од
кућа
јесам
већ
расти
сенка
,
ипак
јесам
бити
још
рано
,
те
по
улица
јесам
бити
много
свет
.
кад
јесам
млад
девојка
угледати
Илић
који
она
јесам
већ
чекати
,
наслонити
на
стуб
један
лампа
,
поћи
јесам
брже
и
пријатељски
он
пружити
свој
рука
,
покапан
мастило
.
без
реч
,
ударити
јесам
други
пут
,
камо
јесам
она
водити
младост
и
леп
време
.
дан
јесам
бити
један
од
онај
жарки
дан
у
сред
пролеће
,
кад
се
око
ми
осећати
оргијање
природа
и
ја
зажелити
,
с
један
болан
осећање
,
да
и
ја
полетити
безбрижно
као
лептир
,
да
раширити
свој
срце
као
дрво
свој
олистати
круна
,
да
се
и
ја
страсно
заборавити
као
чела
на
какав
цвет
.
Вишња
јесам
несвесно
пити
миља
из
ваздух
тај
дан
,
опијати
се
присуство
човек
који
јесам
ићи
поред
она
,
слушати
јесам
радознало
и
жудан
његов
реч
...
реч
школован
човек
,
који
потсећати
на
књига
,
одвајати
од
свакидашњи
разговор
и
стварати
романтика
посред
обичност
живот
.
—
Зашто
не
писати
шта
кад
тако
лепо
говорити
—
рећи
он
Вишња
.
—
ја
бити
тај
врло
радо
читати
.
—
Још
јесам
рано
,
требати
ја
још
рад
,
читање
,
спрема
.
Вис
пута
узети
перо
да
забележити
идеја
који
лутати
кроз
мој
глава
и
изгледати
ја
сјајнути
;
кадгод
,
чинити
ја
се
,
успети
,
и
тада
осетити
један
бескрајан
задовољство
који
се
не
да
описати
,
како
казати
чâ
Јанка
Веселиновић
.
у
овакав
разговор
,
у
дуг
поглед
,
у
нехотичан
додир
,
бити
јесам
далеко
одмакнути
од
град
.
пред
она
се
указивати
усамљен
сеоски
друм
,
један
механа
и
велик
,
простран
шум
.
тада
духнути
ветар
.
Лишће
у
џбун
заиграти
у
крај
пут
.
занети
у
свој
лепота
,
они
јесам
осетити
да
јесам
нестати
леп
дан
.
на
земља
јесам
бити
пасти
неки
сенка
,
живот
се
повлачити
,
тица
ћутале
,
а
једноставан
и
таман
облак
ширити
се
све
више
изнад
њихов
глава
.
па
ипак
,
они
поћи
напред
.
на
загрејан
рука
или
чела
пасти
бити
она
који
кишан
капљица
.
капља
јесам
бити
чешће
.
на
један
пут
,
ветар
се
претворити
у
вихор
.
облак
се
провалити
.
из
небо
осути
плах
киша
,
да
се
за
час
начин
поток
поред
њин
нога
.
они
јесам
ићи
даље
.
таман
да
се
спустити
низ
један
брдо
,
кад
ветар
скинути
Вишња
шешир
с
глава
и
понети
он
низа
страна
.
млад
човек
потрчати
за
он
и
једва
он
ухватити
у
један
трњак
.
кад
се
окренути
и
поћи
ка
свој
другарица
,
она
јесам
стајати
сам
у
зрака
пун
киша
.
сав
јесам
око
она
бити
сив
,
тако
сив
да
се
њен
црвен
блуза
у
тај
прозрачан
сивина
причињавати
као
какав
велик
божур
у
неки
чудан
земља
гатка
.
кос
она
јесам
падати
заводљиво
преко
лице
.
ветар
се
играти
са
скут
њен
кратак
хаљина
и
откривати
нога
до
колено
,
нога
млада
,
а
развијен
,
нога
танк
,
а
заокругљен
,
извајан
као
од
неки
божанствен
уметник
,
леп
,
лудо
леп
,
леп
облик
који
јесам
икад
створити
на
земља
.
Илић
јесам
бити
спремити
читаво
један
предавање
о
каузалитет
воља
,
о
спор
између
приврженик
детерминизам
и
присталица
индетерминизам
,
напунити
се
свакојак
апстракција
,
али
,
кад
углед
свој
другарица
у
визија
природан
елемент
,
он
се
упитати
нехотице
:
„
Нашто
пунити
уш
девојка
тај
стран
реч
кад
јесам
она
леп
и
без
она
,
савршен
без
сав
мој
знање
,
без
појам
да
и
постојати
славан
психолог
?
“
цео
његов
бити
вући
он
јесам
у
тај
тренутак
далеко
од
наука
,
тамо
у
тај
сивина
,
ка
његов
другарица
,
у
њен
заборав
.
млад
човек
не
почети
сав
говор
о
воља
,
али
се
не
предати
ни
привиђење
који
јесам
кишан
зрак
правити
од
његов
пријатељица
.
он
она
предати
шешир
врло
учтиво
,
и
рећи
хладно
,
готово
опор
:
—
Хоћемо
ли
да
се
вратити
?
—
Зашто
?
—
чудити
се
Вишња
.
—
Киш
хтети
још
дуго
падати
.
—
Али
и
до
варош
јесам
дуго
—
приметити
она
.
—
склонити
се
негде
,
ако
хтети
...
под
какав
дрво
,
у
онај
кућа
у
врх
пут
?
---—
млад
човек
јесам
и
овде
морати
претрпети
још
један
расхлађење
.
на
предлог
Вишњин
,
он
се
несвесно
ухватити
за
џеп
.
—
Оно
јесам
механа
!
—
одговорити
полако
.
—
у
толико
боље
.
Још
јесам
никад
бити
у
сеоски
механа
.
Илић
јесам
имати
новац
;
десити
се
тако
,
глупо
,
остати
јесам
без
марјаш
,
а
јесам
мислити
да
хтети
он
што
требати
,
па
да
узајмити
.
он
тај
признати
,
и
осмејкивати
се
стидљиво
,
као
да
јесам
тражити
опроштај
што
јесам
сиромах
.
Вишња
не
замерити
ништа
.
она
јесам
знати
за
тај
понижење
.
Чак
она
се
тај
свидети
:
изгледати
она
јесам
природан
,
младићски
,
ђачки
.
и
доиста
,
овај
она
приближити
.
она
се
одушевљавати
тај
поверљивост
свој
други
онај
унутарњи
пламен
,
који
јесам
палити
њен
миран
,
невин
очи
и
који
јесам
долазити
права
из
срце
.
тај
пламен
и
срдачност
,
који
јесам
звонити
у
девојкин
глас
,
чинити
јесам
свој
дејство
.
Илић
јесам
заборављати
незгодан
случај
и
свој
оскудица
.
и
они
се
вратити
у
варош
још
весео
него
што
јесам
поћи
,
трчати
,
прескакати
бар
,
говорити
задихано
,
мешати
у
говор
час
ти
,
час
ви
,
и
,
кад
доћи
до
њен
кућа
,
раставити
се
као
стар
пријатељ
.
од
тај
доба
звати
јесам
се
по
име
,
задржавати
дуже
рука
у
рука
.
време
она
јесам
пролазити
у
чекање
један
други
,
у
састанак
по
угао
од
улица
,
у
претеран
шетња
и
разговор
о
овај
или
онај
питање
наука
или
политика
.
Чедомир
јесам
остајати
слободњак
у
сав
.
с
тај
уверење
,
који
се
граничити
с
анархизам
,
решавати
јесам
сваки
проблем
.
—
Шта
тај
марити
нешто
мало
правда
у
друштвен
конституција
—
говорити
јесам
—
пошто
никакав
комбинација
хтети
уништити
закон
борба
који
гнојити
земља
свој
жртва
?
...
Шта
тај
марити
нешто
мало
грешка
у
наука
,
пошто
ја
стајати
још
далеко
од
истина
,
пошто
васељенски
загонетка
измицати
наш
схватање
,
пошто
ники
не
знати
да
ми
ослободити
потреба
наш
природа
?
Вишња
јесам
слушати
овај
реч
,
који
јесам
се
чудно
поклапати
с
онај
нешта
нов
што
она
јесам
надирати
у
душа
.
она
она
јесам
памтити
све
,
и
несвесно
упоређивати
са
онај
што
јесам
она
у
школа
предавати
.
кад
јесам
бити
поред
Чедомир
,
она
он
јесам
потпуно
одобравати
,
потписивати
свако
његов
мишљење
,
бити
присталица
његов
убеђење
без
резерва
.
Тешко
онај
који
бити
се
у
тај
час
бацити
љага
на
свемоћ
слобода
и
њен
заточник
.
она
јесам
бити
кадар
да
скочити
на
дрзак
човек
,
као
мачак
.
али
кад
бити
се
растати
,
она
јесам
претресати
у
мисао
дуго
што
она
јесам
Илић
говорити
.
јесам
она
тада
измицати
да
он
оскудевати
понекад
у
јак
аргумент
,
да
јесам
његов
закључак
често
вештачки
дедукција
,
па
и
софизам
,
а
,
с
време
на
време
,
упад
у
противуречност
.
она
се
питати
још
,
што
и
онај
који
јесам
стар
од
он
,
они
од
који
зависити
ток
држава
и
друштвен
живот
,
не
усвојити
Чедина
мишљење
?
у
она
се
бунити
остатак
стар
дух
,
бунити
се
сав
њен
ранија
наивност
против
известан
крајност
Илићев
схватање
ствар
.
—
докле
ићи
тај
свемоћан
слобода
?
—
питати
она
јесам
савест
,
један
савест
који
јесам
патријархалан
кућа
образовати
по
тип
беспрекоран
врлина
,
испунити
поука
и
забрана
.
—
јесам
ли
слобода
допустити
оно
што
јесам
недопуштен
,
укинути
веза
између
отац
и
син
,
мајка
и
кћер
,
учитељ
и
ђак
?
ја
чути
само
права
...
права
,
а
где
јесам
реч
дужност
?
говорити
се
само
о
сељак
.
али
он
јесам
све
у
земља
;
јесам
само
он
положај
тежак
;
сваки
сталеж
имати
свој
мука
.
и
онда
,
Вишња
јесам
волети
много
прост
народ
.
у
он
јесам
познавати
много
диваљ
,
рђав
,
лукав
,
ружан
људи
.
—
поред
пук
постојати
отаџбина
—
говорити
јесам
нешто
у
она
.
—
Зашто
онда
избегавати
тај
реч
који
јесам
тако
тесно
везати
за
ми
,
везан
веза
мио
човек
на
земља
,
отац
наш
?
Вишња
,
лак
словенски
природа
,
давати
се
уверити
и
овај
половина
свој
дух
,
и
обећавати
себе
да
хтети
мрзети
девојачки
школа
и
да
хтети
пред
Чедомир
прокритиковати
његов
идеја
.
прво
јесам
одржати
.
ники
у
школа
јесам
моћи
опазити
код
она
какав
промена
или
ваншколски
мисао
.
марљиво
јесам
радити
,
чекати
стрпљиво
крај
школски
година
и
спремати
се
за
последњи
испит
.
али
никад
не
повести
разговор
пред
Чедомир
о
свој
сумња
.
Чим
бити
он
видети
,
осећати
се
пред
он
разоружати
.
он
јесам
знати
толико
ствар
,
прочитати
толико
књига
,
сипати
страна
реч
као
лавина
!
она
јесам
умести
тако
говорити
,
наћи
у
тренутак
реч
који
она
јесам
требати
.
кад
јесам
давати
свој
мишљење
,
реченица
јесам
она
остајати
недовршен
,
јесам
се
моћи
сетити
