земзем,
он
опазити
да
се
сав
намерно
склонити
,
и
узити
јесам
страсно
љубити
,
молити
јесам
да
клањати
после
ифтар
...
кад
поседати
за
пун
сто
,
они
почети
,
ћутети
,
јести
прст
,
чак
и
Джемал
!
после
ифтар
,
на
отворен
софа
,
робиња
прострети
овчји
кожа
и
два
ћилимчић
,
који
јесам
Фатма
навести
за
клањање
тетка
и
свекрва
,
па
ханума
,
сав
три
бос
,
с
башјорти
на
глава
,
узети
клањати
вечерњи
молитва
,
и
кроз
мртав
тишина
,
с
време
на
време
,
чути
се
јасно
изговорити
„
Аллааа
!
!
“
Седећи
у
кут
,
Джемал-беј
гледати
овај
три
мио
он
духати
,
гледати
она
готово
не
дисати
,
и
у
душа
осећати
неки
тегоба
:
кајати
се
зашто
јесам
и
јесам
постити
,
па
да
сад
с
она
клањати
.
гледати
она
као
неки
дух
или
светитељка
кад
оне
завршити
клањање
и
помакнути
се
узимати
бројаница
.
о
,
сав
јесам
готово
,
и
ифтар
и
молитва
;
сад
хтети
она
двоје
ићи
у
свој
соб
,
где
хтети
ћеретати
до
зор
.
али
са
улица
јако
зазвонити
звонце
и
чути
се
пас
...
„
гостити
!
“
...
и
мало
па
се
кроз
авлија
чути
говор
и
онај
стереотипан
„
имати
ли
ко
.
“
„
имати
ли
ко
?
“
—
тај
значити
:
да
ли
јесам
тај
човек
,
мушки
,
он
,
њен
муж
.
и
лепо
чути
кад
робиња
одговорити
:
„
немати
ники
.
“
дакле
,
он
требати
да
се
уклонити
,
да
доћи
онај
,
те
жена
из
комшилук
!
свеједно
:
она
хтети
с
он
.
он
похитати
кроз
један
вратаоца
,
она
поћи
за
он
,
па
се
сетити
теткин
реч
:
„
Што
се
кроз
прст
гледати
невеста
,
замерити
се
жена
“
,
и
вратити
се
.
Међа
гост
јесам
и
два
њен
другарица
,
Зехра
и
Несиме
,
она
морати
сав
ноћ
с
она
седети
.
„
Што
јесам
похитати
баш
први
ноћ
?
“
и
доћи
она
чисто
немио
,
па
се
тргнути
:
први
ноћ
се
ићи
мио
;
и
она
јесам
требати
отићи
нена
и
мајка
,
али
тај
она
јесам
рећи
свекрва
,
да
јесам
не
бити
одвојити
од
муж
.
.
до
пред
зор
са
жена
,
а
онда
суфур
и
—
пост
.
Свуче
се
,
па
у
соба
са
затворен
шалона
легати
—
сам
.
око
подне
,
пробудити
се
:
крај
њен
постеља
бити
он
,
нагнути
се
,
да
јесам
пољубити
;
она
,
преплашити
,
одбити
он
,
и
сакрити
лице
...
—
Па
зар
цео
месец
тако
?
—
Довече
хтети
доћи
ти
.
Вече
,
ифтар
.
Фатма
јесам
дивно
обучен
,
намирисати
се
.
сад
јесам
цео
кућа
клањати
пре
ифтар
,
те
чим
од
сто
устати
и
опрати
рука
и
уста
,
она
хтети
се
одвојити
с
он
...
обоје
грозничаво
чекати
тај
тренутак
...
у
предсобље
говор
,
питање
:
„
имати
ли
ко
?
“
одговор
:
„
немати
ники
“
;
и
скидање
ципела
,
обување
папуча
.
он
опет
похитати
кроз
онај
вратаоца
,
а
она
се
смркнути
:
доћи
оне
три
млад
Цариграђанка
,
морати
остати
.
мало
,
па
она
доћи
и
један
другарица
.
сав
ноћ
седети
;
у
зор
сав
се
разићи
,
осим
тај
њен
другарица
...
она
легати
с
Фатма
у
један
постеља
.
направити
помрчина
,
сав
као
прошли
дан
;
али
сад
Джемал-беј
у
подне
не
доћи
,
због
тај
њен
другарица
.
Трећа
рамазански
ноћ
.
сад
хтети
они
заједно
,
па
макар
ко
доћи
:
договорити
се
;
али
Ђулбејаз
ући
и
рећи
:
„
По
беј
јесам
доћи
два
његов
други
,
и
одвести
он
“
;
она
грунути
суза
—
отићи
неиспраћен
!
и
сваки
час
да
се
одвајати
,
да
се
одучавати
...
он
од
она
да
се
одучавати
,
да
се
туђити
...
и
опет
чути
:
„
имати
ли
ко
?
“
.
луд
,
глуп
обичај
!
да
човек
бежати
од
свој
родити
кућа
.
и
више
љут
но
тужан
дочек
гост
...
овај
ноћ
и
њен
свекрва
шити
;
она
она
се
загледати
у
десни
рука
:
како
лепо
држати
игла
,
а
она
јесам
мислити
да
не
умести
направити
ниједан
бод
,
јер
,
ако
она
се
откинути
пуца
или
копча
с
антерија
,
она
тај
не
пришивати
сам
,
него
робиња
.
сад
шити
брзо
и
лепо
један
женски
антерија
од
циц
,
а
снаха
дати
да
она
сашити
један
бео
гаћице
,
женски
а
као
за
мушкарац
:
спремати
поклон
један
сироче
,
девојчица
;
а
Нурија
хтети
њен
браћа
за
Бајрам
купити
хаљина
и
за
сав
време
Рамазан
слати
ифтар
Рашид-аги
,
један
самац
старац
.
Пашиница
не
бити
дати
да
она
други
помагати
,
али
њен
снаха
јесам
њен
син
,
а
њен
син
њен
друго
ја
.
она
шити
а
гостити
се
чудити
:
толико
богатство
—
поклон
од
циц
!
.
.
сав
шија
,
тихо
певати
и
пригушено
се
смејати
,
да
не
чути
људи
на
улица
:
срамота
.
у
отворен
софа
на
месечина
се
беласати
јашмак
:
неколик
старица
клањати
јација
;
у
један
соб
из
башта
издвојити
се
девојка
и
млад
жена
с
Фатма
,
и
почети
разговор
о
жена
:
овај
имати
ма'муре
они
,
она
имати
рука
згодан
за
наут
у
зглавак
.
Међа
она
јесам
три
нов
из
Цариград
,
па
радознало
слушати
разговор
жена
о
жена
и
бунити
се
на
уређење
харем
.
Фатма
она
подсетити
на
Марсела
Прево
Шоншету
,
девојче
из
француски
пансионат
.
„
она
јесам
волети
Лујза
док
се
јесам
срести
са
Жан
,
“
рећи
она
француски
.
—
„
јесте
,
Емир-ханум
;
али
где
хтети
се
овај
наш
срести
са
Жан
?
Биће
довека
Шоншете
.
.
ах
,
страшно
!
...
“
Четврте
ноћ
отићи
Фатмин
родитељ
,
стриц
и
стрина
,
отићи
она
на
ифтар
с
Джемал
и
Фатма
.
Исмаил-Ахмед-беј
с
харем
доћи
јесам
да
,
по
сав
обичај
,
провести
Рамазан
с
мајка
и
брата
.
Пошто
јесам
Мерсија
за
који
дан
код
Ариф-хануме
,
пета
ноћ
сав
,
осим
Джемал
,
отићи
на
ифтар
тамо
;
шести
ноћ
код
она
јесам
на
ифтар
Ариф-ханум
с
мадам
Аристид
и
њен
кћер
.
Фатма
се
изненадити
кад
не
видити
с
она
Мерсија
,
и
први
пут
узити
мислити
,
од
ко
она
дан
тај
девојка
не
долазити
;
први
пут
се
запитати
:
„
да
се
јесам
нешто
наљутити
?
“
Али
у
друштво
,
с
песма
и
свирка
,
поред
тетак
који
толико
волити
,
она
смести
с
ум
братучед
...
седми
ноћ
,
ту
јесам
сав
Фатмин
,
чак
и
слушкиња
;
људи
јесам
с
Джемал
у
конак
,
жена
у
харем
,
где
јесам
бити
и
неколико
Нуријин
пријатељица
.
после
ифтар
,
уместо
да
отићи
страна
жена
,
те
да
ући
у
харем
људи
,
Джемал
,
Фатмин
отац
и
стриц
,
онај
кућа
напунити
гомила
млад
весео
жена
,
са
запаљен
фењер
,
кикотати
се
,
јер
јесам
са
себе
довести
„
мушки
“
,
један
млад
,
врло
леп
Турчин
,
који
с
пољубац
напасти
леп
цариградски
пашиница
.
она
тај
бити
„
неприродан
“
:
зар
она
не
видити
кратак
кос
?
!
она
се
некад
прерушавати
и
љубити
жена
,
али
јесам
бити
љубити
...
и
ти
,
весео
,
развити
се
и
замолити
Фатма
да
она
певати
.
она
јесам
,
свирати
на
клавир
,
певати
као
певачица
:
у
свирка
јесам
уносити
сав
душа
,
замишљати
он
,
њихов
миловање
,
а
жена
јесам
„
падати
у
севдах
“
и
један
други
у
крило
бацати
запаљен
цигара
,
и
сипати
вод
...
после
,
осми
дан
,
Фатма
јесам
постити
:
пушити
јесам
,
и
цео
јесам
кућа
знати
зашто
не
постити
.
он
јесам
и
сад
јесам
имати
сав
,
али
она
јесам
бар
смести
љубити
,
очешљан
и
обучен
,
с
цигара
.
седам
дан
јесам
постити
:
осми
отићи
у
хамам
и
—
запостити
.
тај
вече
тетак
она
рећи
:
—
ти
,
Емир
,
морати
вечерас
с
он
,
па
макар
ко
доћи
.
она
силно
поцрвенити
,
застидити
се
.
—
и
сутра
,
и
прексутра
...
ја
ти
не
дати
више
да
постити
.
Шта
марити
од
ханума
,
најпосле
?
свет
ники
јесам
направити
кућа
,
а
многи
јесам
растурити
.
Четрнаест
ноћ
како
јесам
његов
!
к
она
ући
свекрва
и
рећи
:
—
узети
јесам
,
чедо
,
земзем
,
па
сад
ићи
Джемал
;
с
он
вечерати
па
спавати
.
ја
јесам
позвати
код
Дервиш-бејових
на
ифтар
,
па
можда
хтети
тамо
остати
за
суфур
.
у
тај
робиња
:
—
Па
,
ханум-ефенди
,
беј
јесам
изићи
:
доћи
по
он
двојица
,
друг
...
свекрва
као
смрт
побледити
,
али
се
брзо
прибрати
и
рећи
:
—
Вратиће
се
...
обући
он
се
,
чедо
,
госпођа
снаха
.
она
,
сав
срећан
,
одскакутати
да
он
се
обући
.
готово
цео
Европљанка
,
а
знати
„
Божју
наредба
“
издат
жена
:
„
кад
хтети
ти
доћи
муж
,
обући
се
,
нагиздати
се
,
набелити
се
,
навући
обрва
,
—
севап
јесам
.
ако
овако
чинити
увек
у
рај
хтети
ти
облачити
хурија
;
а
кад
доћи
време
да
се
на
онај
свет
састати
с
муж
,
изгледати
он
као
невеста
,
па
макар
и
старати
умрети
.
“
Али
шта
да
обући
!
који
хаљина
он
највише
волити
?
и
сетити
се
:
један
бео
,
saut-de
lit
,
од
чипка
,
шивен
у
Париз
.
па
се
намирисати
по
турски
,
тај
јесам
:
пре
но
што
хтети
се
закопчати
,
смакнути
кошуља
и
намаз
груда
,
грло
и
врат
мирис
од
љубичица
.
па
опасати
везен
појас
с
искићен
пафта
и
обути
бео
атласки
папучица
злато
вести
.
па
узити
бисер
што
она
јесам
он
дати
за
виђење
;
у
сваки
зрно
видити
он
,
и
сав
ижљубити
,
па
веза
на
врат
.
па
се
узити
гледати
у
огледало
,
и
видети
да
јесам
леп
,
доћи
она
мило
,
засмејати
се
:
о
,
„
нешто
кад
ја
видити
он
...
у
бео
хаљина
...
“
па
штипкати
румен
прст
лице
,
да
поруменити
,
грицкати
бео
зубић
усница
,
да
поцрвенити
...
о
,
кад
јесам
видити
он
!
.
.
„
Mon
Dieu
,
qu
'
elle
est
belle
!
“
узвикнути
Нурија
улазити
у
соб
,
а
она
се
тргнути
и
застидити
,
па
насмејати
се
загрлити
сута
.
после
отићи
на
софа
свекрва
,
тај
јесам
да
она
она
закопчати
гривна
,
гуја
с
дијамантски
очи
.
—
Госпођо
мајка
,
не
моћи
сам
,
рећи
тихо
.
Пашиница
,
с
исечен
кос
као
мушкарац
,
у
бео
памучан
антерија
,
наваљен
на
јастук
као
да
јесам
не
видити
,
и
не
чути
.
леп
плав
очи
и
широк
чела
,
висок
и
танак
,
она
се
Фатма
,
у
сумрак
,
учинити
као
Джемал
.
он
!
само
мало
стар
.
—
Госпођо
мајка
,
молити
ви
...
не
моћи
сам
,
поновити
тише
пружати
рука
.
Пашиница
се
сад
тргнути
и
рећи
:
—
Госпођо
снаха
,
чедо
,
једва
једанпут
...
ја
јесам
ти
казати
,
ако
бити
како
јесам
обичај
,
ти
бити
требати
да
ја
звати
„
ханум-ефенди
“
.
али
ја
тако
не
волити
...
ја
бити
волети
да
изоставити
и
оно
„
госпођа
“
,
па
да
ја
звати
само
„
мајка
“
.
—
не
моћи
,
госпођа
мајка
.
ја
тај
хтети
моћи
...
срамота
ја
.
—
код
прост
сав
боље
.
Хоћеш
да
ти
закопчати
белензука
...
ах
,
како
ти
лепо
стајати
тај
француски
saut
de
lit
наш
антерија
!
згодно
за
седење
на
миндерлук
.
она
од
задовољство
јако
поцрвенити
,
па
клечати
крај
миндерлук
где
она
седити
свекрва
,
и
пружити
она
рука
с
гривна
.
—
Зашто
се
тако
тешко
закопчавати
?
ко
знати
ко
јесам
покварити
...
ја
јесам
јесам
ни
носити
.
—
она
ви
јесам
свекрвин
?
—
мајкин
,
чедо
.
све
што
још
имати
,
од
мајка
ја
јесам
и
од
отац
.
сав
бити
,
па
...
к'смет
.
Фатма
чути
да
она
дрхтати
глас
,
и
осећати
да
она
дрхтати
рука
.
погледати
јесам
у
очи
:
...
—
е
,
девојка
,
змија
око
рука
,
змија
око
врата
да
јесам
тобоже
обазрив
...
где
јесам
ти
,
чедо
,
видети
мој
син
?
овај
изненадно
питање
збунити
Фатма
.
—
кад
?
рећи
веома
тихо
.
—
кад
јесам
он
заволети
?
она
нешто
промуцати
,
али
ништа
не
умеде
одговорити
,
јер
се
застидити
од
овај
озбиљан
и
готово
увек
замишљен
жена
.
—
е
,
тако
,
кад
ти
доћи
као
да
ја
се
повратити
кућа
и
конак
...
Фатма
јесам
ништа
разумети
...
свекрва
она
закопчати
гривна
,
а
она
јесам
пољубити
у
рука
,
и
чути
где
уздахнути
.
с
минаре
јесам
објавити
вече
одавно
,
али
Фатма
јесам
чути
:
занети
се
гиздање
.
видити
сута
и
рећи
:
—
А
кад
хтети
на
ифтар
,
сута
?
доцкан
јесам
.
—
Нећемо
ићи
.
.
јавити
јесам
...
алла
’
!
...
дати
да
ти
закитити
...
Кити
јесам
,
дрхтати
она
рука
.
—
сладак
сута
,
шта
ти
јесам
?
!
—
Емир
чедо
,
ништа
...
Мавиш
преврнути
с
полица
сахан
с
мухалебија
,
а
ја
јесам
мислити
Вог
знати
шта
,
па
јесам
се
уплашити
.
кад
се
зачути
звонце
с
улица
,
сестра
пребледети
,
па
скакати
и
згледати
се
;
хтети
да
ослушнути
,
па
се
трзати
:
крити
нешто
од
она
.
.
Вече
проћи
увелике
,
а
оне
сад
клањати
вечерњи
молитва
...
сто
јесам
одавно
поставити
,
ашчика
повирити
на
врата
,
па
јесам
нестати
.
Прође
и
турски
јација
,
тај
јесам
доба
кад
јесам
последњи
молитва
,
сестра
опет
клањати
...
Тишина
,
ноћни
,
у
турски
град
,
у
чисто
турски
крај
,
само
што
се
покаткад
чути
лавеж
пас
или
стражарев
палица
.
Джемал
немати
.
„
так
!
так
!
так
!
“
чути
се
у
калдрма
под
Нурије-хануминим
прозор
.
„
један
,
два
,
три
,
“
број
сестра
гледати
се
и
клатити
се
.
и
Фатма
јесам
отклањати
,
пети
пут
,
онако
обучен
,
па
сад
јесам
нестрпљив
,
немиран
:
устати
,
прићи
прозор
,
гледати
кроз
разређен
шалона
—
нигде
ники
.
сести
,
поглед
у
озбиљан
и
забринут
сестра
,
побледити
.
око
свекрвин
очи
и
уста
видити
борити
:
где
јесам
ти
борити
бити
до
сада
?
.
.
и
учинити
она
се
старати
,
друкчији
очи
,
безбојан
,
а
она
имати
загасит
плав
очи
,
као
Джемал-беј
,
и
пун
израз
.
онај
она
ништа
не
казивати
,
она
она
ништа
не
питати
.
оне
не
моћи
да
говорити
,
она
не
смести
...
да
она
питати
где
јесам
Джемал-беј
?
ко
знати
шта
хтети
она
одговорити
,
шта
хтети
чути
!
Читав
час
како
се
мучити
да
питати
,
па
не
смести
.
тек
што
бити
изустити
,
срце
она
доћи
под
грло
,
чинити
она
се
.
и
наједанпут
,
спонтано
,
скинути
бисер
,
скинути
појас
,
свлачити
се
.
оне
тај
гледати
,
ћутети
.
да
она
питати
где
јесам
Джемал-беј
?
...
не
,
лећи
хтети
.
никад
она
јесам
бити
овако
тешко
.
отићи
у
један
соб
из
двориште
,
па
крај
отворен
прозор
стати
:
месечина
као
дан
—
пун
месец
.
„
Ђули
!
Ђули
!
“
шаптати
;
али
она
се
тај
шапат
чудан
учинити
,
уплашити
се
од
свој
глас
и
потрчати
у
свој
соб
и
његов
:
постеља
—
празан
.
она
пасти
на
тај
мио
она
постеља
и
зајецати
.
А
робиња
ићи
—
доћи
,
радознао
;
у
предсобље
се
састати
,
и
шаптати
нешто
један
други
на
ухо
,
пустити
се
,
па
се
лупити
у
груда
као
да
јесам
неки
велик
штета
учинити
,
и
требати
ханума
да
казати
,
а
не
смејати
,
или
као
да
очекивати
неки
велик
несрећа
,
који
хтети
у
овај
кућа
окренути
све
тумбе
,
срушити
јесам
до
темељ
.
—
јесам
ли
с
друг
?
гласно
рећи
Фатма
,
без
устезање
,
ступати
на
софа
.
сестра
се
тргнути
,
уплашити
се
од
тај
прост
питање
.
Нурија
се
прибрати
и
рећи
:
—
С
друг
...
не
веровати
...
негде
јесам
у
посао
.
она
се
брзо
вратити
у
соб
,
па
сакрити
хаљина
и
накит
:
кад
се
вратити
да
не
видити
да
он
се
облачити
,
па
легати
.
кад
чути
стражаров
палица
,
запушавати
уш
да
не
бројити
час
.
и
наједанпут
,
загњурити
глава
у
јастук
:
ћутала
јесам
дуго
,
а
после
,
зајецати
.
и
наједанпут
,
ућутати
,
и
чудити
се
што
јесам
плакати
!
Човек
јесам
,
поседети
с
људи
;
два
месец
,
па
се
и
тај
досада
.
досада
!
зар
да
он
се
досадити
?
она
се
никад
не
бити
досадити
:
она
јесам
чак
и
у
сан
бити
с
он
;
а
чим
бити
се
пробудити
,
сећати
се
,
знати
јесам
да
јесам
он
поред
она
и
бити
јесам
срећан
.
увек
бити
он
гледати
,
увек
бити
он
слушати
,
довека
бити
се
држати
с
он
за
рука
,
никад
не
бити
дигнути
његов
глава
са
свој
груда
.
е
,
али
човек
,
муслиманин
...
и
сетити
се
шта
у
она
имати
:
задовољити
се
једном
,
па
се
жена
други
;
први
,
који
он
толико
волити
,
у
љубав
добити
ортак
:
делити
нежност
,
делити
његов
пољубац
...
зар
да
не
закукати
из
глас
што
јесам
из
онај
вера
што
не
допуштати
оволико
понижење
жена
скопчати
с
неисказан
бол
.
да
бежати
с
он
из
овај
земља
?
...
али
где
она
јесам
он
?
и
понова
наједанпут
заплакати
,
и
наједанпут
ућутати
...
господин
Хок
доћи
кућа
у
три
дан
једанпут
,
а
он
јесам
Турчин
него
Немац
...
и
у
Европа
свако
чудо
имати
.
па
онај
људи
и
жена
из
Золин
роман
,
онај
муж
...
одакле
јесам
?
из
Европа
.
њен
отац
некад
доћи
у
зор
,
па
мајка
не
питати
ни
где
јесам
бити
ни
с
ко
јесам
седети
...
А
који
јесам
тај
муслиманин
што
не
изићи
после
вечера
?
Джемал-беј
,
њен
муж
,
јесам
доћи
ни
на
вече
!
...
пред
сам
зор
,
отежати
она
капак
,
савладати
јесам
сан
,
—
заспати
.
А
њен
свекрва
и
сута
као
да
се
нешта
чудити
,
пљеснути
рука
и
забринуто
изустити
:
„
Шта
хтети
се
,
аман
“
Нурија
с
време
на
време
окуп
:
„
алла
’
!
алла
’
!
алла
’
!
“
...
и
да
јесам
неко
упитати
како
се
казати
„
бог
“
француски
,
она
бити
одговорити
:
„
алла
’
“
.
али
тај
„
Францускиња
“
час-по
па
се
предавати
воља
Божјој
,
јер
веровати
у
писма
;
и
она
рећи
:
„
сестра
,
што
се
бојити
?
не
моћи
ми
друго
снаћи
до
онај
што
јесам
писан
“
.
мало
па
оба
устати
,
отићи
на
прст
надно
степеница
,
и
ту
,
погнут
глава
,
постојати
,
па
отићи
до
средњи
капија
,
ослушкивати
:
проћи
стражар
,
залајати
пас
,
па
се
све
утишати
.
—
сирот
мој
Емир
!
рећи
болно
Нурије-ханум
.
—По
сто
пут
сирот
!
прихватити
њен
сестра
с
мука
,
јер
она
се
стегнути
вилица
и
ухватити
она
грч
грло
...
она
плакати
за
један
увредљив
реч
какав
свој
пријатељица
,
а
кад
бити
требати
да
ридати
,
она
се
стегнути
вилица
...
опет
отићи
на
софа
.
—
Емир
зацело
спавати
...
да
јесам
пробудити
,
Нурија
,
да
јесам
припремити
...
—
нек
спавати
,
Алија
...
доста
хтети
она
бат
.
Пашиница
поћи
софа
:
висок
,
права
;
бео
памучан
антерија
она
раскопчати
,
вући
се
за
она
...
дугачак
;
а
црн
густ
кос
уоквирити
она
као
смрт
блед
лице
.
за
неколик
час
очи
она
чисто
утећи
у
глава
и
лице
она
постарити
.
на
софа
светлуцати
један
лампица
,
она
застајати
,
дигнути
очи
к
небо
,
пружати
рука
:
просити
милост
од
господа
,
као
просјакиња
кор
хлеб
од
богаташ
,
па
зажмурити
,
нихати
се
као
дервиш
у
молитва
,
викати
као
дервиш
:
„
Алла'-ху
!
Алла'-ху
!
“
робиња
пролазити
мимо
софа
,
и
кад
видити
она
овакав
,
поменути
Мухамед
,
прећи
рука
преко
лице
и
бег
...
„
зар
полудети
,
сирот
!
“
А
она
мирно
,
тихо
,
па
поступно
оживљавати
,
распаљивати
се
,
као
дервиш
у
молитва
;
па
подигнути
рука
и
прекрсти
она
,
врх
прст
додиривати
раме
,
и
нихати
се
почињати
други
молитва
,
молити
Мухамед
и
Али
да
она
сачувати
син
од
беда
,
и
окретати
глава
духнути
преко
један
раме
,
па
преко
други
,
као
да
одухати
прашина
с
хаљина
...
„
сестра
,
доста
!
сестра
!
“
бити
јесам
из
занос
Нурија
„
Чујеш
ли
сабах
?
...
с
минаре
се
чути
јутарњи
позивање
на
молитва
,
разлегати
се
и
губити
у
око
...
Још
непрестано
јесам
мртав
тишина
,
само
покаткад
чути
се
стражарев
палица
,
и
једва
чујан
ход
људи
и
жена
;
враћати
се
кућа
...
овде
онде
фењер
светлуцати
као
свитак
.
мајка
метнути
бео
башјорти
на
глава
,
па
прострети
серџада
на
који
клање
Емир-Фатма
,
стати
на
он
окренути
југ
и
уместо
кратак
јутарњи
молитва
,
она
извршити
некакав
дугачак
:
тридесет
пут
пасти
и
устати
,
тридесет
пут
додирнути
чела
тле
.
.
и
занети
,
не
знати
да
устајати
,
не
знати
да
узимати
бројаница
:
уместо
бројаница
узити
са
шиљте
Ђулренгијин
ђинђуха
.
„
Алија
!
“
викати
Нурије-ханум
уплашено
,
јер
видити
да
она
сестра
ухватити
верски
лудило
.
А
она
као
да
се
из
сан
тргнути
,
оставити
ђинђуха
и
сасвим
трезвено
рећи
:
„
немати
ни
Ахмед
,
Нурије1
“
—
„
немати
,
сестра
.
“
она
пружити
рука
и
очајно
изустити
:
„
алла
’
!
“
Ока
по
ноћ
послати
јесам
слуга
по
Джемал
,
и
он
се
јесам
вратити
.
Очи
,
утећи
у
глава
,
чисто
се
исколачити
кад
рећи
:
„
Нож
!
...
“
Нурија
се
стрести
.
„
и
револвер
...
имати
!
“
и
у
тај
се
чути
бахат
:
оне
скочити
,
и
Нурија
полетити
ка
капија
,
а
пашиница
у
соб
,
где
спавати
Фатма
;
чучнути
крај
њен
постеља
,
наднети
се
над
она
и
двапут
рећи
:
—
Емир
!
Емир
!
она
отворити
очи
.
—
устати
,
чедо
...
закључати
врата
.
—
какав
врата
,
ханум-ефенди
?
!
питати
она
зачудити
.
—
овај
...
брзо
устати
!
...
она
скочити
и
,
уместо
да
се
закључати
,
она
поћи
.
—
не
предати
он
!
.
.
Бежа
!
.
.
сакрити
се
!
...
—
зар
од
муж
?
!
узвикнути
она
с
чуђење
,
па
се
насмејати
.
“
К
она
полетити
Нурија
:
—
Емир
!
Кључ
!
...
и
долетети
Ђулренги
и
Ђулбејаз
:
—
Кујчук-ханум
,
кључ
!
па
изгурати
два
сестра
из
соб
,
закључати
врата
.
—
Аман
,
цео
кућа
луд
!
узвикнути
Фатма
и
почети
плаката
.
А
у
предсобље
јесам
ући
леп
беј
,
муж
Фатмин
:
очи
он
се
закрвавити
,
па
се
склапати
,
кос
се
разбарушити
,
пасти
по
чела
,
фес
се
затурити
,
дотицати
он
потиљак
;
један
ногавица
он
високо
задигнути
,
један
рукав
сав
каљав
;
у
рука
он
нож
...
„
падати
,
тешко
ја
!
“
—
„
Аман
,
Ахмед
,
што
јесам
пустити
да
падати
?
!
“
рећи
очајан
сестра
покривати
глава
.
А
он
,
посртати
,
превалити
преко
језик
:
„
Фатма
!
“
—
„
Джемал
беј
!
“
узвикнути
она
па
преварити
робиња
откључати
врата
и
полетити
муж
на
груда
.
„
Cocotte
“
превалити
он
опет
и
подигнути
нож
,
а
оне
све
три
,
писнути
као
црв
.
у
тај
робиња
викнути
:
„
крв
,
ханум
!
“
па
узети
млад
ханума
као
дете
,
однети
јесам
у
соб
и
закључати
...
мајка
он
молити
да
оставити
нож
,
тетак
он
преклињати
,
и
не
говорити
он
као
обично
француски
,
већ
турски
:
„
Чеда
мој
,
око
мој
,
лав
мој
,
султан
мој
,
дати
тетка
нож
!
“
тепати
он
,
да
он
одобровољити
;
али
он
јесам
зловољан
,
већ
луд
:
Фатма
,
свој
љубав
,
назвати
онако
!
...
Посрћући
прићи
уз
један
собни
врата
,
и
грувати
у
она
песница
и
нога
,
ружити
Фатма
.
најпосле
он
слуга
савладати
,
узети
он
нож
па
он
увести
у
један
соб
,
где
он
мајка
молити
да
легнути
звати
он
султан
,
зеница
;
а
он
викати
,
називати
свој
чист
жена
прљав
име
.
за
срећа
,
она
чути
само
онај
један
.
сестра
чути
све
,
па
се
грозити
,
стресати
покривати
лице
рука
:
тетак
у
два
мах
подигнути
рука
да
он
ударити
,
али
јесам
задржати
његов
мајка
.
после
псовка
,
научити
од
цариградски
амал
и
од
свој
ноћни
друг
,
не
хтев
се
свући
,
он
легати
и
заспати
.
мајка
он
метнути
хладан
пешкир
на
глава
,
посести
мало
,
па
изићи
...
Отишавши
у
соб
снаха
,
она
исцепати
башјорти
са
свој
глава
и
завити
она
рањен
рука
...
кад
пашиница
изићи
,
робиња
рећи
:
—
јадан
мој
кјучук-ханум
!
Просише
ти
толики
паметан
,
а
ти
...
—
А
ја
се
удадох
за
луд
...
али
он
јесам
бити
паметан
.
да
знати
како
ја
јесам
говорити
!
.
.
сад
луд
!
...
али
ја
он
волити
...
робиња
јесам
прекинути
говорити
:
—
јесам
луд
,
кјучук-ханум
,
него
...
ја
јесам
овај
чути
,
али
доцкан
—
бити
јесам
венчати
...
Мерсије-ханум
одавно
чути
,
још
кад
јесам
бити
у
Цариград
,
али
ти
јесам
казати
,
јер
јесам
знати
да
за
други
хтети
...
Ариф-ханум
и
сад
не
знати
...
Знаш
наш
бећар
:
Ахмед-беј
,
па
Исмаил
Дортјоли
,
па
Осман
Егрибаџак
...
Кјучук-ханум
,
зар
јесам
осетити
да
он
...
како
он
из
уста
заударати
...
мастика
?
!
—
пијан
!
...
јесам
луд
!
...
благо
ја
!
узвикнути
опасти
,
и
весело
тапшати
засмејати
се
,
а
њен
смех
зазвонити
као
сребрн
суд
испустити
на
мраморан
тле
.
XИИИ
у
зор
пасти
киша
.
сад
силно
дух
вардар
.
код
Нурије-хануме
позатварати
јесам
сав
шалона
,
а
на
један
њен
соба
из
авлија
,
где
немати
шалона
,
навући
јесам
густ
загасит
завеса
,
тај
јесам
нешто
с
тај
а
нешто
с
облачан
време
,
потпун
помрчина
.
два
сестра
легати
на
миндерлук
,
један
у
један
кут
,
други
у
други
,
шћућурен
,
несвучен
,
покривен
дуг
ћурак
постављен
крзно
,
и
човек
бити
помислити
да
спавати
,
јер
јесам
више
од
један
час
како
се
не
мицати
.
али
,
најпосле
,
стар
сестра
се
усправити
и
рећи
:
—
Алија
,
ти
моћи
да
спавати
!
и
овај
одмах
устати
,
као
да
јесам
једва
чекати
,
и
рећи
:
—
јадно
ја
мој
спавање
,
Нурија
.
не
мицати
се
,
да
ти
не
пробудити
.
—
ја
да
спавати
!
па
ја
јесам
сто
пут
горе
.
ја
осећати
и
грижа
савест
.
отићи
лепо
свој
пријатељица
и
затражити
она
кћер
сасвим
слободно
.
она
,
честитати
,
веровати
ја
.
кад
помислити
шта
јесам
сав
од
она
сакрити
!
А
да
јесам
волети
Емира
...
—
ја
јесам
мајка
,
али
јесам
моћи
...
испросити
за
јединац
невиђен
девојка
...
ја
бити
,
чинити
ја
се
,
казати
,
па
како
бити
.
Нурија
узити
себе
извињавати
:
—
Али
ја
бити
тај
учинити
и
да
ја
јесам
Джемал-беј
сестрић
,
јер
јесам
знати
да
се
волити
...
Ариф-ханум
ја
јесам
испричати
о
Емирин
бол
...
да
ја
питати
,
Алија
,
ко
више
волити
,
ја
ти
не
бити
умести
казати
.
и
после
,
ја
јесам
мислити
да
он
више
хтети
пити
.
како
јесам
она
видети
,
јесам
се
опити
...
већ
толико
месец
.
и
пијанство
јесам
страст
,
и
љубав
јесам
страст
,
и
ја
јесам
мислити
да
хтети
код
он
овај
други
страст
бити
јачати
,
зато
што
јесам
нов
.
А
онај
друго
не
казати
,
јер
јесам
мислити
:
„
Емир
јесам
богат
,
ја
деца
немати
...
само
кад
се
волити
...
“
—
Али
кад
просити
пријатељев
кћер
за
свој
син
,
ја
требати
да
јесам
искрен
.
ти
знати
да
се
често
појавити
рђав
живот
што
се
прикрити
истина
.
кад
бити
се
сад
завадити
,
никад
се
не
бити
помирити
:
Сафет-ханум
ти
не
бити
овај
опростити
.
ах
,
сирот
жена
!
она
се
хвалити
,
поносити
!
Знаш
да
ми
жена
причати
како
се
хвалити
?
Нури
обузети
један
тежак
осећање
,
нешто
као
стид
,
као
жалост
,
као
кајање
,
па
као
понеки
жена
кад
доћи
на
гроб
свој
мио
што
се
прекрсте
,
пољубити
крст
,
запалити
свећа
,
окадити
гроб
и
опет
се
прекрсте
,
па
тад
клекнути
крај
крста
и
викнути
да
кукати
,
тако
Нурија
:
после
овај
разговор
устати
,
узити
с
раф
кутија
с
дуван
,
сести
на
шиљте
крај
мангал
,
завити
цигара
,
запалити
јесам
,
повући
два
три
дим
и
узити
плаката
:
она
пухати
,
суза
она
обливати
сасвим
мирно
и
непоцрвенео
лице
.
опасти
плакати
како
обично
плакати
жена
,
за
ситница
;
и
кад
се
ућутати
,
нити
хтети
она
очи
бити
црвен
ни
лице
од
суза
нагрдити
,
и
да
не
осећати
искрен
бол
и
грижа
савест
,
она
бити
,
као
други
пут
,
за
час
прећи
па
десети
.
она
ни
јуче
јесам
постити
,
јесам
моћи
;
а
њен
сестра
,
у
овај
силан
душеван
бол
,
појавити
се
њен
страст
за
дуван
јак
него
икад
,
и
немати
тако
јак
воља
да
јесам
савладати
,
она
сести
према
сестра
крај
мангал
,
узити
цигара
,
не
пушити
јесам
,
но
гутати
њен
дим
,
гристи
она
као
руж
,
пошто
јесам
измирити
.
сестра
јесам
зачуђен
поглед
,
а
она
рећи
:
„
не
моћи
без
дуван
,
па
макар
отићи
у
пакао
.
“
робиња
,
видети
да
она
ханума
пухати
,
весело
отскакутати
у
кухина
,
те
казати
тај
слушкиња
,
и
брзо
,
сав
се
наредити
око
један
велик
мангал
и
задимити
:
кад
моћи
ханума
,
моћи
и
оне
.
А
ашчика
се
наћи
у
чудо
:
већ
који
јесам
доба
,
а
она
се
ништа
не
наређивати
ни
за
ручак
ни
за
ифтар
.
за
ифтар
јесам
,
још
пре
два
вече
,
позвати
гостити
.
најпосле
се
осмелити
и
изићи
пред
ханума
:
—
ви
јесам
,
ханума
,
заборавити
за
гост
на
ифтар
!
оне
се
тргнути
.
Нурија
рећи
:
—
алла
’
!
Зејнеб-кадун
!
...
за
ручак
:
сир
и
хлеб
,
ко
моћи
да
јести
,
ко
не
постити
;
а
за
ифтар
:
сав
она
јела
,
као
кад
јесам
бити
Ибрахим-бејови
,
само
уместо
пилав
зерде
.
—
Данас
ники
не
постити
,
само
ја
,
рећи
ашчика
,
и
похитати
ка
капија
,
јер
јесам
чути
лупа
месара
с
месо
на
један
мали
коњић
,
и
пиљар
с
поврће
на
магарац
.
један
млад
слушкиња
изнети
чинија
и
котарица
...
скоро
хтети
подне
,
а
Джемал-беј
спавати
.
пре
један
час
,
мајка
он
јесам
пробудити
да
се
свући
и
да
понова
легнути
.
Фатма
изићи
само
у
ноћни
хаљина
,
и
сести
према
свекрва
и
сута
.
она
пред
свекрва
никад
јесам
изићи
овако
.
сад
се
бавити
са
свој
бол
,
па
ни
на
шта
друго
не
мислити
.
онај
јесам
погледати
жут
,
и
чисто
подбуо
,
с
увезан
рука
,
па
се
застидети
.
свекрва
устати
и
отићи
,
а
она
сута
рећи
:
—
Госпођа
мајка
бежати
!
.
.
хвала
ти
,
сута
!
...
ја
јесам
он
волети
.
.
сад
он
,
чинити
ја
се
,
још
више
волити
.
или
,
несрећа
јесам
начинити
да
видити
колико
он
волити
.
ја
јесам
мислити
да
јесам
он
изгубити
...
луд
.
А
сад
кад
видити
да
он
опет
имати
,
ја
...
(
јако
поцрвенити
и
рећи
:
)
збиља
,
сута
,
откуд
тај
,
из
овакав
кућа
момак
да
пити
?
!
она
болно
и
стидљиво
рећи
:
—
е
,
откуд
,
откуд
?
!
ја
он
никад
с
мајка
јесам
о
тај
говорити
...
Емир
,
чедо
,
запалити
и
тај
цигара
...
грехота
јесам
да
постити
кад
и
не
мислити
на
пост
.
—
не
моћи
,
сута
,
ништа
.
ја
јесам
,
чинити
ја
се
,
бестелесан
.
сад
бити
ићи
у
соб
где
јесам
он
,
па
бити
он
љубити
рука
,
миловати
бити
његов
хаљина
.
Нурија
се
сетити
његов
ноћашњи
хаљина
и
рећи
:
—
е
,
да
он
љубити
рука
...
требати
ти
да
он
изгрдити
и
да
два
три
дан
с
он
не
говорити
.
—
о
,
сута
,
ни
два
три
сат
не
бити
моћи
ћутати
.
напослетку
,
па
и
шта
јесам
тај
толико
што
се
опити
?
у
ми
пити
и
жена
,
само
крадом
.
—
не
бити
бити
ништа
,
али
он
јесам
у
пиће
мало
незгодан
,
видети
јесам
ноћас
.
.
она
погледати
у
рука
и
сетити
се
како
она
јесам
назвати
,
па
она
бити
тешко
.
али
брзо
се
прибрати
и
рећи
:
—
Али
казати
ја
,
сута
,
шта
хтети
ја
данас
,
и
докле
хтети
он
спавати
?
—
До
сутра
,
чедо
.
А
тај
ићи
па
лећи
,
заспати
,
одморити
се
...
она
одмах
устати
и
отићи
преко
предсобље
као
дух
,
прићи
уз
врата
где
јесам
он
,
и
прислонити
лице
на
довратак
,
учинити
она
се
да
она
јесам
тамо
све
што
имати
на
свет
,
па
се
тргнути
и
отићи
у
Нуријин
соб
за
рад
,
и
поклопити
се
на
диван
.
бити
она
чудно
што
немати
суза
.
али
зашто
да
плакати
кад
она
јесам
он
жив
и
јесам
луд
...
Отрезниће
се
,
доћи
хтети
она
,
говорити
она
тако
слатко
...
робиња
јесам
покрити
шапћући
:
—
не
кидати
се
,
кјучук-ханум
...
зар
само
он
пити
?
Наши
бећар
...
тај
јесам
чути
какав
јесам
.
—
о
,
Ђули
,
да
ја
само
не
рећи
оно
,
онај
страна
реч
!
.
.
—
Па
шта
,
тај
јесам
ништа
.
кока
,
тај
јесам
таук
(
кокош
)
,
ја
јесам
чути
од
жена
на
чифлук
.
—
о
!
тај
јесам
француски
реч
и
значити
...
казати
се
неваљао
жена
.
али
тако
ти
свега
свет
,
моћи
да
се
гдегод
изрећи
,
да
не
чути
мој
...
само
за
тај
реч
отац
бити
ја
одвести
и
никад
ја
не
бити
вратити
.
у
Нуријин
кућа
бити
јесам
ваздан
тишина
,
као
да
сав
постити
па
спавати
,
а
оно
,
сав
јесам
будан
,
осим
Джемал
,
и
сав
говорити
,
осим
Фатма
:
у
соба
сестра
,
у
кухина
слушкиња
и
робиња
,
али
све
шапатом
,
као
да
се
бој
да
не
пробудити
беј
пре
но
што
се
сасвим
отрезнити
,
да
опет
не
викати
,
не
грдити
сирот
млад
женица
.
Слушкиње
и
робиња
јесам
разумети
како
она
јесам
назвати
,
али
јесам
познати
да
нешто
не
ваљати
кад
јесам
ханума
онолико
викнути
.
пред
вече
се
све
очешљати
и
обући
осим
Емир-Фатме
.
Гошћама
хтети
казати
да
јесам
Емир
с
муж
,
и
онај
она
хтети
замерити
,
пошто
јесам
сасвим
млад
.
одмах
после
вечерњи
позивање
на
молитва
,
пред
Нурије-ханумином
капија
зауставити
се
један
затворен
кола
и
из
она
изићи
онај
три
Цариграђанка
и
Ариф-ханум
.
тај
јесам
тај
очекиван
гост
,
пре
два
дан
звати
за
вечерашњи
ифтар
.
уз
капија
се
онај
три
закикотати
кад
један
од
она
метнути
прст
на
дугме
од
електрични
звонце
.
капија
старати
,
са
звекир
и
халка
споља
,
и
с
мандала
изнутра
,
а
звонце
.
Ариф
она
прекорити
,
што
се
подсмевати
Нурија
,
кад
она
мислити
да
се
овај
почињати
реформа
харем
...
кад
јесам
,
на
софа
,
питати
где
јесам
Фатма
,
Нурија
се
тако
вешто
правило
да
јесам
весео
,
како
не
бити
умести
ниједан
глумица
.
Смејаше
се
,
испрекидано
говорити
:
„
Па
...
Mon
Dieu
!
...
ви
знати
...
сав
јесам
бити
млад
“
.
оне
одобравати
тај
и
смејати
се
,
а
пашиница
се
бити
променити
у
лице
и
ништа
не
говорити
.
после
она
одвести
у
један
соб
за
пун
сто
.
Јела
јесам
ћутети
.
после
јесам
отићи
на
абдеслук
тај
опрати
рука
и
уста
и
ући
у
Мондије-ханумин
типичан
салон
,
попити
по
кафа
и
попушити
по
цигара
,
па
изићи
у
један
велик
соб
с
миндерлук
да
клањати
.
ту
јесам
већ
бити
прострети
шест
мали
персиских
серџаде
за
шест
ханума
,
и
на
она
,
па
крај
,
бити
спремити
за
сваки
по
јашмак
и
бројаница
.
Гошће
јесам
доћи
абдеслија
,
узети
јесам
абдест
код
кућа
.
сав
шест
у
бео
,
Цариграђанка
без
корсет
у
новомодни
реформа
;
сав
шест
забрадити
јесам
се
за
клањање
бео
јашмак
:
сав
шест
окренут
југ
падати
ничице
и
устајати
.
соб
јесам
из
двориште
;
на
прозор
нем
завеса
,
тај
јесам
месечина
пасти
по
ствар
и
по
ханума
;
покаткад
се
чути
неразговетан
шапат
,
кад
клечати
с
рука
на
прса
,
окретати
глава
и
погледати
преко
један
раме
па
преко
други
.
и
кад
свршити
клањање
,
сав
шест
помакнути
се
мало
,
нечујно
као
ноћни
дух
,
и
прекрстивши
нога
,
узети
од
урмин
коштица
бројаница
,
и
уз
тих
жуберкање
зачути
се
шапат
...
после
свршен
клањање
,
скинути
јашмак
и
опет
отићи
у
онај
типичан
салон
Мондије-ханумин
,
и
домаћица
сести
на
шиљте
,
гошћа
у
наслоњача
(
Ариф
с
десни
нога
под
се
,
како
обично
седити
на
столица
)
,
па
кафа
и
цигара
...
и
ако
не
пухати
и
не
пити
кафа
,
разговор
јесам
отпочети
Ариф-ханум
.
бити
јесам
врло
весео
,
какав
јесам
скоро
јесам
видети
Нурије-ханум
,
а
какав
она
јесам
волети
,
и
по
свој
обичај
мењати
јесам
место
непрестано
.
кад
јесам
весео
,
само
кад
јесам
весео
,
она
јесам
она
,
млад
жена
,
дете
,
човек
,
пријатељица
,
другарица
.
Нарочито
дете
,
весело
дете
.
и
да
јесам
ту
бити
деца
,
она
бити
оставити
жена
,
па
бити
се
с
деца
играти
лутак
,
лопта
,
скакати
бити
,
пљескати
бити
,
смејати
бити
се
а
деца
бити
бити
блажен
и
утркивати
бити
се
који
хтети
она
више
бити
друг
или
другарица
.
пуно
јесам
млад
људи
и
жена
,
деца
њен
пријатељица
,
који
јесам
звати
„
тетак
“
или
чак
„
Ариф
“
,
као
другарица
,
зато
што
се
с
она
играти
,
као
дете
,
кад
јесам
бити
мали
.
„
деца
и
жена
,
тај
јесам
мој
свет
.
“
и
зато
јесам
волити
и
деца
и
жена
...
Пашиница
и
Цариграђанка
јесам
јесам
познавати
овакав
какав
јесам
вечерас
бити
,
па
јесам
се
чудити
.
она
јесам
тај
опазити
и
испричати
она
како
једанпут
,
кад
јесам
бити
врло
млад
,
развеселити
се
пред
неки
непознат
ханума
,
а
оне
јесам
се
смејати
,
задиркивати
јесам
,
и
чудно
јесам
погледати
.
сутрадан
она
јесам
један
од
она
рећи
:
„
ханум
,
тај
јесам
никад
толико
сладак
као
кад
јесам
онакав
“
.
—
„
какав
?
“
упитати
јесам
она
радознало
.
„
Па
.
.
ти
знати
,
“
рећи
јесам
она
и
смејати
се
.
—
„
ја
не
знати
.
Кажи
,
молити
ти
,
какав
?
“
„
пијано
.
“
—
„
ја
пијан
!
“
викнути
јесам
она
запрепашћен
,
а
после
се
грохот
насмејати
и
рећи
:
„
да
јесам
хришћанка
,
ја
бити
бар
узимати
један
пиће
кад
се
причешћивати
.
овако
никад
“
.
тај
ханума
чудити
се
и
заклињати
она
се
да
јесам
оне
бити
тврдо
уверити
да
јесам
она
пијан
.
Нурија
јесам
јесам
видети
одавно
овакав
.
Вечерас
,
она
јесам
знати
да
јесам
њен
односити
с
Елиза
сасвим
пријатељски
,
зато
јесам
весео
,
али
јесам
хтети
тај
да
она
помињати
,
да
јесам
дирати
,
да
јесам
не
наљутити
;
јер
она
јесам
она
волети
само
овакав
:
несташан
млад
женица
,
девојка
,
или
управо
дете
.
—
Нурије-ханум
,
рећи
она
врло
весело
.
последњи
два
вече
имати
јесам
два
нов
посета
:
један
Енглескиња
и
један
Францускиња
.
довести
ја
она
мадам
Макс
.
—
зацело
јесам
оба
„
новодошли
“
?
ти
јесам
Самуило
књижара
поручити
да
ти
послати
сваки
„
новоизашао
"
стран
књига
,
а
мадам
Макс
да
ти
довести
сваки
„
новодошли
“
стран
жена
.
али
,
ко
јесам
тај
?
путница
или
жена
реформни
официр
.
док
њин
муж
реформисати
наш
војска
,
оне
да
реформисати
наш
друштво
...
—
Енглескиња
јесам
путница
,
а
Францускиња
јесам
жена
један
инжињер
у
наш
Беледији
...
—
Наши
учити
,
учити
,
па
се
толико
преучити
да
не
моћи
вршити
посати
,
те
доводити
странац
.
срамота
!
узвикнути
Нурија
.
—
не
вечерас
тај
,
Нурије-ханум
!
да
моћи
да
ти
опити
те
да
бити
весео
.
један
од
тај
што
јесам
онда
мислити
да
јесам
ја
пијан
,
јесам
моћи
бити
весео
док
се
не
опити
.
ја
јесам
јесам
врло
волети
,
и
поред
њен
рђав
репутација
(
говорити
се
да
имати
љубазник
)
.
волети
јесам
јесам
просто
зато
што
јесам
бити
леп
,
необично
леп
.
она
јесам
бити
озбиљан
,
а
ја
јесам
волети
да
јесам
једанпут
видити
неозбиљан
.
па
она
тај
рећи
.
А
она
ја
на
частан
реч
каза
да
јесам
весео
само
кад
се
опити
.
и
ја
,
замислити
,
невероватно
,
купити
флаша
пива
,
донети
јесам
у
мој
кућа
и
довести
леп
ханума
:
онај
пива
попити
,
па
се
опити
!
...
о
,
певати
ја
јесам
.
о
,
звецкати
ја
јесам
чампара
и
играти
као
чочек
!
...
бити
јесам
раскалашити
весео
,
и
диван
.
—
Наше
жена
одвратан
јесам
од
људи
,
рећи
Фахрије-ханум
,
Цариграђанка
.
људи
бар
пити
не
крити
,
а
жена
...
—
Али
,
тај
јесам
бити
просто
диван
.
—
А
какав
јесам
тај
два
странкиња
?
упитати
Нурија
смешити
се
.
—
Лепа
,
нарочито
Енглескиња
:
како
само
моћи
бити
Енглескиња
леп
кад
јесам
леп
.
па
израсти
као
јела
.
Францускиња
имати
очи
који
бој
не
знати
,
као
ни
мора
.
један
казати
:
мора
јесам
плав
;
а
како
јесам
тај
нетачан
!
онај
јесам
час
плав
,
час
зелено
,
час
сив
...
и
врло
волити
што
тај
жена
за
свашта
поцрвенити
.
тај
она
тако
лепо
стајати
.
Наше
жена
никад
не
црвенити
.
ја
јесам
чути
да
Францускиња
учити
да
црвенити
.
и
вероватно
,
јер
.
.
оне
јесам
баш
стидљив
.
А
њен
глас
,
говор
,
смех
!
.
.
тај
јесам
један
музика
који
ја
просто
опити
,
усхитити
,
како
ли
да
казати
.
она
отићи
,
а
у
мој
уш
остати
тај
музика
,
њен
:
„
о
,
лà
,
лà
!
“
...
звати
се
мадам
Ажил
.
говорљив
,
смешљив
:
Францускиња
...
овај
ћеретање
пашиница
мало
разгалити
да
јесам
сад
као
што
јесам
бити
некад
,
она
бити
тражити
ту
Енглескиња
и
тај
Францускиња
,
нарочито
Францускиња
;
али
она
се
изменити
.
оно
,
да
пити
код
она
и
жена
,
готово
јесам
обезбрижити
.
па
што
се
забринути
?
Фатма
тај
јесам
ништа
необично
а
камо
ли
страшити
:
она
јесам
из
тај
друштво
.
како
тај
бити
,
тек
онај
с
овај
весео
,
шаљив
тема
прећи
на
један
врло
озбиљан
,
који
јесам
у
турски
добар
друштво
од
неколик
година
,
нарочито
последњи
два
година
,
стално
на
дневни
ред
.
Почеше
о
политика
и
о
друштво
,
о
први
с
много
жуч
,
о
други
с
много
срце
.
опет
почети
Ариф
,
с
пун
темперамент
.
док
се
шалити
,
говорити
јесам
турски
,
сад
кад
јесам
озбиљан
,
говорити
француски
,
да
не
бити
чути
и
разумети
послуга
.
малопре
јесам
бити
сав
старински
Туркиња
што
мислити
само
на
свој
задовољство
;
сад
јесам
нов
пробудити
турски
жена
што
мислити
и
на
добро
свој
земља
.
—
ја
организаторка
револуција
за
устав
,
чекати
политички
слобода
као
озебао
сунце
;
па
чим
она
добити
,
ја
хтети
покренути
Женско
питање
.
Женско
питање
у
Турска
хтети
бити
као
у
Европа
.
ја
и
не
помишљати
на
равноправност
с
људи
у
јаван
живот
.
како
јесам
скромно
тај
права
који
хтети
тражити
турски
жена
.
ја
сад
немати
права
чак
ни
да
васпитавати
мушки
деца
као
срећан
мајка
!
ја
јесам
учити
страна
језик
само
да
се
рећи
да
јесам
образовати
или
само
ради
страна
леп
књижевност
,
већ
и
ради
књига
који
ми
отварати
очи
и
ради
разговор
са
странкиња
,
Енглескиња
и
Францускиња
,
да
познати
шта
она
покретати
на
рад
,
на
живот
.
ја
ни
шта
радити
ни
живити
;
зато
ми
спопадати
чамотиња
и
обузимати
туг
.
ја
јесам
мислити
да
не
радити
кад
јесам
тужан
;
а
оно
јесам
:
ја
јесам
тужан
кад
не
радити
.
ја
хтети
међу
жена
пропагирати
идеја
о
развијање
,
а
оне
хтети
јесам
пропагирати
међу
људи
,
навикавати
муж
на
она
.
јер
после
политички
слобода
,
кад
бити
се
она
из
женски
срце
и
дух
појавити
на
улица
наједанпут
,
неочекивано
,
моћи
бити
букнути
револуција
какав
историја
свет
не
памтити
.
ја
јесам
тај
већ
почети
,
и
ради
тај
идеја
као
и
ради
устава
,
нов
много
путовати
.
ја
хтети
моћи
бити
ићи
у
Анадолија
и
Сирија
.
—
због
ми
јесам
и
наш
муж
,
официр
,
послати
у
Маћедонија
„
да
умиривати
чета
“
,
и
ја
и
мој
пријатељица
:
час
јесам
у
Солун
,
час
у
Серез
,
сад
у
Битољ
,
после
у
Скопље
,
„
гостовати
код
пријатељица
“
,
рећи
Фахрије-ханум
смешити
се
.
—
Само
се
једно
бојити
,
опет
почети
Ариф
.
Женско
питање
тек
јесам
у
зачетак
,
а
наш
просвећен
жена
већ
јесам
се
поделити
у
два
логор
:
један
јесам
уз
Емине-Семије-хануму
,
стар
жена
(
имати
и
унучад
)
,
—
за
развијање
;
други
јесам
уз
Ђулистан-Исмет-хануму
,
млад
и
врло
образован
,
—
против
развијање
.
и
ја
се
бојити
да
овај
не
победити
,
зато
што
јесам
млад
,
што
јесам
јачати
и
што
имати
уза
себе
људи
,
организатор
револуција
:
с
она
се
разговарати
и
договарати
,
она
она
радити
.
А
Емине-Семије-ханум
имати
уза
себе
жена
и
странкиња
.
управо
,
странкиња
јесам
јесам
и
надахнути
овај
свет
идеја
:
Францускиња
,
мадам
Веран
.
исто
као
ја
.
не
,
не
!
ја
хтети
смести
много
више
пропагирати
тај
идеја
тек
кад
узети
васпитавати
наш
жена
.
онај
јесам
сад
за
развијање
потпуно
неваспитан
.
какав
јесам
Цариграђанка
на
улица
!
улица
не
смејати
ићи
са
свој
,
а
с
туђ
:
рам
уз
рам
.
и
на
какав
сраман
начин
добити
пратилац
,
удварач
!
дати
он
знак
сунцобран
,
или
неки
други
ишарет
.
и
зар
тај
што
из
чаршија
донети
модрица
,
кикотати
се
или
црвенити
од
задовољство
,
да
примати
у
кућа
туђ
људи
?
!
у
овај
тренутак
ја
осећати
револуција
и
у
дух
и
у
срце
.
свој
понижење
и
у
просвећен
народ
жена
јесам
потпуно
свестан
.
А
у
наш
народ
!
.
.
ох
,
наш
жена
!
Шта
јесам
шака
свестан
,
у
гомила
несвестан
?
да
се
васпитавати
,
па
да
се
припремати
за
женски
друштво
који
хтети
радити
на
просвећење
маса
и
блажити
јад
у
наш
земља
.
она
хтети
бити
војска
што
ратовати
против
зло
,
беда
и
невоља
.
припрема
за
рат
трајати
несразмерно
дуже
од
сам
рат
.
на
сав
припрема
радити
.
ја
јесам
сваки
сестра
на
ухо
шанути
о
овај
.
и
позвати
ја
у
свој
друштво
људи
.
и
показати
ја
„
свој
милост
“
књижевник
.
организовати
у
Солун
некакав
Књижевничко
Друштво
,
па
јесам
за
члан
узети
и
жена
:
Фатма-Алију
и
Емине-Семију
,
Ђулистан-Хисмету
,
Фатма-Фахреназу
,
Ниђар-хануму
,
још
неки
и
—
ја
.
један
јесам
доћи
,
у
име
друштво
,
да
ја
тај
одликовање
јавити
.
десни
ја
рука
пружити
да
ја
подигнути
до
себе
човек
,
а
леви
до
себе
књижевник
,
и
бити
блажити
,
јер
он
се
чинити
да
јесам
ја
блажен
.
какав
част
!
Жена
подигнути
до
човек
,
и
до
књижевник
!
Изиђе
,
правити
алузија
што
ја
удостојити
свој
посета
„
геније
“
;
а
ја
за
он
одмах
све
поизотварати
,
да
не
осетити
мој
слушкиња
посетиочев
ја
„
надахнут
дух
“
траг
који
јесам
мирисати
на
мастика
...
о
,
ништа
ја
јесам
одвратан
од
човек
који
заударати
на
пиће
!
А
наш
многи
књижевник
пити
...
Пашиница
необично
побледити
.
—
опростити
Ариф-ханум
,
али
ја
ви
малочас
не
одговорити
,
не
хтети
да
ви
прекидати
,
рећи
Фахрије-ханум
.
Вичете
на
Цариграђанка
,
а
какав
јесам
ви
Солуњанка
?
—
ја
јесам
Солуњанка
.
ја
јесам
Скопљанка
.
али
,
ја
се
осећати
и
Солуњанка
и
Цариграђанка
.
и
тамо
јесам
се
и
овде
пробудити
.
до
после
тридесети
јесам
спавати
.
младост
јесам
провести
у
сан
.
или
,
управо
,
младост
ја
јесам
доћи
позно
као
позно
пролеће
.
у
четрдесети
година
имати
јесам
криза
,
бол
за
младост
.
и
туговати
јесам
што
као
мој
Сафет
и
мој
Елиз
немати
кћер
да
удавати
,
па
да
добити
унучад
:
да
се
подмлађивати
гледати
у
кућа
младост
.
сад
осећати
душа
,
а
душа
нем
година
.
мој
душа
родити
се
ко
знати
кад
пре
ја
и
умрети
ко
знати
кад
после
ја
.
онај
што
се
правилно
развијати
дати
јесам
у
двадесет
петој
онај
што
хтети
ја
,
можда
,
дати
у
четрдесет
петој
...
—
у
Стар
Солун
готово
немати
кућа
без
пријатељица
...
имати
ли
тај
у
Цариград
?
говорити
Фахрије-ханум
,
као
да
не
слушати
Арифа
.
Пашиница
се
болно
осмехнути
,
а
Нурија
и
Ариф
рећи
:
—
о
још
колико
!
—
ја
тај
не
знати
,
и
ако
јесам
Цариграђанка
.
овде
жена
,
удовица
,
и
на
мој
чуђење
девојка
.
Вис
пута
,
ја
јесам
видети
права
слика
солунски
болестан
харемски
живот
.
али
ни
за
овај
овде
ни
за
онај
у
Цариград
јесам
крив
наш
добар
пророк
,
већ
људи
,
себичан
,
онај
људи
што
јесам
вршити
преуређење
у
наш
друштво
,
газити
главни
одредба
из
Корана
...
Ариф-ханум
променити
разговор
,
а
тај
промена
бити
неочекиван
.
—
да
бити
сакрити
свој
погрешка
,
наш
жена
и
код
познат
и
код
непозната
оговарати
муж
.
имати
и
такав
који
оговарати
и
свој
деца
отац
.
ја
мој
пријатељица
викати
:
„
благо
ти
!
Што
ти
имати
муж
,
ниједан
он
немати
“
.
као
да
оне
знати
какав
ја
јесам
муж
!
Можда
јесам
добар
,
а
можда
и
јесам
.
и
ја
јесам
можда
имати
неки
бол
,
али
он
јесам
свет
причало
.
Што
се
тицати
тај
,
ја
јесам
и
сувише
поносит
:
никад
не
бити
понизити
онај
с
ко
век
вековати
...
други
нов
,
Мирсаде-ханум
,
насмејати
се
и
рећи
:
—
А
кад
бити
он
ви
понизно
?
кад
не
бити
бити
муж
но
варалица
?
после
се
уозбиљити
и
рећи
:
—
ја
хтети
ви
причати
свој
историја
.
молити
ви
,
ханума
,
да
јесам
слушати
...
ја
се
удадох
за
човек
који
јесам
ја
мој
изабрати
,
и
заволети
он
:
он
јесам
бити
врло
леп
,
из
кућа
,
чиновник
у
сарај
.
од
почетак
,
он
јесам
код
кућа
бивати
један
ноћ
,
на
дежурство
два
.
ја
јесам
тај
дежурство
,
тако
често
,
проклињати
,
а
после
јесам
се
стати
питати
:
„
откуд
тај
?
у
наш
породица
,
ја
имати
сарајски
чиновник
,
па
тако
не
радити
.
и
наједанпут
,
ја
почети
да
мучити
страшан
сумња
,
и
љубомора
,
јер
ја
јесам
се
по
харем
свашта
наслушати
шта
сав
радити
наш
људи
.
један
дан
,
он
узјахати
на
коњ
,
а
ја
,
одмах
за
он
,
ући
у
затворен
кола
...
затутњити
мост
у
Галати
,
а
ја
задрхтати
као
прут
:
његов
канцеларија
јесам
у
Стамбол
...
после
дуг
вожња
,
кочијаш
отворити
колски
врата
и
рећи
:
„
ефендија
јесам
ући
овде
“
.
погледати
,
двоспратан
кућа
с
кафез
...
упамтити
јесам
,
и
вратити
се
.
прексутра
,
кад
он
јесам
бити
ред
код
ја
,
ја
отићи
у
Стамбол
,
и
ући
у
онај
кућа
.
преда
ја
изићи
један
млад
жена
,
стар
од
ја
,
па
ја
гледати
зачудити
,
пошто
јесам
она
бити
сасвим
непознат
.
„
ја
јесам
погрешити
,
“
рећи
.
„
ја
јесам
мислити
да
ту
седити
један
рођака
Нури-беја
...
“
и
казати
очев
име
мој
муж
.
—
„
овде
не
седити
његов
рођака
,
него
...
ја
јесам
он
жена
.
“
ја
се
окренути
соб
.
она
ја
поднети
под
нос
сирће
од
руж
,
и
он
ја
истрљати
слеп
очи
.
кад
се
прибрати
,
ја
зајецати
.
„
Тешко
ми
!
Тешко
ми
!
“
викати
јесам
,
а
она
ја
зачудити
гледати
,
па
тек
наједанпут
викнути
:
„
А
тај
ли
јесам
он
од
неколик
месец
на
овамо
дежуран
сваки
трећи
ноћ
!
он
се
оженити
други
!
ја
јесам
добити
ортак
,
ви
јесам
поћи
на
ортак
,
и
тај
ниједан
јесам
знати
:
два
преварити
,
варалица
!
“
...
и
загрлити
се
као
сестра
,
изјадати
се
,
и
заклети
се
над
детињи
глава
(
с
она
имати
и
дете
)
да
хтети
он
се
осветити
.
тај
јутро
,
имати
јесам
два
жена
;
тај
вече
,
ниједан
:
оба
он
оставити
.
и
са
жив
мука
,
управо
султанов
ирад
добити
отпусни
писма
.
ја
наћи
други
муж
,
младотурчин
.
Удружих
се
с
он
против
наш
друштвен
живот
,
и
против
политички
.
—
права
јесам
казати
,
Мирсаде-ханум
:
кад
бити
Ариф-ханум
бити
наш
срећа
,
и
она
не
бити
ћутала
,
рећи
Фахрија
,
па
запалити
нов
цигара
почети
свој
историја
,
пошто
рећи
:
„
молити
ви
,
ханума
,
да
ја
слушати
.
“
—
ја
јесам
се
удати
млад
;
удати
јесам
се
по
слика
,
и
заволети
јесам
свој
муж
,
јер
он
јесам
бити
прво
мушки
с
ко
јесам
ја
проговорити
.
он
јесам
видети
да
он
волити
,
па
јесам
тражити
од
ја
многи
жртва
:
да
никуд
не
изићи
из
кућа
,
или
ако
кадгод
изићи
да
сести
у
затворен
кола
с
један
његов
тетак
;
јер
он
јесам
само
тај
тетка
веровати
.
кад
доћи
,
он
тражити
да
он
свирати
,
да
он
певати
,
по
неки
пут
да
он
играти
један
игра
који
јесам
девојка
од
наш
робиња
научити
;
и
жети
да
јесам
увек
,
кад
он
доћи
,
у
други
хаљина
и
накићен
.
ја
јесам
чути
да
тај
тражити
људи
од
свој
љубазница
,
па
јесам
ипак
све
чинити
,
јер
јесам
он
волети
,
и
мислити
јесам
да
он
ја
волити
.
али
,
какав
заблуда
!
...
један
дан
,
ја
бити
нешто
болестан
,
а
тај
његов
тетак
:
„
Аман
!
зар
да
се
не
обући
!
зар
да
ти
такав
затећи
,
у
геџелук
!
“
ја
се
не
обући
,
не
моћи
;
а
кад
он
доћи
,
ја
се
учинити
хладан
,
па
ја
бити
тежити
но
од
болест
.
и
први
пут
,
увредити
,
ја
почети
да
размишљати
о
свој
брачни
живот
.
Лежала
јесам
три
дан
,
па
кад
устати
,
још
ја
не
бити
добро
,
те
он
се
опет
не
обући
;
и
уместо
да
ја
жалити
што
јесам
болестан
,
он
криво
што
он
се
јесам
обући
...
у
ја
се
збити
преокрет
:
ја
према
он
охладнети
,
и
оставити
он
...
ја
јесам
осетити
да
ја
жалити
,
тај
јесам
се
чудити
што
ја
одмах
не
да
отпусни
писма
.
најпосле
он
добити
,
једва
,
с
мука
,
па
се
удадох
за
човек
широк
поглед
,
који
од
жена
не
прав
љубазница
и
не
сматрати
јесам
за
ствар
.
ја
јесам
сад
срећан
,
али
знати
да
јесам
милион
несрећан
,
и
ради
тај
свој
сестра
,
ја
се
бунити
и
—
радити
.
Трећа
,
млад
,
болестан
,
закашљати
се
сух
кашаљ
,
па
рећи
:
—
сладак
ханума
,
да
чути
и
мој
историја
...
мој
историја
јесам
страшан
.
Кћи
јесам
Али-пашина
;
никад
јесам
пешке
поћи
,
те
ники
јесам
ни
видети
:
удадох
се
по
слика
...
Послаше
он
са
служба
у
унутрашњост
,
где
се
упознати
с
један
девојка
,
који
врло
заволети
.
сваки
час
ја
дотрчкавати
кроз
капиџик
,
па
наједанпут
немати
јесам
.
Чух
да
јесам
болестан
...
отићи
да
јесам
обићи
.
она
писнути
као
црв
,
кад
ја
видити
;
а
ја
помислити
:
„
заволети
ја
,
немати
ни
мајка
ни
сестра
“
.
после
два
недеља
,
доћи
неколико
муслиман
мој
беј
.
Шта
јесам
у
конак
говорити
,
не
знати
;
тек
,
кад
ући
у
харем
,
он
бити
страшан
,
у
лице
црн
као
земља
.
ја
он
не
смети
питати
шта
он
јесам
.
после
...
дознати
.
.
један
дан
,
кад
ја
јесам
бити
код
кућа
,
девојка
доћи
кроз
капиџик
,
развијен
,
као
обично
:
тражити
ја
;
он
јесам
у
соб
намамити
и
...
она
,
несрећница
,
остати
тежак
.
.
А
кад
јесам
несрећан
отац
,
муфтија
,
преко
један
рођака
испитати
,
она
све
казати
.
Пошто
се
наћи
сведок
,
наш
слушкиња
,
да
јесам
завести
девојка
,
он
,
по
наш
закон
,
морати
јесам
узети
...
али
ја
не
сачекати
долазак
свој
ортак
:
отићи
од
муж
,
да
он
се
никад
не
вратити
...
и
колико
јесам
крив
,
и
не
хтети
ја
дати
отпусни
писма
!
бог
хтети
он
казнити
.
дан
казна
сав
тиранин
тако
јесам
близу
;
ја
он
,
чинити
ја
се
,
већ
чути
ход
,
па
он
се
радовати
како
се
ники
јесам
радовати
.
Божа
!
—
завршити
погледати
у
небо
,
па
се
закашљати
,
бео
свилен
махрама
метнути
на
уста
;
кад
јесам
измакнути
,
она
са
страх
погледати
у
она
.
.
овај
пет
бити
дубоко
потресен
.
Джемал-бејова
мајка
правити
се
као
да
у
душа
немати
ништа
ни
из
прошлост
ни
из
садашњост
,
дирнут
говор
и
кашљати
овај
млад
несрећница
,
осетити
да
она
се
стегнути
вилица
.
дуго
јесам
ћутала
,
гутати
суза
,
а
после
отпочети
,
и
ако
јесам
ниједан
ништа
не
питати
,
историја
свој
живот
