они
моћи
бити
потражити
у
сиротан
село
где
јесам
он
живети
у
један
простачки
кућа
?
ал
’
његов
веран
друг
Иван
некако
прочути
за
он
и
одмах
се
подигнути
к
он
.
бити
јесам
пред
вече
,
кад
јесам
Иван
у
село
доћи
,
а
будући
да
јесам
сести
мало
и
без
крчма
бити
,
тај
морати
одсести
код
свештенички
кућа
и
тамо
распитати
за
свој
други
.
„
он
јесам
сад
у
село
,
—
велим
он
свештеник
кад
јесам
за
Младена
распитивати
.
—
Вис
пута
тако
отићи
не
казивати
ники
куда
ићи
,
и
остати
на
страна
по
цео
недеља
дан
.
веровати
,
онда
јесам
цео
село
у
жалост
кад
он
немати
,
јер
он
јесам
као
анђео
хранитељ
у
овај
село
.
он
јесам
и
јесам
сирот
,
али
толико
добар
чинити
,
колико
бити
доста
бити
и
од
какав
задушан
богаташ
.
не
само
да
свако
,
који
он
замолити
,
помагати
и
саветовати
,
не
само
да
ићи
од
један
до
други
господин
па
молити
,
писати
,
радити
кад
требати
што
помоћи
који
сиротан
,
који
се
у
каки
беда
завалити
,
и
за
овај
никад
ни
од
ко
ни
један
крајцара
не
примити
—
већ
сваки
вече
скупити
око
себе
сиротински
деца
и
млад
момак
,
па
она
приповедати
леп
и
поучителан
приповетка
,
јуначки
и
славан
дело
наш
стар
.
после
она
учити
читати
и
писати
,
обучавати
она
у
свет
вера
,
у
љубав
к
народ
и
постојбина
,
у
верност
к
владалац
и
његов
законит
власт
.
А
тај
јесам
милина
видети
с
какав
се
воља
омладина
око
он
скупљати
!
он
делити
с
она
сав
огрев
,
свој
одећа
и
сав
хлеб
—
а
бог
и
душа
ни
јесам
он
немати
у
изобиље
!
“
Што
свештеник
о
Младена
говорити
тај
сав
истина
бити
,
он
јесам
у
тај
село
тај
све
чинити
.
А
кад
јесам
начути
где
за
који
велик
несрећа
на
страна
,
ићи
јесам
и
тамо
,
и
помагати
где
се
помоћ
моћи
,
а
тешити
где
помоћи
не
бити
;
и
тако
се
догађати
да
по
цео
недеља
кућа
јесам
доћи
.
тако
јесам
бити
и
сад
.
он
начути
бити
да
јесам
један
Јуда
напасти
на
сиромашан
сељак
,
који
јесам
у
свој
безазленост
и
незнанство
обвезателство
од
велик
сума
потписати
не
примити
ни
десети
део
од
тај
и
тако
себе
и
свој
породица
упропастити
.
Лен
мој
читатељка
опоменути
се
о
онај
,
што
јесам
у
почетак
овај
приповетка
навести
,
где
се
Бачванин
о
свој
несрећа
тужити
Сремац
и
благосиљати
један
млад
господин
,
који
он
помоћ
шћаше
.
тај
јесам
бити
Младен
.
он
јесам
ићи
од
један
до
други
судац
и
молити
да
се
Чивутин
на
строг
испит
узети
,
да
он
нагонити
да
доказати
колико
јесам
новац
простак
дати
и
куд
јесам
овај
свој
новац
део
,
а
овај
молба
поткрепљивати
јесам
тај
,
што
простак
не
припознавати
колико
јесам
примити
,
а
не
знати
писати
,
он
јесам
од
Чивутин
лако
моћи
преварити
бити
.
судија
он
одговорити
да
хтети
оно
чинити
,
што
она
закон
и
правда
налагати
.
кад
се
код
последњи
пријавити
,
овај
место
одговор
пружити
он
један
дугуљаст
хартија
.
Младен
погледати
,
задрктати
се
,
очи
он
се
чисто
устаклити
,
у
лице
још
већма
пребледети
.
но
овај
јесам
само
за
један
часак
трајати
,
и
он
се
одмах
оснажити
и
постојан
али
уман
глас
рећи
:
„
јадан
људи
,
она
јесам
крај
!
хвала
,
господин
,
ту
ни
ви
ни
један
судац
више
не
моћи
помоћ
.
бити
хтети
изрећи
пресуда
по
пропис
закон
,
по
ваш
дужност
,
али
видити
бог
!
он
хтети
казнити
и
у
четврти
колено
деца
и
унучад
онај
,
који
јесам
крив
.
“
после
овај
реч
пружити
хартија
судац
натраг
,
у
цео
се
тело
задрктати
,
рука
стиснути
груда
свој
као
да
она
чувати
да
се
не
распасти
од
бол
,
па
после
јецати
запиштати
:
„
сирот
,
сирот
Ружа
!
...
о
,
Божа
,
да
јесам
ја
још
на
паклен
мука
бацити
,
па
да
јесам
она
од
тај
сачувати
...
.
о
,
Божа
мој
,
тај
ја
јесам
још
један
утеха
бити
да
јесам
она
срећан
и
задовољан
...
.
она
не
моћи
бити
срећан
са
непоштен
човек
.
“
хартија
она
,
који
јесам
судац
показати
Младена
,
бити
обвезателство
у
строг
смисао
.
име
простак
и
свити
његов
домаћи
бити
потписати
и
до
сваки
име
начињен
крст
;
а
за
вероватност
потпис
и
количина
бити
потписан
и
један
срески
судац
—
а
под
овај
име
Ружиног
муж
.
ја
знати
већ
из
почетак
овај
приповетка
да
јесам
срески
судац
бити
пропаст
јадан
прост
породица
,
али
не
знати
да
јесам
тај
крив
бити
и
Ружин
муж
.
црн
душа
,
сујетан
и
грабљив
човек
,
тај
бити
његов
карактер
.
ал
’
како
јесам
тај
Младена
тешко
бити
дознати
!
„
ах
,
ако
он
она
миловати
,
ако
јесам
тако
миловати
,
да
јесам
она
радити
заборавити
бог
и
душа
свој
,
те
грабити
неправедно
само
да
моћи
задовољити
њен
безграничан
и
високоуман
жеља
...
„
Мог
ли
тај
бити
?
...
да
човек
заборавити
свој
поштење
,
да
продати
свој
душа
,
да
изневерити
свој
савест
?
„
Мог
ли
бити
?
—
да
јесам
она
мој
постати
,
шта
бити
ја
чинити
за
она
?
“
и
после
овај
мисао
загрозити
се
као
да
он
јесам
грозница
спопасти
.
„
Мог
и
бити
!
!
!
“
Рече
тихо
и
уздисати
.
после
нагло
поћи
.
он
јесам
наумити
бити
отићи
к
Ружа
и
њен
муж
,
преклињати
она
бог
и
сав
,
што
јесам
свет
и
што
човек
благословити
или
скрушити
моћи
,
да
помоћи
јадан
породица
.
Вече
јесам
бити
кад
јесам
доћи
у
село
,
где
јесам
Ружа
живети
са
свој
муж
.
на
питање
његов
,
где
јесам
њен
кућа
,
један
сељак
скинути
шешир
с
глава
и
са
страх
показати
он
један
господски
кућа
,
који
се
поносито
уздизати
међу
други
ситан
и
прост
кућа
,
као
што
бео
лабуд
високо
и
поносито
дигнути
свој
глава
кад
међу
други
ситан
тичица
по
тих
језеро
пловити
.
Кућа
овај
бити
од
ред
један
три
фатати
даље
ући
него
други
,
а
пред
она
бити
леп
башта
са
мали
парк
.
сав
овај
бити
оградити
висок
гвозден
копље
,
и
у
среда
од
тај
гвозден
ограда
бити
опет
један
капија
од
таки
исти
посао
као
и
ограда
,
само
што
јесам
на
неки
место
и
позлатити
бити
.
Младен
дрктати
отворити
капија
,
који
јесам
бити
закључан
,
и
поћи
напред
.
Бејаше
тек
два
корак
пред
кућа
,
с
десни
до
он
један
„
рон
појити
“
,
на
он
дрво
јадиков
,
кад
волшебан
гласити
зазујати
из
кућа
.
Младен
стати
,
акорд
од
клавир
прохујати
;
после
се
анђеоски
јасан
,
чист
,
звучан
ал
’
жалостан
глас
чути
.
глас
бити
Ружин
,
а
песма
гласити
бити
овај
:
суза
засјати
у
твој
ока
.
и
отворити
предубок
рана
тежак
срце
мој
.
од
кад
с
ти
се
опростити
’
,
одрећи
се
сав
радост
,
празан
ја
јесам
цео
свет
.
песма
јесам
овај
само
за
мало
трајати
,
после
се
чути
смућен
и
неразумљив
гласити
од
фортепијано
;
акорд
дубок
ал
’
изражај
овај
неразумљив
акорд
бити
тужан
.
—
за
овај
тишина
настати
;
после
опет
се
зачути
јецање
,
који
тако
тужно
бити
,
као
да
се
из
прси
са
срце
заједно
откидати
,
тужан
срце
онај
,
који
заиста
несрећан
се
чинити
.
Младен
подигнути
рука
небо
.
блед
месец
,
који
јесам
између
облак
изаћи
бити
,
осветлити
он
блед
лице
,
који
у
овај
тренуће
изражљив
бити
:
—
нежност
,
доброта
,
љубав
,
дубок
туг
са
очајање
бити
написати
на
његов
лице
.
„
ах
,
она
јесам
несрећан
...
.
„
ако
јесам
тај
и
ја
што
крив
...
„
о
,
не
,
не
;
ја
немати
доста
снага
,
ја
јесам
не
моћи
,
не
смети
видети
...
ја
хтети
јесам
још
видети
...
јесам
,
свет
благ
и
свемогућ
Божа
,
ја
хтети
јесам
још
видети
,
ал
’
не
сад
...
не
сад
!
!
!
“
и
после
,
као
бесомучан
,
потрчати
,
претрчати
преко
парк
.
кад
јесам
до
гвозден
капија
доћи
,
месец
,
који
се
измеђ
’
густ
облак
на
један
небесан
чистина
преселити
,
осветлити
лепо
парк
.
он
се
окренути
,
поглед
кућа
,
поглед
прозор
,
који
јесам
осветлити
бити
светлост
,
који
се
у
соба
развијати
.
кад
јесам
он
гвозден
капија
отворати
,
онда
се
отварати
и
прозор
онај
соб
,
који
бити
осветљен
и
на
прозор
се
указати
анђеоски
женски
лице
.
„
она
јесам
!
“
„
ах
,
тај
јесам
он
!
“
Зачуше
се
у
један
мах
овако
два
уздисај
.
и
после
тај
одмах
Младен
сести
на
свој
кола
који
до
гвозден
ограда
стајати
,
па
повикати
свој
кочијаш
:
„
Шибај
,
терати
што
нагао
моћи
,
само
одавде
,
само
сад
даље
.
“
Кочијаш
ошинути
свој
коњ
,
а
коњ
као
змајев
полет
с
кола
.
пред
зор
Младен
бити
код
свој
кућа
.
нов
несрећа
,
нов
бол
у
срце
,
нов
бура
у
душа
,
нов
гуја
у
прса
.
„
ах
,
ако
јесам
она
ја
миловати
!
“
мислити
он
у
себе
.
„
далеко
,
далеко
од
ја
оваки
мисао
,
јер
хтети
од
она
полудети
.
“
после
тај
проћи
неколико
дан
,
и
у
тај
његов
простак
судија
пресуда
,
продати
он
кућа
,
њива
,
и
сав
његов
добро
до
последњи
крпа
,
а
Чивутин
платити
све
,
што
јесам
од
он
тражити
,
предати
он
сав
простаков
имање
.
„
Шта
хтети
сад
,
шта
хтети
сад
,
господин
,
—
јадиковати
пред
он
кукаван
простак
;
—
сад
јесам
голи
,
сад
јесам
остати
без
кор
хлеб
.
ја
хтети
морати
помрети
од
глад
,
јер
немати
чим
заслуживати
себе
храна
.
“
Младен
сажаљавати
кукаван
тај
простак
;
он
се
чинити
да
јесам
и
он
нешто
крив
тај
што
јесам
простак
тако
несрећан
постати
и
тешити
он
јесам
говорити
он
:
„
бог
хтети
дати
,
па
хтети
добро
бити
,
бог
хтети
помоћи
.
”
после
јесам
откидати
залогај
од
свој
уста
,
па
она
јесам
давати
овај
сиротан
породица
,
—
и
осим
тај
купити
она
кола
и
два
коњ
.
овако
радити
и
задужбина
чинити
потрошити
сав
свој
имање
,
и
после
мало
време
и
сам
јесам
морати
са
свој
труд
себе
захрањивати
,
али
јесам
себе
придобити
љубав
и
поштовање
свити
у
околина
,
а
сиромашан
породица
који
јесам
он
бранити
и
од
крајњи
нужда
и
пропаст
спасти
поћи
бити
бити
за
он
и
у
ватра
и
у
вод
.
ја
видети
у
почетак
овај
приповетка
са
какав
он
јесам
љубав
дочекати
Бачванин
у
карловачки
пивара
,
и
са
какав
радост
чинити
простак
,
међу
који
имати
он
ту
више
познаник
,
сав
оно
што
она
јесам
он
саветовати
да
чинити
.
онај
други
млад
човек
,
који
јесам
међу
простота
са
опак
и
преварљив
намера
бити
доћи
,
бити
Ружин
муж
.
Младен
он
јесам
одмах
познати
,
и
он
Младена
.
они
се
сад
први
пут
видети
после
састанак
у
дом
Ружин
мајка
,
други
пут
у
свој
живот
.
кад
јесам
Младен
простак
са
себе
повести
,
и
тако
у
друштво
други
народни
људи
подигнути
се
свет
глава
српски
народ
на
поклоњење
и
молба
,
онда
овај
други
зашкрипити
зуб
,
па
у
себе
промумлати
:
„
Чекај
,
платити
ти
тај
!
“
ВИИИ
.
борац
и
МУЧЕНИЦИ
Срб
се
бити
и
крв
лити
за
свој
слобода
.
с
.
Милетић
.
бог
она
дати
у
рај
насеље
!
срп
.
нар
.
П
.
Прошао
бити
1ви
мај
1848е
година
.
српски
народ
у
карловачки
скупштина
изрећи
бити
свој
тегоба
и
свој
жеља
,
и
тај
изјаснити
сав
ултимат
.
властољубље
,
надувен
охолост
и
пакосно
напрезање
Маџар
одговорити
праведан
српски
жеља
са
мач
,
пушак
и
—
уже
.
лице
на
Духови
пасти
јесам
први
српски
жртва
;
тај
дан
управо
се
и
заметнути
рат
између
српски
и
маџарски
народ
.
А
како
се
овај
рат
започети
,
одмах
у
цео
српство
закуцати
једити
срце
;
од
тај
дан
сав
Срба
имати
један
намера
,
један
жеља
.
који
јесам
моћи
бити
скупљати
се
уједно
,
и
дизати
оружје
на
обрана
свој
народност
.
А
који
овај
не
моћи
бити
,
они
се
молити
бог
за
свој
браћа
у
бој
,
и
желити
да
доћи
згода
и
она
показати
се
,
и
—
умрети
за
народ
.
Младен
јесам
бити
међу
први
.
он
јесам
одмах
заићи
по
народ
и
позивати
људи
да
оставити
свој
посао
и
свој
кућа
па
да
се
латити
оружје
.
А
простак
он
одмах
послушати
па
се
купити
гомила
око
он
;
оставити
свој
жена
,
свој
деца
и
сав
свој
мило
и
драго
па
поћи
за
он
у
српски
око
,
који
се
на
јарак
бити
утврдити
.
од
како
јесам
свет
и
век
јесам
ни
један
војска
ићи
на
бојити
с
таки
весеље
као
овај
,
који
јесам
Младен
скупити
.
тај
Младен
бити
њихов
утешитељ
,
њихов
анђео
хранитељ
и
обранитељ
у
њихов
беда
,
он
она
никад
јесам
на
зло
наводити
,
па
они
зато
он
и
сад
веровати
,
да
она
он
и
сад
на
добро
водити
и
да
хтети
она
и
од
сад
од
беда
и
напасти
одбрањивати
.
А
кад
јесам
касније
до
битка
доћи
,
кад
јесам
топ
загрмети
,
кад
се
крв
пролевати
,
онда
јесам
се
овај
људи
јуначки
,
одважно
и
постојано
борити
,
јер
Младен
бити
увек
међу
она
;
где
јесам
бити
велик
невоља
,
тај
јесам
бити
он
међу
она
и
сносити
невоља
заједно
са
свој
браћа
,
те
она
јесам
храбрити
свој
реч
и
свој
пример
;
где
бити
велик
опасност
,
тамо
јесам
он
напред
ићи
.
ал
’
од
куд
у
он
толико
постојанство
и
снага
?
од
куд
јесам
доћи
утеха
његов
болан
душа
?
од
куд
он
тај
ведар
лице
,
од
куд
у
његов
ватрен
очи
тај
задовољство
,
од
куд
осмех
на
његов
усна
?
Шта
се
тај
с
он
догодити
,
да
јесам
бацити
од
себе
свој
обичан
туробност
?
Ништа
!
Ништа
!
у
његов
срце
беснети
стар
бол
,
—
али
он
јесам
знати
околност
и
људи
међу
који
се
налазити
,
па
се
усиљавати
и
чинити
да
јесам
и
весео
и
задовољан
.
тај
шта
бити
мислити
простак
,
да
се
он
жалостан
показивати
,
како
бити
моћи
бити
одушевљен
шака
људи
пред
јак
непријатељ
,
да
јесам
видети
жалост
и
туг
на
онај
који
она
јесам
повести
за
себе
?
Младена
јесам
тешко
бити
учинити
се
веселити
,
али
он
јесам
знати
да
тај
тако
морати
бити
.
он
се
здраво
усиљавати
тај
што
јесам
морати
на
сав
лице
носити
притворан
изражај
весеље
и
унутрашњи
задовољство
,
ал
’
он
јесам
себе
победити
па
јесам
све
чинити
,
све
,
све
за
народност
који
бити
његов
идол
.
и
тако
јесам
он
добро
извршивати
свој
дужност
међу
онај
,
који
се
моћи
уједно
скупити
и
оружје
подигнути
за
обрана
свој
народност
.
А
овај
бити
честит
и
племенит
дух
,
који
се
бити
и
крвити
за
свој
слобода
и
драг
народност
.
но
међу
тај
док
јесам
се
гдекоји
борити
и
крв
лити
за
српство
,
бити
у
српски
народ
многи
,
који
бити
драговољно
бити
оружје
дизати
и
са
овој
се
браћа
сајединити
,
ал
’
тај
не
моћи
чинити
по
положај
,
у
који
се
налазити
.
овај
се
молити
бог
за
срећа
и
напредак
свој
браћа
,
који
носити
оружје
на
обрана
српски
народни
права
и
на
обран
цар
свој
.
Међа
овуј
бити
Иван
,
Младенов
друг
,
који
јесам
са
свој
млад
љуба
живети
у
така
место
,
где
јесам
много
више
Маџар
него
Срба
бити
,
а
Маџар
здраво
мотрити
на
сваки
онај
,
за
који
јесам
знати
да
јесам
заузети
за
Срба
.
али
бити
јесам
и
Божјих
несрећник
,
који
јесам
се
отпадити
бити
од
свој
род
,
и
одрећи
свој
крв
;
ти
се
бити
одавна
већ
отпадити
и
од
бог
и
свој
поштење
.
Међ
овај
бити
и
—
Ружин
муж
.
отпадник
и
издајица
,
бог
он
убити
!
овај
,
овај
јесам
много
кривити
,
што
јесам
српски
народ
тако
љутито
пострадати
;
овај
јесам
много
кривити
тај
несрећан
рат
,
у
који
се
толико
крв
пролити
,
у
који
јесам
толико
народ
пропасти
!
па
још
да
јесам
само
они
гинути
који
јесам
изаћи
на
бојни
поље
за
свој
народност
,
за
правица
и
за
свој
цар
!
онда
још
и
Божа
помоћи
,
јер
благо
онај
,
који
гинути
у
јуначки
бој
,
њихов
се
дело
слава
,
њихов
се
прати
и
пепео
благосиљати
.
али
колико
јесам
она
погинути
,
који
не
носити
ни
пушак
ни
сабља
,
који
ништа
друго
не
чинити
за
сав
народ
и
свој
цар
но
само
бог
се
молити
!
осим
тај
колико
јесам
она
изгубити
свој
глава
на
губилиште
,
као
велик
зликовац
!
многи
,
многи
!
од
бог
она
у
рај
насеље
!
од
људи
на
земља
спомен
!
А
од
ти
,
леп
читатељка
,
један
суза
;
твој
хтети
суза
и
мртав
награда
бити
.
ИX
.
СУБОТИЦА
тај
се
наш
започети
јад
.
с
.
Н
.
П
.
из
почетак
јесам
српски
народ
врло
срећан
бити
у
свој
битка
;
рећи
бити
сам
се
бог
милити
како
Срба
сложно
,
јуначки
и
одважно
прихватити
се
свој
праведан
ствар
,
па
она
јесам
зато
и
помагати
.
али
на
скоро
за
тај
настати
тежак
доба
за
народ
,
на
који
се
стешчати
час
искушење
и
крајњи
несрећа
.
Чиљаше
се
,
бог
јесам
окренути
свој
лице
од
српски
народ
ради
неслога
и
кавга
,
који
у
он
заметати
стати
.
Срећа
ми
са
сав
оставити
.
Суботица
!
ах
,
овде
се
разбити
наш
леп
сан
.
Наша
јесам
војска
први
пут
побити
под
Суботица
.
од
онај
дан
,
у
који
јесам
наш
Суботица
хтети
освојити
,
почети
се
наш
беда
и
наш
јад
.
јадан
,
јадан
српски
народ
!
X
.
састанак
ах
,
она
ја
љубити
.
спретан
,
красно
и
укусно
наместити
спаваћи
соб
стајати
пред
ми
.
зид
јесам
овај
соб
застрети
место
тапета
угасит
плаветан
свила
.
гредица
јесам
ситан
украс
искитити
,
а
између
гредица
и
зид
свуд
наоколо
превући
јесам
узак
златан
перваз
.
с
један
страна
стајати
леп
висок
двокрилан
врата
,
кроз
који
се
улазити
у
соб
,
према
она
стајати
други
така
исти
а
кроз
овај
се
улазити
опет
у
други
ред
соб
.
над
обојима
тај
врата
исписати
јесам
леп
копија
од
икона
,
који
јесам
Албани
исписати
,
и
од
који
јесам
ориђинал
сад
у
Турина
,
у
двор
,
који
се
„
Палацо
мадама
“
звати
.
с
трећи
јесам
страна
уза
зид
широк
постеља
,
који
јесам
са
свити
страна
покрити
плаветан
завеса
,
као
какав
небо
,
од
мало
отвореније
свити
него
што
јесам
она
по
зид
.
према
постеља
имати
два
прозор
са
изглед
у
башта
;
над
овај
прозор
јесам
завесити
са
златан
прстенчић
,
а
бој
и
предиво
јесам
оно
исто
,
који
и
над
постеља
.
с
десни
страна
у
зид
имати
камин
за
ватра
,
око
који
јесам
украсити
од
бео
мрамор
,
а
над
овај
у
зид
узидати
јесам
велик
огледало
,
са
широк
златан
перваз
.
према
овај
бити
јесам
икона
,
слика
мајка
Божје
,
копија
од
Карла
Долац
.
пред
икона
горети
мирисав
зејтин
у
златан
кандило
.
тај
јесам
соб
Ружин
спаваћи
соб
,
а
она
јесам
красан
жена
Ружа
који
у
бео
ноћни
одело
пред
икона
стајати
и
са
прекрштен
рука
побожно
се
молити
.
она
се
дуго
у
себе
бог
молити
са
велик
побожност
,
и
тек
један
пут
јесам
уздахнути
гласно
проговорити
:
„
ах
,
мајка
бог
и
Христа
спаситељ
,
молити
се
синути
свој
за
она
,
умудрити
она
и
сачувати
она
од
тај
несрећа
.
“
и
после
овај
реч
сузити
она
потећи
низ
образ
а
она
па'не
на
колено
а
лице
свој
земља
прислонити
.
тих
јесам
бити
ноћ
;
у
башта
,
у
цео
кућа
,
у
цео
село
смртан
тишина
;
човек
бити
помислити
цео
јесам
свет
умрети
.
А
Ружа
у
свој
соба
—
који
осветљен
бити
са
два
свећа
,
који
јесам
горети
на
камин
у
сребрн
чирак
,
и
светлост
,
који
јесам
долазити
из
кандило
—
пред
слика
мајка
Божје
молити
се
,
наличити
јесам
у
бео
свој
хаљина
анђео
бол
и
туга
који
оплакивати
овај
свет
.
тај
јесам
тако
још
дуго
трајати
;
у
један
пут
као
да
се
неки
тих
бактање
чути
.
Ружа
устати
и
бацити
сав
поглед
к
врата
од
куд
јесам
мислити
да
лупати
долазити
.
сат
у
оближњи
соба
избијати
јесам
дванаест
.
у
тај
мах
врата
се
отворити
,
и
тихо
као
неки
дух
кроз
она
у
соб
ући
један
човек
.
Ружа
се
уздркће
.
она
јесам
моћи
познат
овај
што
ући
,
и
зато
устрашено
повикати
:
„
ви
!
...
за
име
бог
,
ви
овде
!
“
„
у
неприличан
доба
је-л'-те
?
ја
знати
да
тај
јесам
лепо
,
и
да
се
ви
зато
морати
срдити
;
ал
’
ако
ја
саслушати
,
ви
хтети
ја
опростити
.
“
овај
јесам
бити
Младен
,
који
јесам
страшно
изгледати
.
кос
он
јесам
бити
разбарушити
као
у
вештац
;
лице
он
јесам
бити
блед
и
гладак
као
у
самртник
;
очи
закрвављен
и
пун
ватра
као
у
злочинац
,
који
грижа
савест
гонити
.
кад
јесам
горњи
реч
говорити
он
јесам
и
у
свој
глас
и
у
цео
свој
тело
дрктати
.
Ружа
он
страшљиво
погледати
,
после
њен
поглед
постати
презрителан
,
као
што
она
јесам
и
глас
бити
кад
јесам
проговорити
:
„
дакле
нем
човек
на
овај
свет
који
јесам
издајица
или
непоштен
?
“
Младена
овај
Ружин
реч
за
срце
ујед
и
зато
смутити
одговорити
:
„
ја
знати
да
јесам
неприличан
учинити
и
ваш
нежност
тај
увредити
што
јесам
доћи
пред
ви
у
овај
необичан
доба
;
ал
’
ја
јесам
се
заклети
жив
бог
да
хтети
ви
још
један
пут
видети
.
Госпођо
,
тако
ја
мој
спасење
!
да
јесам
јамачно
моћи
знати
да
до
сутра
хтети
погинути
,
ја
бити
дочекати
сутрашњи
дан
,
па
бити
онда
доћи
к
ви
да
ви
видити
,
па
да
умрети
.
“
Ружа
он
са
сумња
и
чуђење
поглед
,
па
после
мало
као
да
се
уверити
о
Младенов
поштење
са
радост
рећи
:
„
ви
о
смрт
говорити
,
...
.
ви
јамачно
јесам
с
овај
.
“
и
рука
показати
врата
од
леви
страна
,
који
—
као
што
рећи
—
у
ред
соб
водити
.
сад
опет
Младен
она
зачудити
поглед
.
из
тај
се
погледати
моћи
видети
да
он
она
не
разумети
.
А
Ружа
се
пустити
у
неки
мисао
,
и
тако
се
учинити
ћутање
,
који
после
Ружа
прекинути
,
говорити
с
уверење
:
„
не
,
не
,
ви
јесам
с
овај
.
тај
у
час
свој
очајање
и
искушење
због
човечји
непоштење
и
издајство
,
у
час
,
у
који
јесам
губити
почети
вера
према
цео
свет
,
само
јесам
ваш
лице
бити
који
ја
се
појављивати
,
и
који
ја
опомињати
да
свет
јесам
са
сав
рђав
,
јер
ја
јесам
увек
веровати
да
јесам
ви
поштен
човек
,
о
ви
се
никад
јесам
смести
посумњати
.
ја
бити
се
смести
бити
заклети
да
ви
јесам
ни
отпадник
ни
издајица
...
о
је-л'-те
,
ја
се
јесам
варати
,
ви
јесам
с
овај
?
“
„
Ал
’
с
ко
?
с
какав
тај
:
овај
?
“
Ружино
лице
,
који
пре
блед
бити
,
обао
руменило
на
овај
Младенов
реч
,
и
очи
,
који
пре
усанути
већ
бити
,
устрептети
жар
,
после
тај
са
неисказан
нежан
глас
проговорити
:
„
о
,
мајка
бог
жив
,
ти
јесам
саслушати
мој
свакидашњи
молба
!
“
после
ухватити
Младена
оба
рука
па
он
ватрено
рећи
:
„
заклети
ја
се
један
свемогућ
бог
и
сав
,
што
ви
јесам
свет
на
овај
свет
,
да
ви
ништа
не
знати
о
тај
,
ко
јесам
у
овај
соба
на
лево
и
шта
се
тамо
радити
,
па
хтети
онда
рећи
да
ви
јесам
сам
бог
послати
овамо
ја
,
на
мој
свакидашњи
молба
.
“
Младен
подигнути
десни
рука
небо
,
па
од
срце
проговорити
:
„
заклињати
се
.
“
„
хвала
бог
.
—
ускликнути
радосно
Ружа
—
Божа
,
ти
јесам
ја
услишити
,
и
учинити
јесам
ја
на
рука
,
да
моћи
помоћ
кукаван
српски
народ
!
Божа
,
хвала
ти
!
“
„
српски
народ
?
...
ви
хтети
да
помагати
српски
народ
?
...
зар
јесам
и
ви
кадгод
о
тај
мислити
?
...
зар
?
...
“
овако
јесам
Младен
говорити
зачудити
,
не
знавши
шта
да
мислити
о
Ружа
.
али
Ружа
тај
јесам
ни
слушати
него
само
у
свој
одушевљење
говорити
јесам
овако
:
„
Божа
,
мој
драг
Божа
,
од
кад
ја
молити
од
ти
тај
милост
,
који
јесам
ја
данас
учинити
!
данас
јесам
ја
дати
прилика
да
сачувати
српски
крв
,
који
и
у
мој
жила
тећи
,
од
црн
намера
,
који
се
против
она
овде
градити
,
под
овај
кров
,
под
који
и
ја
живити
...
“
после
овај
реч
окренути
се
Младена
,
ухватити
он
нежно
за
рука
па
плакати
продужити
говор
сав
:
„
видити
,
ја
јесам
ви
несрећан
створење
на
овај
свет
.
судба
јесам
доста
бити
што
ја
јесам
од
мој
рођење
почети
гонити
,
што
ја
јесам
укратити
до
данаске
сав
нежност
и
милост
,
за
који
женски
срце
толико
тежити
,
већ
ја
јесам
још
бацити
међу
оне
,
да
с
она
жив
,
који
јесам
крвник
мој
идол
,
јединоме
,
за
ко
бити
ја
слободно
бити
гинути
,
и
који
ја
јесам
сад
једино
мило
на
овај
свет
—
мој
српски
род
...
ево
овде
у
овај
оближњи
соба
скупљати
се
црн
злотвор
српски
народ
.
ту
се
са
мој
муж
састајати
и
Србин
о
зао
мислити
.
сав
несрећа
,
који
се
дојако
стешчати
на
кукаван
српство
у
околина
,
из
овај
јесам
соб
изићи
—
ватра
она
спалити
!
“
Младен
стајати
као
окаменити
од
чудо
и
дивота
.
он
пред
себе
гледати
онај
створење
,
који
јесам
некада
бити
идол
његов
;
он
сад
гледати
Ружа
,
који
јесам
увек
хладан
бити
као
камен
,
о
који
он
јесам
никад
ни
помислити
моћи
да
она
разумети
како
нежно
чувство
,
—
сад
гледати
ту
Ружа
где
суза
лити
низ
свој
бео
лице
због
несрећа
српски
народ
,
—
а
српски
народ
бити
јесам
и
његов
идол
,
истина
други
идол
,
ал
’
од
како
јесам
Ружа
постати
туђ
вереница
,
једини
његов
идол
.
А
овај
промислити
мрав
он
подићи
,
а
тај
бити
због
милина
и
страва
.
„
она
,
за
који
ники
јесам
моћи
ни
помислити
да
познавати
што
лепше
од
охолост
и
обест
,
она
сад
тужити
и
гинути
за
српски
народност
;
а
српски
јесам
народност
и
ја
тако
исто
мити
као
и
она
;
јамачно
хтети
бити
и
у
њен
срце
љубав
према
ја
,
јер
сродство
и
симпатија
имати
у
наш
душа
.
“
овако
размишљати
он
у
себе
,
и
овај
он
мисао
причињавати
божанствен
милина
.
„
Али
ако
она
ја
тако
љубити
као
ја
она
,
ако
јесам
ја
пропустити
што
учинити
да
она
постати
мој
,
ако
јесам
она
с
мој
немарство
и
с
мој
сметеност
постати
туђ
и
тај
несрећан
?
“
са
овај
мисао
страва
он
срце
обузети
.
за
страва
тајни
туг
и
љут
бол
.
А
овај
бол
натерати
он
нов
плаховит
суза
на
очи
.
Ружа
опазити
тај
суза
па
са
чуство
рећи
:
„
ви
ја
жалити
,
хвала
ви
!
ја
јесам
тај
заслужити
.
али
сад
моћи
мислити
о
себе
већ
договарати
се
о
тај
како
хтети
општи
ствар
помоћ
.
“
после
овај
реч
ухватити
Младена
за
рука
,
узети
са
камин
један
свећа
,
на
он
повести
у
други
соб
.
„
куда
?
“
запитати
јесам
он
.
„
овамо
,
да
ви
показати
каки
јесам
овде
приправити
.
ту
легати
сребро
и
злато
на
гомила
.
овај
јесам
тај
несрећник
од
сиротиња
пограбити
и
поотимати
,
па
сад
тај
хтети
да
победа
Срба
.
ал
’
сад
она
тај
хтети
испасти
за
рука
,
јер
јесам
ја
бог
ви
послати
,
и
ја
хтети
она
покварити
њихов
намера
.
ви
хтети
од
овај
благо
узети
што
више
моћи
понети
,
па
хтети
онда
што
брже
моћи
у
С
.
Томаш
.
“
„
у
С
.
Томаш
?
!
“
„
јесам
у
С
.
Томаш
,
да
С
.
Томаш
сачувати
од
пропаст
.
“
„
С
.
Томаш
више
не
требати
чувати
!
“
„
не
требати
чувати
?
да
ви
знати
тај
,
што
ја
знати
,
не
бити
тако
говорити
...
видити
:
прекјуче
јесам
овај
несрећник
скупити
се
и
уговорити
међу
себе
да
се
свакако
упрети
и
С
.
Томаш
задобити
.
они
јесам
наумити
са
превара
,
подмићење
,
и
после
са
одабран
војска
свој
на
С
.
Томаш
ударити
;
а
кад
он
узети
,
огањ
хтети
он
попалити
,
С
.
Томаш
поносит
гнездо
од
соко
,
и
сав
други
место
,
који
јесам
јунак
изродити
...
после
оваки
договор
онај
јесам
међу
себе
силно
благо
искупити
.
овај
благо
они
јесам
од
сиротиња
поотимати
,
и
тај
благо
јамачно
још
и
сад
у
овај
соба
до
ми
легати
,
јер
тај
јесам
њихов
општи
каса
...
ходити
,
ходити
!
Божјим
ви
име
преклињати
,
ходити
,
и
док
се
несрећник
тај
у
овај
соба
с
леви
страна
договарати
,
ја
хтети
овде
ући
у
њихов
благајница
,
ви
хтети
узети
што
више
моћи
понети
,
па
похитати
у
С
.
Томаш
,
подавати
тај
благ
браћа
,
неки
себе
набављати
што
више
оружје
и
џебана
,
јавити
она
како
јесам
овде
,
опоменути
она
,
а
ја
хтети
онда
бити
утешити
,
јер
кад
они
дознати
од
куд
она
претити
пропаст
онда
хтети
се
они
сачувати
,
а
кад
узимати
још
к
тај
прах
и
други
ратни
потреба
она
ники
хтети
моћи
победити
...
и
ја
хтети
после
тај
радо
умрети
,
ако
због
мој
дело
мрети
устребати
,
јер
ја
хтети
знати
да
за
народ
мрети
ко
јесам
ја
помоћи
.
“
после
овај
реч
повући
Младена
оближњи
соба
говорити
:
„
ходити
,
брже
,
брже
.
“
Младен
стати
и
Ружа
оштро
погледати
.
кад
она
овај
опазити
,
стати
,
пустити
он
рука
из
свој
рука
па
са
жалост
проговорити
:
„
ви
ја
замерати
,
што
јесам
ви
наговарати
да
узети
одавде
благо
и
тај
као
неки
крађа
учинити
!
...
али
ја
јесам
ви
већ
рећи
да
јесам
тај
онај
,
који
бити
ви
однети
,
јер
јесам
овај
несрећник
сав
тај
од
сиротиња
поотимати
...
“
Младен
хтети
да
она
нешто
проговорити
.
„
моћи
говорити
!
ја
видити
да
ви
хтети
ни
тај
да
учинити
што
само
наличити
на
непоштење
.
добро
!
тај
ви
ники
не
моћи
замерити
;
али
ево
сад
ви
молити
:
учинити
што
моћи
учинити
,
и
што
ви
јесам
и
дужност
да
чинити
.
ићи
у
С
.
Томаш
и
рећи
тамо
браћа
свој
,
што
јесам
сад
чути
,
рећи
она
да
хтети
на
она
данас
,
сутра
,
прекосутра
,
који
дан
ударити
,
опоменути
она
да
бити
сваки
час
на
опрез
...
ићи
,
ићи
док
јесам
касно
.
“
после
овај
реч
склопити
свој
рука
.
леп
јесам
она
овако
бити
,
родољубив
жар
распаљен
и
склопљен
рука
молећи
Младена
,
који
бити
изван
себе
од
милина
,
а
у
исти
доба
и
туг
неки
обузети
он
.
он
она
хтети
нешто
говорити
;
али
реч
,
који
он
у
свечан
прилика
увек
изневеравати
,
и
сад
он
бити
изневерити
.
А
и
иначе
,
где
јесам
реч
који
моћи
исказати
необичан
чуство
?
тај
разговор
јесам
врло
сиромашан
,
кад
човек
у
говор
неки
само
мало
необичан
осећање
хтети
ко
да
саопштити
.
ако
овај
и
јесам
већ
тако
јесам
осећати
,
хтети
се
разумети
.
Младен
после
Ружиних
реч
,
само
јесам
моћи
овај
реч
с
тежак
натега
изрећи
:
„
касно
јесам
већ
!
“
„
касно
?
како
касно
?
знати
ли
ви
шта
сад
рећи
,
јесам
ли
при
себе
?
“
Младен
обадва
свој
рука
стиснути
се
за
чела
,
баш
као
да
се
сумњати
да
ли
он
јесам
глава
на
место
,
јер
се
тај
дан
чудан
ствар
с
он
догађати
.
после
мало
време
са
уверење
проговорити
:
„
да
госпођа
,
за
С
.
Томаш
јесам
сад
већ
све
касно
,
јер
јесам
С
.
Томаш
данас
пасти
.
“
„
пасти
?
...
А
ви
?
ви
он
јесам
бранити
?
ви
јесам
смести
на
шанац
бити
?
ви
јесам
се
страшити
?
ви
јесам
се
бојати
смрт
?
“
„
бојати
јесам
се
смрт
?
...
“
овај
рећи
па
ућутати
,
јер
он
у
један
пут
неки
сумња
спопасти
:
„
овај
ја
хтети
да
искушати
,
—
мнити
он
у
себе
;
—
хтети
да
видити
јесам
ли
ја
на
царски
и
на
народни
страна
,
па
кад
овај
дознати
,
да
ја
предати
бунтовник
,
који
јесам
у
соба
њен
муж
,
као
што
јесам
пре
она
сам
рећи
.
“
овај
сумња
проћи
он
брзо
као
муња
кроз
глава
и
учинити
он
се
врло
веројатан
.
„
умрети
њен
издајство
?
—
мислити
даље
у
себе
.
—
она
да
ја
задати
смрт
,
за
који
јесам
ја
увек
умрети
бити
готов
?
о
Божа
!
...
“
после
брзо
додати
:
„
Па
шта
се
ја
бојити
?
тај
ја
јесам
зато
и
доћи
,
да
она
видити
па
после
да
умрети
.
Чему
да
ја
још
и
дуже
жив
,
кад
ја
и
она
о
глава
радити
?
“
и
после
овај
мисао
дубок
и
жалосним
глас
проговорити
:
„
Госпођо
мој
,
ја
се
смрт
јесам
бојати
;
ја
јесам
се
борити
на
С
.
Томашким
шанац
догод
непријатељ
јесам
продрети
;
а
и
после
ја
јесам
последњи
бити
,
који
јесам
уступити
;
ја
јесам
обилазити
смрт
;
камо
срећа
да
ни
она
ја
јесам
обићи
!
...
“
после
тај
мало
ућутати
,
сузним
очи
поглед
Ружа
,
па
тихо
продужити
:
„
јер
онда
не
бити
знати
да
ви
моћи
мој
пропаст
желети
.
“
Ружа
јесам
врло
добро
разумети
,
шта
Младен
хтети
рећи
,
и
зато
се
тргнути
као
да
јесам
изненада
гол
нога
на
змија
стати
.
„
Шта
,
ви
о
ја
сумњати
?
Још
и
тај
?
Божа
,
ти
имати
права
ја
казнити
;
али
овај
јесам
врло
строго
—
овај
јесам
врло
горко
!
“
и
после
овај
реч
свој
блед
лице
рука
покрити
.
Младена
се
ражалити
;
он
тешко
бити
видети
како
јесам
ожалостити
овај
леп
жена
,
о
који
искреност
одмах
се
уверити
бити
.
зато
се
одмах
покајати
за
онај
прекор
који
јесам
рећи
;
срце
он
силно
почети
куцати
,
крв
он
на
нов
узаврети
,
и
он
с
велик
очајање
говорити
:
„
ах
,
смрт
!
како
бити
ја
сад
добро
доћи
!
“
„
смрт
?
...
и
ви
тај
исто
женити
што
и
ја
,
а
сумњати
се
о
ја
?
...
да
,
да
,
ви
и
право
имати
кад
видити
где
и
с
ко
жив
!
али
,
да
се
ја
јесам
надати
да
хтети
народ
моћи
помоћ
,
мислити
да
бити
ја
овде
бити
?
...
“
мало
умукнути
,
јер
она
сузити
говор
загушити
.
„
од
данас
ја
више
ники
хтети
моћи
помагати
,
—
продужити
мало
по
тај
.
—
ви
велим
да
бити
ви
смрт
добро
доћи
,
е
добро
,
...
умрети
заједно
!
“
Младен
јесам
чудно
погледати
.
но
она
и
не
гледати
тај
,
већ
откопчати
свој
бео
хаљина
који
бити
тесно
прса
прикопчати
,
и
док
копча
попустити
,
указати
се
снежан
врат
и
диван
бео
прси
.
Младена
подићи
мрав
;
сав
се
уздркће
јер
,
као
да
он
јесам
грозница
спопасти
,
тако
он
крв
у
жила
ускипети
.
Ружа
извадити
из
свој
недра
један
мали
златан
крст
па
проговорити
:
„
онај
дан
кад
јесам
се
венчати
са
свој
муж
,
доћи
јесам
бити
у
мој
соб
мој
старати
дојкиња
—
бог
да
она
духати
простити
!
—
па
ја
јесам
дати
овај
крст
.
„
Дета
мој
,
—
велим
ја
она
—
нај
овај
,
што
јесам
за
спомен
добити
од
онај
,
ко
јесам
љубити
као
свој
душа
,
чувати
тај
,
а
дати
Божа
да
ти
никад
не
устребати
,
...
али
...
али
...
“
после
овај
реч
она
зајецати
од
плач
.
ја
јесам
јесам
себе
пригрлити
и
тешити
док
јесам
моћи
,
после
ударити
и
сам
у
плач
,
јер
се
и
на
мој
срце
бити
стешчати
—
ја
јесам
и
онда
већ
врло
несрећан
бити
.
„
Ружа
мој
,
драго
мој
дете
,
—
говорити
ја
дојкиња
кад
јесам
до
глас
моћи
доћи
;
—
овај
се
крст
отварати
,
кад
се
притиснути
овај
мали
рубин
који
јесам
у
он
као
украс
.
кад
овај
крст
овако
отворити
,
у
он
хтети
видети
зеленкаст
прашак
...
Прашак
овај
преко
сто
година
већ
у
овај
крст
стајати
,
јер
до
данас
ники
јесам
требати
,
који
јесам
овај
крст
у
свој
недра
носити
;
али
прашак
тај
не
губити
свој
снага
:
у
чаша
чист
вод
он
моћи
угасит
десет
живот
нагло
и
без
бол
.
“
“
кад
јесам
Ружа
овај
изговорити
,
притиснути
онај
мали
рубин
који
јесам
на
крст
.
крст
се
отворити
и
у
он
се
угледати
мало
зеленкаст
прах
.
после
приступити
камин
где
јесам
бити
један
чаша
и
до
чаша
у
један
красно
израђен
стакло
чист
вод
.
она
сасути
из
крста
прах
у
чаша
па
јесам
налити
вод
;
цео
вод
добити
отворено
зелен
светло
бој
;
овај
чаша
пружити
Младена
говорити
:
„
испити
половина
;
други
половина
неки
остати
за
ја
.
“
Младен
јесам
још
једнако
дрктати
.
после
опет
жељно
погледати
Ружа
:
на
њен
јесам
лице
озбиљност
бити
написати
.
„
ви
се
устезати
?
—
запитати
он
после
мало
време
.
—
ви
јесам
жао
умрети
?
“
„
Жао
ја
јесам
умрети
?
о
,
леп
госпођа
,
ви
јесам
зло
разумети
мој
поглед
.
ви
ја
не
бити
тако
запитати
бити
,
да
ја
и
мој
прошлост
познавати
.
видити
:
ја
јесам
имати
отац
и
мајка
,
који
јесам
ја
врло
добар
бити
,
и
који
јесам
ја
неисказан
љубити
;
ја
јесам
бити
млад
и
угледан
;
мој
друг
ја
миловати
;
добро
јесам
бити
примити
у
женски
круг
;
сав
јесам
се
радост
овај
свет
на
ја
осмевати
...
и
ја
јесам
сав
тај
оставити
и
изгубити
;
претурити
јесам
половина
свет
тражити
велик
опасност
и
смрт
;
и
тај
све
зато
што
она
не
моћи
бити
мој
,
који
јесам
ја
врло
миловати
...
Божа
мој
,
ја
никад
јесам
њен
рука
у
свој
узети
,
ја
јесам
она
никад
пољубити
,
никад
ја
она
јесам
љубазно
погледати
,
и
опет
ја
јесам
живот
несносан
постати
,
кад
јесам
она
туђ
постати
.
ја
бити
смрт
добро
доћи
бити
још
и
онда
кад
се
сав
,
све
на
свет
на
ја
осмевати
осим
она
.
А
данас
?
како
бити
ја
жао
бити
умрети
данас
,
кад
ја
јесам
један
рак
клети
уграбити
и
отац
и
мајка
,
кад
јесам
ја
ружити
младост
увео
и
с
лице
она
нестати
,
и
поред
мој
младост
седина
пробијати
кроз
мој
влас
?
А
данас
моћи
без
брига
умрети
,
јер
јесам
и
дужност
свој
испунити
према
други
свој
идол
—
српски
народ
,
пролити
крв
за
он
из
осам
тежак
рана
...
како
бити
ја
жао
бити
данас
умрети
па
још
с
онај
,
који
јесам
тако
безграничан
љубити
?
...
зар
за
ја
моћи
бити
велик
блаженство
него
с
ви
умрети
?
“
и
после
овај
свој
исповест
стидљиво
у
земља
поглед
.
из
он
се
видети
да
он
јесам
врло
тешко
бити
изрећи
исповест
.
Ружа
бити
у
он
упрети
сав
пламенит
поглед
.
ни
она
се
тај
,
што
јесам
чути
,
јамачно
јесам
надати
;
а
страшити
јесам
много
морал
патити
док
јесам
Младен
говорити
,
јер
јесам
тако
изгледати
као
што
Кореџијо
писати
мајка
Божју
на
икона
код
крста
Исусов
.
блед
,
без
живот
,
само
очи
пун
жар
,
а
уста
једва
моћи
изрећи
:
„
ви
ја
,
за
ја
?
“
„
сав
за
ви
,
—
прихватити
Младен
одушевљено
и
озбиљски
.
—
самртник
се
хтети
јамачно
претварати
;
самртник
не
лагати
;
његов
јесам
реч
истинит
,
као
што
јесам
и
створитељ
свет
—
вечан
бог
;
а
ја
...
ја
хтети
још
само
за
неколик
тренутак
живети
!
“
и
рука
пружити
за
чаша
отров
.
„
ја
најпре
,
ја
!
“
узвикнути
Ружа
и
чаша
к
свој
уста
принети
.
„
Мата
,
мати
!
...
„
Сећаш
ли
се
онај
сат
,
„
кад
јесам
ја
око
врата
„
Бела
рука
савити
.
“
Зачује
се
у
исти
мах
испод
свилен
завеса
,
који
јесам
постеља
покривати
један
нежан
глас
,
а
тај
бити
глас
дете
,
који
јесам
у
сан
говорити
.
Ружин
се
десница
задрктати
,
чаша
она
пасти
из
рука
и
на
комад
прснути
.
„
ах
;
ја
јесам
мати
!
“
цикнути
она
и
као
без
дух
к
постеља
полет
и
завеса
с
постеља
подигнути
.
под
завес
у
дубок
и
сладак
сан
почивати
красно
мушки
чедо
,
као
какав
плавокос
анђеоче
.
Ружа
се
бацити
на
он
,
пригрлити
он
свој
прса
са
матерњи
љубав
,
почети
он
љубити
и
кроз
плач
говорити
:
„
Чеда
мој
,
он
и
у
сан
говорити
песма
који
јесам
научити
од
свој
мајка
.
слатко
мој
дете
,
голуб
мој
,
мој
Младена
.
“
Младен
се
укочити
!
Шта
јесам
он
више
требати
дознати
него
што
јесам
знати
?
Ружа
јесам
свој
чедо
Младена
звати
,
и
научити
он
песма
,
који
јесам
он
мио
бити
.
тај
јесам
бити
божанствен
наслада
за
он
,
али
за
мало
,
јер
сад
се
лупати
зачути
у
оближњи
соба
и
један
глас
који
говорити
:
„
Шта
јесам
тај
?
какав
јесам
тај
бук
?
“
и
после
овај
глас
врата
се
отворити
,
те
кроз
она
у
соб
ући
Ружин
муж
.
„
Ђаво
,
—
дрекнути
овај
опазити
Младена
;
—
данас
ја
срећа
добро
служити
.
“
после
се
окренути
на
повик
:
„
овамо
,
господа
,
овамо
!
“
у
тај
у
соб
се
скркљати
до
једити
дванаест
људи
,
који
различан
бити
одевен
,
али
сав
скупоцен
и
богат
,
и
сав
имати
уза
се
светао
оружје
.
„
Ева
,
господа
,
—
проговорити
она
Ружин
муж
показивати
рука
на
Младена
;
—
овај
јесам
од
онај
,
који
издавати
и
продавати
отаџбина
;
ја
јесам
он
већ
одавна
забележити
,
па
ја
јесам
данас
и
незван
под
рука
доћи
.
“
после
мало
подсмејателно
продужити
:
„
Момче
се
овај
загледати
у
мој
жена
,
кад
јесам
она
још
девојка
бити
,
па
јесам
сад
јамачно
зато
доћи
да
она
исказати
свој
јад
;
али
худ
јесам
срећа
,
јер
ево
тражити
голубица
наићи
јесам
на
јастреб
.
“
„
Vad
Rácz
?
“
запитати
један
из
круг
.
„
Иген
“
бити
одговор
.
„
Врла
добро
,
и
тако
јесам
џелат
сад
беспослен
!
“
проговорити
више
она
.
„
Баш
добар
забава
за
народ
!
овај
јесам
као
што
ваљати
сазрети
за
вешала
!
“
Младен
погледати
да
видити
тај
,
који
овај
говорити
,
јер
он
се
глас
познати
учинити
;
јесам
се
варати
—
тај
бити
онај
судац
,
који
јесам
красти
врат
његов
љубимац
,
сиротан
бачвански
породица
.
он
хтети
да
говорити
,
ал
’
у
тај
мах
Ружин
се
муж
окренути
слуга
,
који
у
тај
са
ланац
ући
у
соб
,
па
повикати
:
„
Вежите
он
!
“
слуга
поћи
Младена
;
али
Ружа
,
који
јесам
одмах
дете
свој
оставити
бити
док
она
јесам
муж
доћи
,
бацити
се
међу
слуга
па
са
очајање
повик
:
„
натраг
!
ники
да
се
не
усудити
у
он
дирнути
,
јер
...
“
слуга
поглед
свој
господарити
.
„
Вежите
он
!
“
продерати
се
Ружин
муж
.
„
ако
бог
знати
,
а
тако
ви
срећа
и
здравље
,
не
дирати
он
!
тај
он
јесам
овде
у
мој
соба
,
и
ја
хтети
он
бранити
;
ево
ја
,
али
он
моћи
дирати
!
“
„
ха
,
ха
,
ха
!
“
заорити
се
са
свити
страна
;
а
Ружин
муж
љутит
дрекнути
:
„
Вежите
он
!
“
момак
поћи
к
Младена
,
но
пре
него
што
јесам
до
он
доћи
моћи
,
он
притрчати
Ружа
,
клекнути
пред
она
,
и
са
велик
поштовање
пољубити
јесам
у
бео
рука
.
кад
јесам
он
свој
уста
принети
Ружиној
рука
,
она
се
сагнути
и
у
чела
он
пољубити
.
Младеново
се
лице
крв
облија
,
рука
свој
стиснути
страна
од
срце
па
с
усхићење
завитак
:
„
она
ја
љубити
!
сад
радо
умирати
!
“
момак
он
склептати
и
оковати
у
тежак
гвожђе
.
Младен
бацити
на
Ружа
још
један
љубав
пун
поглед
,
па
поћи
пред
свој
гонитељ
.
кад
јесам
сав
из
соб
изаћи
,
Ружа
се
занети
и
колик
јесам
дуг
о
земља
се
стропоштати
.
тако
јесам
она
без
свест
лежати
;
ники
јесам
јесам
неговати
,
јер
она
бити
оставити
;
ники
други
не
бити
до
она
него
само
њен
млад
чедо
,
који
јесам
у
сладак
сан
успавати
бити
.
Ружа
јесам
дуго
тако
у
несвестица
бити
.
она
јесам
чути
ни
звека
ланац
,
ни
лупа
више
кола
,
на
који
јесам
тај
отпадник
отићи
и
Младена
са
себе
однети
.
зор
јесам
већ
бити
,
кад
јесам
к
себе
доћи
и
свој
очи
отворити
.
но
у
исти
час
страховито
цикнути
,
и
на
нов
пасти
од
страх
.
на
собни
врата
бити
два
грдан
човечина
:
обадвојица
бити
мрк
поглед
,
мрк
брк
и
страшан
оружје
бити
у
она
.
XИ
.
с
.
ТОМАШКА
пропаст
Или
грмити
ил
’
се
земља
трести
?
—
пасти
тама
од
небо
до
земља
,
јесам
тама
од
бог
саздати
Већ
од
брз
прах
и
олово
.
с
.
Н
.
П
.
Паша
људи
и
у
војводство
мислити
да
бити
српски
војска
јамачно
заузети
бити
Суботица
,
само
да
јесам
оклевати
,
веће
одмах
чим
јесам
Сомбор
овладати
да
јесам
на
Суботица
ударати
.
ја
не
знати
јесам
ли
тако
,
а
баш
тај
толико
и
не
спадати
у
овај
приповетка
;
али
тај
знати
да
јесам
Маџар
врло
јака
бити
у
Суботица
кад
се
наш
с
она
побити
,
а
и
тај
знати
да
она
јесам
врло
мило
бити
што
не
бити
Србијанац
у
наш
војска
.
ја
не
знати
ни
јесам
ли
бити
паметно
што
наш
ударати
на
Суботица
са
мало
војска
противу
цео
доњоземски
маџарски
војска
;
али
тај
знати
да
јесам
врло
велик
несрећа
за
Срба
бити
што
јесам
под
Суботица
изгубити
мегдан
,
јер
,
као
што
рећи
,
од
Суботица
се
наш
започети
јад
.
пре
суботички
битка
Маџар
јесам
од
Србље
љутито
зазирати
,
бојати
јесам
се
Србијанац
као
живити
ватра
,
и
почети
губити
сав
надежда
да
хтети
са
Србин
на
крај
изаћи
.
кад
јесам
Срба
Сомбор
овладати
,
у
Маџар
јесам
таки
страх
ући
,
да
јесам
сав
бежати
и
селити
се
из
војводство
,
који
јесам
она
икад
најмање
што
скривити
.
да
Србљин
јесам
изгубити
битак
под
Суботица
,
да
она
јесам
пропасти
„
жуја
“
и
други
топ
,
Маџар
не
бити
смести
ићи
у
Бачка
;
а
како
јесам
се
пре
тај
љутито
опећи
на
С
.
Томаш
,
немати
тај
на
свет
,
који
бити
она
на
С
.
Томаш
моћи
повести
.
али
после
суботички
битка
,
кад
се
разгласити
да
немати
Србијанац
у
наш
војска
,
охрабрити
се
тако
да
јесам
се
одважити
и
на
С
.
Томаш
ударити
.
но
пре
него
што
јесам
силом
ударити
на
С
.
Томаш
хтети
он
превара
или
мит
задобити
.
мој
леп
читатељка
се
опомињати
,
како
јесам
Ружа
приповедати
Младена
,
да
се
у
соба
њен
муж
маџарски
господа
скупљати
,
да
имати
много
благо
,
који
обећавати
онај
ко
издати
С
.
Томаш
.
тај
јесам
све
тако
и
бити
,
али
у
Срба
не
моћи
наћи
издајица
;
у
С
.
Томаш
јесам
свако
готов
бити
на
смрт
а
на
издајство
ники
ни
за
који
благо
овај
свет
.
кад
Маџар
ни
новац
ни
превара
не
изаћи
за
рука
,
а
они
почети
обећавати
и
претити
.
Перцел
,
који
јесам
Маџар
на
С
.
Томаш
водити
,
оправити
књигоноша
с
књига
,
у
који
поздрављати
Срба
и
молити
она
да
се
лепо
предати
па
хтети
она
он
чувати
и
бранити
од
сваки
зло
,
па
ако
усхтети
војевати
уз
он
обдарити
она
боље
него
ма
који
цар
,
дати
сав
светао
оружје
и
господски
руво
,
дати
она
част
и
достојанство
,
осим
тај
поделити
међу
она
небројено
благо
,
—
а
ако
се
противити
и
за
@card@
сат
се
не
предати
,
он
хтети
ударити
силом
на
С
.
Томаш
па
он
огањ
попалити
и
тако
он
разрушити
да
он
се
не
знати
ни
место
,
а
што
се
год
живо
наћи
поклати
па
још
ни
дете
у
утроба
материн
хтети
опростити
.
кад
вођ
овај
књига
проучити
и
видети
шта
она
књига
казати
они
се
мало
престрашити
,
али
не
ради
себе
него
ради
силан
народ
,
који
се
из
цео
околина
овамо
слегнути
бити
са
свој
жена
и
свој
деца
.
они
знати
да
јесам
непријатељ
врло
јак
и
да
С
.
Томаш
лако
моћи
паста
па
она
жао
бити
да
такав
поштен
и
честит
народ
у
луда
и
без
обрана
гинути
,
јер
већина
овај
бити
без
оружје
.
гдекоји
официр
,
који
јесам
јамачно
знати
да
С
.
Томаш
морати
паста
,
световати
народ
да
купити
сав
свој
па
да
оставити
С
.
Томаш
и
спасти
себе
.
али
народ
из
један
глас
повикати
:
„
ја
хтети
ту
остати
и
шака
и
батина
се
бранити
до
последњи
капа
крв
.
ако
се
ви
бојити
а
ви
ићи
,
ја
ви
не
кратити
;
али
пушак
и
топ
хтети
са
себе
носити
.
“
Маџар
видети
да
се
Србљин
хтети
хтети
предавати
,
ударити
на
С
.
Томаш
,
да
он
силом
отети
.
тај
јесам
бити
@card@
април
@card@
година
око
@card@
сат
у
јутро
.
време
јесам
љутито
бити
;
ветар
јесам
беснети
и
прашина
дизати
до
небо
;
човек
бити
рећи
,
небо
се
ражљутити
или
зато
што
јесам
се
Маџар
опет
усудити
ударити
на
С
.
Томаш
где
јесам
толико
пута
сломити
бити
,
или
зато
што
јесам
Србљин
С
.
Томаш
оставити
на
мало
војска
,
који
јесам
зло
оружати
бити
.
у
С
.
Томаш
јесам
бити
велик
топ
јесам
бити
ни
други
оружје
у
изобиљство
.
српски
јесам
снага
бити
у
одважност
,
постојанство
и
јогунство
што
чинити
јунак
.
А
да
јесам
још
доста
оружје
и
џебана
бити
,
бити
бити
мука
за
Маџар
,
ма
да
јесам
они
и
имати
многи
војска
,
најбоље
топ
из
царев
град
.
кад
Маџар
напасти
на
С
.
Томаш
,
они
тај
учинити
са
два
страна
.
један
поћи
с
велик
топ
на
врбашки
шанац
,
у
који
јесам
бити
Боснић
са
цео
батаљон
Граничара
и
нешто
мало
својевољац
.
А
они
дивно
дочекати
непријатељ
.
Маџар
јуришити
—
Срба
она
пустити
свој
шанац
до
један
пушкомет
,
па
онда
просути
међу
она
жив
ватра
.
ко
јесам
видети
како
Србљин
згодан
пушак
гађати
,
онај
знати
шта
се
овде
с
Маџар
догодити
.
Маџар
три
пут
јуришити
на
врбашки
шанац
,
али
увек
она
бити
лош
срећа
;
они
не
моћи
ближе
к
шанац
него
што
пушак
носити
,
док
овамо
Срба
опасти
из
свој
пушак
па
починити
од
она
русвај
.
али
док
јесам
се
наш
у
врбашки
шанац
тако
јуначки
и
срећно
држати
,
дотле
у
други
шанац
,
који
се
звати
„
варадински
капија
,
“
наш
хуђе
срећа
бити
.
у
тај
шанац
бити
два
компанија
Граничара
,
подоста
С
.
Томашанин
и
осталих
слободњак
,
сам
јунак
добар
од
добар
,
жив
ватра
и
огњен
змај
,
а
међу
она
Стефановић
,
Прњаворац
и
други
народни
официр
,
за
који
бити
војска
у
пакао
поћи
а
камо
ли
не
бити
у
ватра
и
обрана
тако
мио
место
,
као
што
јесам
наш
С
.
Томаш
бити
.
дивити
со
показати
тај
шака
људи
кад
Маџар
ударити
с
велик
сила
из
грдан
топ
.
све
што
човек
јунаштво
учинити
моћи
Срба
починити
,
ал
’
бадава
,
сила
бог
не
молити
!
А
какав
јесам
бити
сила
у
Маџар
,
према
наш
шанац
где
бити
само
два
три-фунташа
топ
!
па
још
тај
и
тај
несрећа
,
што
јесам
ветар
наш
прати
у
очи
сипати
,
наш
јесам
здраво
бунити
,
а
Маџар
толико
служити
да
јесам
око
@card@
сат
продрети
с
.
Томаш
пасти
.
Маџар
,
беснити
од
радост
,
сећи
,
палити
и
рушити
,
кад
у
један
мах
од
врбашки
капија
земља
затутњити
.
„
непријатељ
!
непријатељ
!
у
ред
!
“
повикати
вођ
.
„
непријатељ
се
још
држати
у
врбашки
шанац
“
,
повикати
један
улак
,
који
јесам
запенушен
на
коњ
доћи
.
војска
стати
у
ред
и
поћи
врбашки
шанац
,
да
доћи
за
леђа
Боснићев
војска
.
XИИ
.
СИРОЧЕ
ој
,
девојка
,
душа
мој
,
Оћеш
ли
ја
љуба
бити
?
с
.
Н
.
П
.
Што
гроб
ладан
једном
сватити
назад
више
он
не
вратити
.
Бранко
Р
.
Сумрачак
се
почети
хватати
.
с
.
Томаш
јесам
сав
једнако
у
пламен
.
Маџар
беснити
од
радост
;
вино
тећи
као
што
јесам
крв
тај
дан
тећи
!
тај
српски
јесам
и
једно
и
друго
,
зашто
бити
жалити
Маџар
пролевати
?
Срба
,
који
јесам
само
го
живот
спасти
из
С
.
Томаш
,
оставити
све
свој
добро
,
који
јесам
цео
живот
тежак
и
горак
мука
тећи
,
раштркати
се
куд
јесам
који
моћи
.
Страшно
јесам
бити
она
видети
.
на
један
страна
она
петоро-шесторо
,
ко
без
капа
,
ко
бос
,
ко
без
други
одело
,
гдекоји
у
сам
кошуља
а
и
тај
он
се
на
жив
тело
запалити
.
на
други
страна
бити
други
још
горети
и
јадан
:
жена
са
расплетен
влас
,
са
раздеран
хаљина
,
на
прса
носити
голо
чедо
,
који
пиштати
да
он
се
пискати
до
небо
чути
.
један
жена
водити
за
рука
свој
детешце
,
који
моћи
бити
од
@card@
година
,
па
лелек
;
имати
петоро
,
и
сад
она
остати
тај
један
—
од
други
она
немати
ни
трагати
ни
глас
.
на
сав
страна
око
С
.
Томаш
јесам
тако
бити
;
свагде
жалост
,
пропаст
и
очајавање
.
с
онај
страна
Рекавица
међу
пут
,
који
у
Фекетић
и
Бечеј
водити
,
ићи
јесам
један
јесам
самцат
.
одело
јесам
у
он
бити
као
у
бачки
самовољник
али
издеран
и
све
крваво
;
лице
он
јесам
бити
црн
од
пушчани
чађа
;
кос
он
бити
разбарушити
,
а
очи
пун
жалост
и
туга
.
сваки
час
око
себе
погледати
и
лево
и
десно
.
боја
ли
се
ко
,
или
ко
изгледати
?
неки
време
немирно
гледати
око
себе
и
завиривајући
час
на
један
час
на
други
страна
а
понајвише
гледати
С
.
Томаш
стајати
јесам
и
ћутао
;
после
као
да
он
се
бол
силом
отети
уздахнути
и
велик
туг
повести
онај
песма
,
који
се
овако
почињати
:
развијати
се
барјак
у
Србин
,
у
Србин
,
који
род
немати
—
итд
.
да
јесам
ко
чути
,
како
јесам
тужно
он
певати
овај
песма
,
одмах
бити
се
сетити
да
тај
песма
из
срце
ићи
,
и
да
јесам
и
он
тако
исто
као
што
песма
казати
,
да
он
ники
немати
,
до
свој
оружје
,
свој
туг
и
жалост
.
јер
,
свршити
свој
песма
,
ућутати
.
мало
после
узети
у
свој
рука
свој
дуг
пушак
,
погледати
јесам
љубав
пун
поглед
,
па
као
да
се
с
она
разговарати
проговорити
:
„
Мојо
пушка
,
врло
мој
добро
,
још
ти
имати
,
само
ти
на
овај
свет
.
“
и
после
овај
реч
пригрлити
свој
пушак
као
што
се
добар
пријатељ
грле
,
стиснути
јесам
к
себе
и
пољубити
.
„
ех
,
С
.
Томаш
,
С
.
Томаш
!
“
викнути
.
после
се
окренути
с
.
томашки
страна
,
уздахнути
,
па
после
опет
тужно
попевати
:
„
С
.
Томаш
,
Лаза
еј
,
„
С
.
Томаш
,
српски
Цариград
,
„
еј
,
Лаза
еј
.
“
„
еј
!
“
чути
се
као
одзив
песма
од
вод
рскавица
.
Певач
поглед
онај
страна
од
куд
јесам
долазити
одзив
његов
песма
;
лице
он
синути
,
раширити
свој
рука
,
још
један
часак
—
и
на
његов
прса
пасти
један
човек
,
који
он
велик
љубав
загрлити
и
пољубити
.
Човек
тај
бити
бос
и
гологлав
;
осим
кошуља
и
гаће
на
он
јесам
бити
други
одело
,
а
и
тај
худно
,
што
бити
на
он
,
бити
јесам
скроз
мокар
;
али
имати
јесам
са
себе
убојни
оружје
,
преко
раме
на
црн
кајиш
бритку
сабља
,
за
појас
два
добар
пиштољ
а
у
рука
свој
дуг
пушак
.
„
Стевана
,
—
хвала
бог
тај
јесам
жив
остати
!
“
„
хвала
бог
ја
остати
живити
;
али
,
Петар
,
где
јесам
г
.
Младен
?
“
„
ја
не
знати
.
“
„
Шта
,
наопако
?
—
тај
ти
јесам
с
он
бити
!
“
„
јесам
.
“
„
Па
јесам
он
оставити
у
невоља
несрећник
!
проклети
бити
,
проклети
бити
,
Петар
,
кад
се
јесам
наћи
,
да
с
он
у
невоља
погинути
.
“
„
Чекај
,
не
клети
.
ти
врло
добро
знати
,
кад
глас
доћи
да
хтети
Маџар
ударити
на
ми
и
кад
се
ја
на
обрана
приправљати
,
господин
Младен
рећи
ти
:
„
Стевана
,
тај
хтети
ићи
на
варадински
капија
.
“
—
„
А
ви
,
господин
?
“
—
„
ја
хтети
с
Петар
на
други
страна
,
“
одговорити
ти
јесам
он
.
“
„
јесте
,
тако
јесам
бити
;
али
ја
се
одмах
зао
слутити
.
ја
бити
дати
мој
десни
рука
да
ја
јесам
г
.
Младен
са
себе
повести
;
ја
он
не
бити
оставити
у
невоља
,
као
што
јесам
ти
учинити
.
“
„
мир
,
брата
,
не
убадати
!
—
рећи
мало
оштрије
Петар
.
—
ти
моћи
знати
да
