овде,
у
наш
село
,
ја
ви
тај
не
дати
...
.
ето
,
упитати
јесам
кмет
,
како
велим
да
у
закон
писати
,
и
он
ти
јесам
рећи
:
„
не
дати
“
.
—
сад
пут
за
уш
,
док
јесам
читав
,
прихватити
чича
Стеван
кмет
,
глас
,
који
нимало
јесам
личити
на
шал
.
Тома
брицо
бити
јесам
тај
дан
ваздан
нерасположен
.
да
јесам
гуја
од
он
окусити
,
отровати
бити
се
.
Ђиле
бити
он
,
с
час
на
час
,
разгаљивати
.
једном
хтети
он
рећи
:
—
бог
ти
,
брицо
,
јесам
ли
ти
луд
?
!
не
моћи
ја
сад
порадикалити
сав
свет
.
ја
јесам
ти
казати
,
још
кад
јесам
поћи
,
да
хтети
мучно
у
Суводол
што
испословати
.
знати
јесам
ја
за
тај
поган
попин
.
А
ни
она
Стевандера
јесам
добар
.
тај
јесам
тај
напредњак
од
глава
до
пета
.
него
ја
и
она
знати
лек
.
не
коштати
ни
читав
марјаш
...
.
благословен
ли
јесам
угарак
!
Начиним
ја
она
дан
у
по
таван
ноћ
,
па
после
?
—
склањати
се
од
политика
као
ђаво
од
крста
;
а
кад
само
чути
да
неко
поменути
име
„
напредњак
“
,
они
ти
бежати
без
обзир
—
само
да
се
и
не
десити
ту
...
Још
тај
дан
,
у
вече
,
брицо
јесам
рапортирати
радикалски
пододбор
,
како
јесам
проћи
у
Суводол
.
ту
се
десити
и
ђакон
Млађа
.
он
хтети
јетко
рећи
брицо
:
—
ето
,
отац
ђакон
,
она
твој
матор
попин
сав
покварити
.
он
тамо
кметовати
а
не
поповати
.
и
ви
имати
владика
!
...
и
ти
још
казати
—
наш
владика
вамо
нагињати
.
ја
се
овај
поп
не
бити
ни
окренути
у
Суводол
.
Нашао
бити
ја
он
—
кад
јесам
мајка
за
сиса
ујести
...
.
неки
он
одлежати
у
манастир
...
послати
бити
он
отац
Партеније
...
тамо
бити
он
лепо
бити
...
.
А
кад
ја
свршити
сав
посао
,
после
—
неки
се
и
вратити
...
ако
он
не
бити
сам
Суводољанин
звизнути
кад
кроз
село
проћи
—
овде
јесам
танак
!
...
и
Ђиле
превући
шака
озго
по
врат
.
—
Мор
чути
хтети
тај
његов
песма
до
који
дан
—
док
ја
вамо
још
нешто
извидети
.
не
бојити
се
,
ја
с
он
не
скидати
очи
.
он
ја
јесам
још
платити
ни
за
онај
што
се
не
хтети
потписати
на
онај
наш
протест
против
збачење
његов
висок
преосвештенство
митрополита
Михаила
...
тај
ја
добро
памтити
.
његов
јесам
име
већ
записати
где
требати
.
Божа
само
здравље
!
...
—
е
,
бог
здравље
;
а
дотле
—
не
липсати
магарац
!
...
Мор
ја
хтети
да
се
образовати
пододбор
и
у
Суводол
...
.
хтети
тамо
свој
кмет
;
а
за
поп
?
—
попити
,
ако
хтети
,
и
црн
циганин
,
а
само
не
напредњак
,
одговорити
Феђа
књижар
...
.
ево
,
дати
ви
Ђиле
.
ако
јесам
до
знање
,
он
знати
сто
пута
више
но
ваш
„
отац
“
Остоја
.
—
бог
ја
,
тако
јесам
.
ми
се
најстрожије
налагати
из
Београд
—
да
пошто
по
тај
узети
општински
власт
у
свој
рука
,
прихватити
Белобрк
.
—
имати
и
разлог
,
окренути
Секула
Смуђ
.
неки
јесам
у
сав
земља
наш
кмет
,
наш
одборник
,
онда
наш
морати
бити
и
ћата
и
биров
;
а
кад
јесам
тај
у
један
село
наш
,
онда
јесам
и
село
наш
.
—
А
кад
сав
село
добити
?
—
онда
јесам
добити
и
сав
капетанија
,
и
упитати
и
одговорити
Јевта
Белобрк
.
—
онда
јесам
наш
избор
;
онда
јесам
наш
скупштина
...
.
онда
јесам
ја
све
.
и
—
допасти
ли
се
тај
који
—
лепо
;
не
допасти
ли
се
—
још
лепше
...
.
неки
проба
!
...
дрво
јесам
сув
,
а
лепо
наместити
...
.
имати
и
сув
грање
—
и
„
оздо
“
и
„
озго
“
.
један
варница
—
па
да
букнути
.
Ал
бити
тај
бити
славно
!
ја
нешто
више
волити
овај
,
но
оно
.
у
овај
јесам
живот
,
у
онај
мртвило
...
.
Божа
,
кад
бити
ја
сав
разумети
;
ала
бити
тај
бити
сила
!
узвикнути
Феђа
књижар
,
и
отићи
свирукати
свој
познат
песма
и
пратити
јесам
одиста
вешт
ритам
свој
добовање
...
.
одмах
сутра
дан
отпратити
јесам
ђакон
Млађа
владика
предлог
,
који
јесам
тражити
од
преосвештени
да
поставити
стар
свештеник
суводолски
,
отац
Остоја
,
капелан
.
разлог
јесам
он
бити
,
да
она
јесам
и
сам
Млађа
у
два
мах
са
особит
задовољство
прочитати
.
и
допасти
јесам
он
се
.
да
се
после
десет
година
прочитати
,
ники
она
не
бити
моћи
махнисати
.
па
и
сам
отац
Остоја
,
да
она
нешто
прочитати
,
не
бити
она
моћи
ни
у
шта
замерити
—
само
ако
бити
хтети
права
по
душа
рећи
истина
,
а
камо
ли
,
да
бити
моћи
и
помислити
:
„
е
,
вала
,
овај
јесам
намесник
баш
слагати
.
“
најпосле
,
ево
тај
место
из
Млађин
писма
,
па
неки
свет
цена
,
да
ли
јесам
ђакон
Млађа
имати
права
или
не
.
„
...
...
...
...
...
...
.
.
отац
Остоја
,
парох
суводолски
,
стар
јесам
преко
@card@
година
.
он
се
једва
на
нога
држати
.
Већ
јесам
почети
да
попуштати
у
памћење
,
а
давно
јесам
и
давно
отврд'о
и
у
уш
.
не
видити
да
читати
ни
на
наочаре
а
тај
ли
без
наочаре
.
он
већ
одавно
не
служити
свој
парохија
.
парохија
јесам
и
дуг
и
широк
...
.
отегнути
се
—
ваздан
—
да
се
уморити
и
младић
док
јесам
обићи
...
.
А
сад
,
у
овај
критичан
време
по
наш
свет
црква
,
изискивати
се
од
један
мирски
свештеник
много
више
,
но
икад
до
сад
...
...
...
...
...
...
.
.
“
зар
тај
јесам
разлог
—
а
?
Ђакон
Млађа
узети
јесам
слобода
да
преосвештени
владика
означити
и
само
лице
,
који
бити
,
по
његов
уверење
,
најбоље
одговорити
предложен
циљ
.
тај
јесам
бити
учитељ
Вића
из
село
П
...
.
и
тај
јесам
један
од
виђен
општина
у
капетан
Нешин
срез
.
овај
јесам
сести
још
и
по
тај
чути
,
што
се
у
он
најпре
образовати
радикалски
пододбор
—
много
пре
,
но
и
у
сам
варошица
Б
...
.
кад
нешто
предузети
да
урадити
учитељ
Вића
и
Зега
механџија
,
који
јесам
,
узгред
бити
рећи
,
држати
механа
и
у
село
П
...
.
и
ту
имати
свој
пушница
,
—
онда
неки
се
пред
она
сакрити
и
Феђа
и
Белобрк
и
брицо
и
Секула
па
и
јесам
Ђиле
...
.
предлог
отац
Млађа
имати
јесам
свој
дејство
.
на
једаред
тек
пукнути
глас
у
село
П
...
.
да
јесам
учитељ
Вића
дати
оставка
.
он
отићи
у
Н
...
.
и
кад
се
вратити
—
бити
јесам
поп
.
донети
јесам
од
владика
писма
за
намесник
.
овај
јесам
јесам
ђакон
Млађа
на
сам
дан
Благовести
@card@
.
година
у
порта
мали
суводолски
црквица
,
пред
сав
Суводољанин
и
пред
отац
Остоја
—
прочитати
,
како
се
његов
преосвештенство
,
владика
,
наћи
побуђен
,
да
,
с
обзир
на
дубок
старост
отац
Остоја
,
парох
суводолски
,
„
исти
“
поставити
за
капелан
свештеник
Вића
.
—
Па
,
бог
ја
,
хвала
владика
!
тај
јесам
требати
давно
и
давно
да
учинити
,
рећи
хтети
неко
од
простодушан
Суводољанин
.
кмет
Стеван
јесам
само
одмахнути
глава
.
он
јесам
већ
видети
шта
јесам
.
отац
Остоја
јесам
проговорити
ни
реч
.
он
само
бити
тешко
,
кад
ђакон
Млађа
рећи
:
—
Оче
Вића
,
сад
јесам
ред
да
данас
ви
служити
у
црква
.
Служићу
и
ја
.
Учитељ
Марка
хтети
држати
десни
певница
,
само
не
знати
шта
хтети
с
леви
?
—
—
Па
,
ево
,
ја
хтети
,
одговорити
као
из
рукав
Тома
брицо
.
ја
јесам
бити
четири
година
у
манастир
Гргетег
.
за
певница
јесам
певати
боље
од
ко
хтети
карловачки
богослов
.
Суводољанин
се
одиста
зачудити
,
кад
чути
,
да
Тома
брицо
знати
да
певати
за
певница
.
и
,
бог
ја
,
брицо
јесам
баш
лепо
и
певати
.
имати
јесам
грло
као
девојка
.
тај
се
дан
у
Суводол
само
о
тај
говорити
,
како
јесам
отац
Остоја
добити
капелан
и
како
јесам
Тома
брицо
певати
за
певница
—
сав
један
,
као
и
сваки
поп
,
ако
још
не
и
боље
...
.
само
отац
Остоја
цео
овај
ствар
изгледати
веома
загонетан
.
у
сав
тај
он
јесам
моћи
никакав
добра
да
видити
.
он
пасти
на
сам
срце
нешто
тешко
—
као
сињи
камен
.
он
тај
дан
јесам
моћи
ништа
да
окусити
—па
ни
риба
,
који
јесам
,
од
кад
знати
за
себе
,
радије
јести
,
но
како
хтети
печење
;
а
на
Благовести
његов
кућа
нигда
јесам
бити
без
риба
,
па
ни
овај
година
.
од
тај
доба
готово
мало
о
који
свечаник
да
поп
Вића
јесам
имати
гост
из
варошица
Б
...
.
некад
он
доћи
Ђакон
Млађа
,
некад
Мића
Белобрк
,
некад
Секула
Смуђ
,
некад
Тома
брицо
,
а
некад
и
јесам
Феђа
књижар
.
али
он
јесам
најчешће
долазити
Зега
кафеџија
.
њихов
се
пријатељство
јесам
ни
за
длака
изменити
...
.
једном
два
,
посетити
јесам
капелан
Вића
и
сам
капетан
Неша
.
сав
овај
јесам
моћи
бити
сакрити
од
осталих
Суводољанин
,
а
нарочито
онај
,
који
бити
какав
недаћа
ма
с
који
страна
притиснути
,
па
бити
с
тај
долазити
капелан
Вића
,
те
он
се
пожалити
,
а
и
замолити
он
,
да
настати
код
људи
,
а
и
код
сам
капетан
,
те
да
она
помоћи
.
овај
јесам
жалба
примати
Вића
,
и
објашњавати
јесам
људи
од
куда
јесам
тај
зло
пасти
на
народ
...
.
Радак
јесам
већ
у
тврдо
обећати
,
да
хтети
он
помоћи
;
а
Зега
јесам
шанути
,
да
бити
у
Суводол
моћи
радити
један
механа
ма
и
ИИИ
класа
,
боље
но
и
она
у
село
П
...
тај
јесам
мисао
Зега
просто
дати
нов
крв
.
он
јесам
с
тај
мисао
и
легати
и
устајати
.
и
тако
,
отуд
одовуд
,
еле
,
поп
Вића
испасти
за
рука
,
те
,
лице
на
Ивањдан
,
сазвати
први
радикалски
збор
у
црквен
порта
у
Суводол
.
тај
се
дан
уписати
и
узети
радикалски
карта
она
петнаест
Суводољанин
,
не
рачунити
ту
Радак
и
Живана
Срндаћева
,
који
јесам
се
још
раније
уписати
у
радикал
.
тај
се
дан
образовати
и
радикалски
пододбор
суводолски
.
у
он
ући
:
за
председник
капелан
Вића
,
за
члан
:
Радак
,
Живан
Срндаћев
,
Радојица
Смиљанин
и
Тадија
Врљо
.
—
Још
ми
остајати
да
образовати
од
наш
људи
и
општински
управа
:
главног
кмет
три
члан
и
осам
одборник
...
.
и
,
ма
на
ја
глава
не
бити
,
и
тај
хтети
извршити
пре
избор
,
рећи
хтети
у
неки
особит
одушевљен
млад
поп
Вића
,
капелан
сед
отац
Остоја
.
него
,
душа
ваљати
,
чича
Стевана
,
који
село
за
свој
кмет
бирати
имати
више
од
петнаест
,
ако
још
не
бити
и
сав
дваест
година
,
—
јесам
лако
бити
ни
оборити
.
Још
у
очи
свет
Илија
,
у
кућа
поп
Вићин
бити
јесам
радикалски
скуп
.
ту
бити
доћи
и
Феђа
књижар
и
Тома
брицо
,
па
и
јесам
Ђиле
.
сав
она
јесам
довести
Јоле
кочијаш
.
тај
дан
бити
пасти
леп
киша
,
тај
јесам
пут
бити
доста
тежак
.
Чинош
и
Ђулаш
имати
посао
.
бео
она
јесам
пена
попасти
док
доћи
пред
Вићин
вратница
.
тај
вече
и
јесам
бити
бденије
у
суводолски
црква
—
први
пут
од
кад
овај
црква
служити
отац
Остоја
.
—
То
не
стајати
у
правило
—
типик
—
служба
св
.
Илија
,
рећи
јесам
поп
Вића
,
а
он
хтети
,
ваљда
,
тај
боље
знати
,
но
отац
Остоја
,
који
јесам
како
требати
изучити
ни
псалтир
,
а
тај
ли
богословија
.
Суводолац
јесам
до
неки
доба
ноћ
долазити
црква
,
па
кад
видети
да
јесам
затворен
и
да
у
она
не
горе
свећа
,
они
се
враћати
,
чудити
се
,
шта
тај
мора
бити
...
Међа
тај
јесам
се
у
кућа
поп
Вићин
претресати
„
народни
посао
“
и
набрајати
народни
мука
и
невоља
који
он
јесам
на
грбача
натоварити
проклети
напредњачки
владавина
и
у
општи
овај
цео
бирократски
систем
.
—
овај
се
људи
више
сносити
не
моћи
,
рећи
хтети
Тома
брицо
.
—
народ
јесам
испијен
и
последњи
сок
.
с
тај
јесам
блед
као
мртвац
...
.
тај
се
морати
учинити
крај
.
на
тај
хтети
рећи
Радојица
Смиљанин
:
—
Оно
народ
јесам
много
тешко
.
ето
,
баш
—
једва
дисати
;
а
и
терет
он
јесам
...
.
велик
,
онај
,
терет
.
па
,
после
,
овај
трговина
—
стати
са
сав
,
са
сав
баш
.
ники
ништа
не
тражити
,
али
ни
да
се
нашалити
.
не
знати
ко
јесам
крив
бог
он
судити
!
...
А
од
народ
се
тражити
све
,
сав
баш
.
и
порез
и
онај
уз
порез
.
овај
јесам
народ
најтеже
.
па
,
после
,
да
јесам
само
тај
—
ни
по
мука
...
.
кулук
ми
просто
сат'р
.
.
мало
,
мало
,
а
биров
хтети
викнути
село
:
„
људи
,
сутра
рано
на
кулук
—
и
они
с
кола
и
они
с
мотика
.
ники
остати
не
смести
!
“
—
и
таман
тај
проћи
,
опити
викнути
за
што
други
...
данас
понети
школа
дрво
,
сутра
поп
бир
,
прекосутра
—
ајде
на
зекцир
...
терет
јесам
овај
,
људи
...
ако
овако
и
даље
устрајати
—
не
моћи
се
живо
остати
.
Шта
јесам
они
до
сад
радити
на
скупштина
,
ја
не
знати
;
али
—
ми
јесам
тешко
...
.
давати
се
,
давати
се
,
давати
се
,
па
се
више
просто
немати
откуд
...
те
с
тај
бити
ја
,
браћа
,
к'о
рек'о
...
.
доста
јесам
овај
до
сад
слати
...
.
неки
отићи
мало
и
други
...
да
видити
,
хтети
ли
овај
што
год
,
што
год
народ
олакшати
...
А
,
бог
ја
,
право
да
„
ви
“
казати
,
ако
хтети
ма
што
да
рећи
за
овај
напредњак
...
они
јесам
ја
се
,
ево
овде
,
на
врх
теме
,
попети
...
.
ако
јесам
и
деветати
истина
што
јесам
о
она
слушати
да
говорити
људи
,
онда
бити
она
мало
бити
да
се
камење
заспати
.
—
погле
,
погле
наш
Радојица
!
овај
се
богме
већ
ослободити
,
шанути
Тома
брицо
Феђа
књижара
на
ухо
...
охрабрити
де
он
мало
,
молити
ти
!
Феђа
устати
,
узити
чаша
и
почети
:
—
ако
,
браћа
,
не
знати
тегоба
народни
;
ако
јесам
кадар
да
завирити
у
његов
душа
—
ево
,
чути
јесам
наш
брата
Радојица
...
.
његов
реч
—
тај
јесам
тежак
уздах
народни
,
уздах
јесам
тај
поћи
са
дно
дух
његов
.
ви
сад
јесам
чути
какав
ћивта
,
још
мање
какав
ситничар
или
какав
чаршијски
пантљичара
...
ви
јесам
чути
човек
из
народ
,
ви
јесам
чути
сам
народ
.
и
сад
сав
редом
устати
и
руковати
се
с
Радојица
Смиљанин
,
честитати
он
на
онако
језгровит
и
патриотски
говор
.
поп
Вића
он
мало
и
дарнути
.
он
наточити
и
наздравити
он
,
као
будући
кандидат
за
народни
скупштина
.
—
он
најпре
и
најпре
морати
бити
кмет
у
Суводол
,
а
после
,
већ
,
видети
,
рећи
хтети
Феђа
,
онако
без
сваки
шал
.
—
богме
,
тако
јесам
,
прихватити
Белобрк
...
без
свој
кмет
—
немати
ни
свој
посланик
.
Радојица
Смиљанин
овај
јесам
вече
осетити
неки
задовољство
,
неки
душеван
милина
,
милина
,
каки
у
свој
живот
осетити
јесам
.
после
овај
—
додиривата
јесам
још
неки
важан
народни
питање
,
који
јесам
требати
пре
расправити
,
па
приступити
,
с
пун
снага
,
збацивање
стар
и
бирање
нов
општински
управа
у
Суводол
.
за
тај
се
,
што
но
рећи
упливати
у
читав
мора
од
весеље
.
јести
се
,
пити
се
,
мезетисати
се
;
певати
се
,
ајначити
се
—
до
бео
зор
.
али
јесам
поп
Вића
сав
и
надмудрити
и
надјуначити
.
неки
јесам
покушати
да
он
забушити
у
испијање
чаша
,
ама
она
јесам
отац
Вића
на
дело
ухватити
.
јесам
она
дати
писнути
.
после
јесам
ићи
све
по
његов
„
команда
“
.
А
кад
оно
пусто
суводелско
вино
почети
да
терати
мачак
уз
оџак
,
онда
јесам
поп
Вића
доћи
у
неко
„
надземаљски
“
осећање
.
Чинило
он
се
,
да
јесам
он
јесам
доста
напредњак
...
.
он
тек
искрљештити
очи
на
Феђа
,
накривити
на
леви
страна
чита
,
стегнути
зуб
,
лупити
нога
о
патос
,
па
онда
викнути
:
—
ама
јесам
чути
,
Феђа
!
...
Доживићу
ја
,
ако
бог
да
...
.
ево
,
овако
хтети
она
полетати
глава
:
„
Фић
!
фић
!
фић
“
!
фикнути
он
десни
длан
преко
стегнут
леви
песница
,
а
читати
он
се
намакнути
до
сам
обрва
.
—
пст
!
метнути
он
Феђа
кажипрст
на
уста
и
погледати
он
с
пун
значај
,
па
он
онда
полако
прошаптати
овај
цигла
четири
реч
:
„
Ћути
,
радити
и
—
чекати
!
“
и
сав
јесам
попадати
—
ко
на
један
,
ко
на
други
страна
.
неки
јесам
имати
јастук
под
глава
,
али
се
јесам
лепо
наместити
,
те
он
јесам
глава
више
пресамитити
,
па
јесам
зато
хркати
,
да
се
моћи
чак
на
поље
чути
;
неко
јесам
пасти
,
па
и
без
јастук
заспати
.
моћи
јесам
топ
пуцати
—
ти
се
зацело
не
бити
пробудити
.
само
јесам
још
остати
на
љут
разбојиште
капелан
Вића
—
на
далеко
разглашен
ноћни
мегданџија
још
из
доба
свој
ђаковање
.
али
кад
видити
да
јесам
остати
сам
самцит
,
кад
видити
да
он
сав
изневерити
,
—
онда
се
и
он
сневеселити
.
његов
лице
постати
мало
,
по
мало
,
мрачно
и
туробно
.
он
се
удубити
у
неки
мисао
,
ако
се
,
тај
јесам
,
моћи
у
општи
узети
,
да
људи
у
овај
стање
и
моћи
што
да
мислити
.
он
се
од
једном
тргнути
.
један
зрака
с
поље
засенити
он
и
онако
уморан
очи
.
он
погледати
кроз
прозор
.
Величанствен
призор
!
Сунчана
зрак
ведар
илински
јутро
бити
позлатити
околни
вис
и
окосина
;
а
она
два
велик
брест
у
црквен
порта
бити
обливен
румено-златкастом
пена
,
а
са
онај
лим
окован
крста
суводолски
црква
,
бити
упрети
два
светао
влакно
—
права
на
прозор
соб
Вићин
...
поп
Вића
доћи
мало
себе
.
он
погледати
—
свуд
у
наоколо
.
неки
полузлатан
светлост
бити
плинути
и
по
његов
соба
.
она
јесам
осветлити
и
она
,
пиће
,
умор
и
—
мртав
сан
развучен
лице
његов
друг
,
тај
јесам
сад
више
личити
на
неки
врста
леш
,
но
на
људи
који
спавати
.
капелан
проћи
неки
језа
.
он
се
учинити
да
јесам
у
свој
соба
већ
у
пећина
какав
разбојник
,
који
јесам
некакав
надземни
сила
поубијати
.
он
уста
;
али
осетити
да
он
нога
издавати
.
он
сести
.
његов
се
чела
још
више
натуштити
.
он
се
срдити
;
ни
јесам
јесам
знати
,
ни
за
што
,
ни
крошто
.
он
се
срдити
на
свет
Или
и
—
на
суводолски
црква
.
„
за
што
баш
данас
да
осванути
свет
Или
?
...
и
—
кад
јесам
већ
осванути
,
онда
за
што
баш
он
да
славити
суводолски
црква
?
!
мислити
„
јесам
.
—
тај
ја
данас
имати
далеко
прек
пословати
,
но
да
носити
овај
луд
и
преживео
литија
,
и
нехотичан
прошаптати
његов
већ
поплавео
уста
.
у
тај
се
полако
отворити
на
соба
врата
.
у
соб
ући
неко
—
на
прст
.
тај
бити
Јоле
кочијаш
.
он
јесам
давно
и
давно
отимарити
и
напојити
Чинош
и
Ђулаш
—
и
већ
она
и
зоб
дати
.
он
стати
пред
поп
Вића
.
—
Оче
Вића
,
ајде
,
болан
не
бити
—
умити
се
мало
,
очешљати
се
!
...
данас
ти
ваљати
служити
у
црква
.
Вића
он
погледати
.
гледати
он
јесам
дуго
,
дуго
,
па
хтети
он
тек
рећи
:
—
ха
,
угурсуз
један
!
...
ти
ја
се
само
ноћас
извући
...
.
неки
ти
,
нека
...
.
и
отац
Вића
штуцнути
—
два
три
пут
...
.
пасти
ти
ја
шака
—
други
пут
!
...
и
опет
јесам
морати
штуцнути
—
само
сад
нешто
мање
.
он
погледати
с
неки
понос
по
свој
друг
који
јесам
хркати
,
као
поклати
.
—
Видиш
ли
она
?
...
тако
ја
умети
.
Хоће
они
са
ја
да
се
мера
...
.
ето
она
сад
!
...
Мален
јесам
суводолски
црква
.
у
она
не
моћи
стати
ни
пола
онај
свет
,
што
се
овако
о
велик
годет
слегнути
,
као
што
јесам
тај
бити
и
овај
прилика
—
о
свет
Илија
.
онај
стар
и
виђен
људи
и
жена
из
Суводол
и
околни
село
ући
у
црква
.
остати
свет
,
а
нарочито
момчадија
и
женскиња
,
стати
—
нешто
пред
сам
црква
,
нешто
код
јужних
,
а
нешто
код
северни
црквен
врата
.
остати
се
подвојити
на
гомилица
па
стати
где
јесам
ко
згодан
,
а
највише
она
се
бити
искупити
под
брест
.
давно
јесам
доћи
и
стар
поп
Остоја
.
он
отићи
за
десни
певница
.
ту
он
јесам
сад
место
;
али
кад
видити
да
се
црква
напунити
,
а
да
поп
Вића
још
не
почињати
,
он
отићи
у
олтар
.
кад
тамо
,
а
отац
Вића
још
немати
.
—
Шта
јесам
с
поп
Вића
?
упитати
он
Јов
Клисара
.
—
Још
он
немати
.
—
Трчи
...
.
видити
!
...
који
јесам
овај
доба
!
...
Шта
хтети
рећи
овај
народ
?
!
Јова
отићи
.
али
тек
што
јесам
изићи
из
црква
,
опазити
поп
Вића
где
ићи
.
за
он
јесам
ићи
још
један
човек
.
Јов
он
јесам
познавати
.
тај
јесам
бити
—
Јоле
кочијаш
.
отац
Вића
не
хтети
кроз
онај
свет
.
он
скренути
мало
у
страна
—
северни
црквен
врата
.
он
ући
у
црква
,
а
готово
он
ники
и
не
опазити
.
и
још
се
дуго
чекати
.
свет
јесам
ићи
тај
шапат
:
—
Што
овај
не
почињати
?
...
Међа
тај
јесам
поп
Вића
већ
обући
одежда
.
он
хтети
да
ступити
пред
частан
трапез
,
али
у
тај
баш
мах
осетити
неки
тегоба
у
глава
.
Смучи
он
се
.
пробити
он
хладан
зној
,
и
једва
се
дочепати
до
онај
растов
клупица
што
јесам
с
десни
у
олтар
—
онде
баш
где
обично
Јова
држати
мангал
са
жар
.
ту
сести
и
—
зажмурити
.
колико
тако
седети
,
ни
јесам
јесам
знати
.
и
тај
ники
јесам
опазити
,
па
ни
Јова
клисар
.
—
—
—
—
—
—
—
—
—
—
—
у
црква
бити
настати
чудан
тишина
.
тај
јесам
бити
онај
свечан
тајац
,
који
обично
бити
пред
свако
:
„
благословен
царство
...
.
“
и
само
јесам
седити
поп
Остоја
шапутати
некакав
молитва
.
он
јесам
она
поздрављати
:
„
благословен
царство
...
“
за
тај
молитва
јесам
знати
богословија
поп
Вићин
.
и
отац
Остоја
свршити
молитва
.
тај
се
моћи
познат
по
тај
,
што
његов
усна
јесам
више
шапорити
;
али
за
тај
јесам
његов
очи
бити
упрети
у
свет
црквен
двери
,
а
онај
велик
сед
обрва
бити
се
готово
састати
под
онај
читав
сплет
од
бор
,
који
се
бити
па
његов
озбиљан
и
необичан
сетан
чела
натуштити
.
стар
овај
божји
слуга
погледати
јесам
кад
хтети
се
дигнути
свештеников
рука
да
скинути
завеса
са
свет
царски
двери
,
и
кад
хтети
се
заорити
:
„
благословен
царство
!
“
али
се
свештеников
рука
не
дигнути
;
нити
се
његов
глас
чути
.
и
сад
од
једном
нестати
онај
божанствен
тишина
.
она
прекинути
некакав
потмуо
шапут
:
„
Шта
јесам
овај
...
.
Оће
ли
данас
бити
служба
божији
?
...
“
и
Јова
се
клисар
бити
нешто
устумарати
.
тај
се
јесам
моћи
сакрити
од
људи
,
а
нарочито
од
чича
Стевана
,
који
јесам
стајати
напред
пред
људи
.
Јова
ући
у
олтар
—
на
северни
двери
.
не
бити
он
мало
,
па
опет
изаћи
—
на
јужне
двери
.
бити
се
сав
зајапурити
.
он
прићи
отац
Остоја
—
на
прст
.
Саже
се
и
нешто
он
шанути
на
ухо
.
старац
он
оштро
погледати
.
Чисто
се
исправити
.
за
тај
отићи
у
олтар
.
тај
јесам
сав
видети
...
.
сад
настати
опет
тишина
.
али
овај
тишина
не
бити
као
она
први
.
у
онај
јесам
бити
побожан
ишчекивање
,
а
у
овај
неки
страва
.
у
олтар
,
на
десни
страна
,
на
растов
клупица
,
у
пун
црквен
округ
,
бити
се
поп
Вића
завалити
и
—
заспо
.
глава
он
бити
брада
клонути
на
груда
,
а
рука
пасти
на
клупа
—
као
,
бог
с
ми
бити
,
у
мртвац
.
лице
он
бити
прелити
неки
модрикаст
бледило
.
доњи
он
се
усна
отобољити
,
а
с
она
се
повући
неки
врста
влакнаст
расол
.
да
стати
.
пред
овај
се
грозан
појава
скаменити
и
јесам
седити
отац
Остоја
.
он
јесам
бити
у
свет
олтар
,
пред
слика
обесвећење
...
да
ли
да
јесам
се
дотакнути
?
—
овај
смирити
,
овај
благ
божи
слуга
стрести
се
.
он
ухватити
дрхат
.
Поплашио
се
—
први
пут
у
свој
живот
.
он
се
мало
замислити
.
он
пружити
рука
и
метнути
јесам
злосрећан
поп
Вића
на
рам
.
дрмнути
он
мало
.
поп
Вића
прогледати
.
тај
бити
страшан
поглед
—
поглед
мртав
пијан
.
—
устати
,
благо
он
шанути
седити
свештеник
.
али
овај
шапут
као
гром
с
небо
затутњити
у
уш
несрећан
поп
Вића
.
он
устати
,
али
се
почети
љуљати
.
—
скидати
се
!
поп
Вића
само
исколачити
очи
па
звер
.
он
поћи
частан
трапез
.
изгледати
јесам
,
као
да
он
се
чинити
,
да
он
тамо
неки
посао
чекати
.
тако
нешто
једнако
он
се
врсти
по
глава
—
још
од
јутрос
.
седити
свештеник
наћи
се
у
чудо
.
али
он
се
од
једном
исправити
—
за
читав
један
шака
,
а
очи
он
заблистати
неки
светитељски
ватра
.
—
Стана
,
синак
!
повикати
он
слаб
,
у
сам
душа
продирући
,
глас
.
поп
Вића
стати
—
као
укопати
.
—
А
што
,
отац
Остоја
?
...
.
време
јесам
.
да
почети
.
данас
јесам
св
.
Или
.
данас
славити
наш
црква
.
отац
Остоја
он
погледати
—
тужно
.
—
А
што
...
а
што
—
питати
?
...
Што
бог
не
тражити
од
болан
постати
,
ни
—
од
пјан
молитва
!
...
ти
јесам
пијан
,
мој
весео
синак
!
.
.
поп
Вића
јесам
само
бленути
у
отац
Остоја
.
—
Скина
се
.
и
поп
Вића
јесам
слушати
—
као
мало
дете
.
он
скинути
одежда
,
епитрахиљ
,
па
—
поћи
.
—
А
стихар
?
поп
Вића
погледати
низа
себе
.
Још
јесам
ваљати
скинути
и
наруквица
,
појас
и
стихар
.
и
он
тај
сав
поскидати
.
—
сад
седити
—
ту
,
рећи
он
благо
отац
Остоја
.
поп
Вића
сести
—
на
исти
клупа
.
црква
јесам
пун
народ
,
додати
шапут
стар
свештеник
...
да
ти
таки
не
видити
—
мој
добросрећник
!
.
.
за
тај
се
отац
Остоја
јесам
обући
,
па
као
сенка
прићи
частан
трапез
.
метанисати
—
три
пут
.
пољубити
свет
еванђеље
—
три
пут
;
раширити
рука
,
подигнути
она
небо
,
и
његов
блед
уста
стати
шаптати
опет
онај
молитва
.
у
тај
мах
,
рећи
бити
,
сам
се
завеса
скинути
са
царски
двери
,
и
онда
свод
мален
суводолски
црква
одјекнути
онај
свет
,
оно
узвисити
,
онај
божанствен
:
„
благословен
царство
,
отац
и
син
и
свјатаго
дух
—
њиње
и
присно
и
во
вјеки
вјеков
!
...
“
„
амин
!
“
одговорити
иза
леви
певница
учитељ
Мирко
,
и
цео
се
онај
свет
стати
крстити
и
бог
молити
.
----
свет
јесам
литургија
почети
.
и
онај
се
свет
одиста
учинити
као
да
оно
јесам
њихов
стар
поп
Остоја
,
већ
какав
,
с
небо
послан
,
божји
угодник
.
али
кад
изаћи
на
амвон
и
благо
погледати
по
народ
,
онда
кроз
онај
народ
проћи
тијан
шум
...
.
отац
Остоја
држати
јесам
у
рука
стар
—
као
восак
жут
дрвен
крст
,
што
он
јесам
некакав
побожан
хаџија
још
пре
сто
година
донети
из
Јерусалим
и
поклонити
суводолски
црква
.
по
лице
он
се
просути
она
вечан
,
она
милосрдан
,
она
простодушан
благост
,
а
очи
јесам
он
блистати
тајнен
светитељски
ватра
,
што
бедан
и
невољан
крава
и
загрејавати
,
а
окорео
грешник
пржити
и
—
сагоревати
.
сад
у
црква
настати
свечан
тајац
.
седити
свештеник
почети
:
—
деца
мој
,
Суводољанин
мој
,
и
ви
браћа
из
други
крај
,
—
син
светити
Христов
црква
—
помолити
се
са
ја
за
један
,
господа
бог
,
да
ми
сачувати
од
напаст
лукав
људи
!
...
Тешко
јесам
народ
који
оваки
људи
повући
за
себе
.
с
тај
јесам
јесам
Христос
спаситељ
у
свој
молитва
господњи
рећи
:
„
,
...
и
не
веда
ви
во
искушеније
,
но
избавити
ми
от
лукаваго
!
...
“
Чак
онамо
до
северни
врата
опазити
се
неки
комешање
.
отац
Остоја
погледати
.
јесам
се
преварити
.
на
сам
врата
бити
се
почети
кривити
некакав
развучен
лице
.
тај
бити
Тома
брицо
,
до
он
Јевта
Белобрк
,
а
мало
даље
и
Секула
Смуђ
и
Тадија
Врљо
.
отац
Остоја
се
чисто
исправити
.
Чело
он
се
натуштити
,
а
обрва
се
над
сам
очи
намакнути
.
—
умукнути
ви
тамо
!
овај
збор
јесам
сазвати
ви
.
овај
јесам
збор
господњи
!
и
,
о
чудо
,
онај
лице
нестати
—
као
да
у
земља
пропасти
.
за
тај
седити
свештеник
почети
опет
благо
—
као
да
ништа
ни
бити
јесам
.
—
Хоћу
баш
да
ви
нешто
упитати
—
к'о
деца
свој
.
ви
ту
имати
пуно
вредан
виђен
и
на
далеко
чувен
домаћин
.
како
бити
ви
бити
,
кад
бити
се
неки
у
ваш
дом
ушуњати
,
па
почети
да
наговарати
ваш
чељад
да
свој
старешина
не
слушати
?
—
не
моћи
бити
,
да
ви
јесам
опазити
онај
зло
,
од
ко
јесам
се
ја
преп'о
?
...
.
видити
ви
тај
,
деца
,
који
јесам
тај
људи
—
што
поћи
по
народ
тај
завадити
отац
са
син
,
син
с
отац
,
пријатељ
с
пријатељ
?
!
...
какав
добра
доносити
тај
људи
,
што
наговарати
народ
да
свој
власт
не
слушати
?
...
ја
ви
,
деца
,
казати
,
да
тај
људи
не
жети
овај
земља
добра
,
а
и
ако
жети
,
који
вајда
,
кад
тако
радити
,
како
хтети
и
она
сам
и
ми
и
сав
земља
снаћи
тешко
зло
...
.
Мог
ли
,
деца
,
бити
кућа
без
свој
старешина
,
село
без
свој
кмет
,
капетанија
без
свој
капетан
?
не
моћи
,
тај
ви
сав
знати
.
А
имати
свој
домаћин
,
а
не
слушати
он
,
тај
јесам
,
колико
и
немати
он
...
у
који
кошница
нем
матица
—
ви
знати
шта
бити
и
од
чела
...
.
права
несрећа
.
ту
мрети
сав
кошница
.
тако
јесам
и
са
један
дом
у
који
се
не
знати
,
ни
ко
јесам
стар
ви
ко
јесам
млад
;
тако
јесам
исто
и
са
један
село
,
у
који
јесам
кмет
нигде
и
ништа
...
.
у
који
се
село
не
слушати
кмет
,
у
који
се
срез
не
вермати
капетан
,
у
тај
се
село
,
у
тај
се
срез
слушати
лопов
,
харамија
,
паликућа
и
убилац
;
у
тај
село
,
у
тај
срез
влада
онај
ко
јесам
јак
и
бесан
;
тамо
јесам
женик
зло
,
а
невеста
он
јесам
напаст
.
знати
ли
,
деда
,
где
јесам
сад
учестати
паљевина
,
отмица
и
лоповлук
?
—
тамо
,
где
се
сваки
дан
збацивати
кмет
;
тамо
,
где
се
разбијати
судница
и
отимати
општински
печат
;
тамо
,
где
један
пијан
гомила
оглашивати
сам
себе
да
јесам
јаван
збор
,
па
после
чинити
шта
хтети
,
а
тај
свој
обестан
радња
ударати
печат
законитост
,
и
сваки
,
ко
она
се
не
поклонити
,
гроза
—
угарак
и
кијак
...
.
смети
ли
свет
погледати
у
очи
?
—
ми
овај
зло
,
ми
овај
напаст
раздирати
—
сто
пут
горе
но
да
ми
беснити
вући
растрзати
...
.
Тешко
овај
јадан
народ
,
ако
он
овако
разломити
дочепати
бесан
вихор
какав
изненадан
светски
олујина
.
тај
хтети
ми
вихорити
као
рашчешљан
перје
разнети
у
незнан
.
земља
хтети
овај
постати
црн
згариште
.
по
она
хтети
наш
душман
сав
пир
пировати
.
ја
хтети
постати
туђ
измећар
...
.
Краљевић
Марка
и
Милош
Обилић
—
тај
хтети
бити
за
ми
име
без
значај
,
као
што
хтети
и
ја
бити
мртав
и
за
себе
и
за
цео
свет
.
така
судба
чекати
овај
земља
ако
се
за
време
не
вратити
сваки
на
свој
место
.
и
народ
имати
сав
образ
—
онако
исто
као
и
поједини
људи
.
Шта
јесам
још
у
ми
остати
на
што
се
зао
дух
јесам
кал
бацити
?
деца
мој
,
Суводољанин
мој
,
и
ви
браћа
из
други
село
и
општина
,
учити
свој
млад
да
ви
слушати
поштовати
,
какотати
и
она
и
њихов
млад
поштовати
!
сељанин
неки
слушати
свој
кмет
,
а
село
свој
капетан
!
...
стар
неки
бити
добар
свој
млад
;
а
власт
неки
бити
заштита
правда
,
одбрана
слаб
,
чувар
ред
и
законитост
!
А
ја
сав
—
што
ми
јесам
год
,
—
искупити
се
око
свој
Краљ
;
јер
јесам
он
домаћин
у
дом
народни
...
пазити
добро
што
хтети
ви
рећи
!
.
.
он
јесам
град
народни
.
он
јесам
наш
уздање
.
.
кад
тај
град
опасивати
још
један
зид
—
зид
чист
синовљи
љубав
наш
,
онда
он
никакав
људски
сила
освојити
не
моћи
!
.
.
—
деца
мој
,
Суводољанин
мој
—
ја
јесам
сад
свој
...
не
д'о
ви
бог
знати
,
како
јесам
тај
бити
под
туђина
!
...
.
и
он
застати
.
погледати
горе
—
рек'о
бити
сам
престол
свевишњи
...
.
Рашири
оба
рука
и
подигнути
она
у
вис
.
његов
лице
синути
неки
надземски
радост
,
а
два
крупан
суза
скотрљати
он
се
с
борити
на
бор
,
док
се
најпосле
не
изгубити
у
онај
,
као
снег
бео
,
брада
.
он
викнути
потресен
глас
:
—
господа
Божа
мој
!
...
погледати
милостив
ока
твој
на
овај
измучен
народ
мој
!
.
.
не
дати
,
господа
Божа
,
молити
ти
се
,
да
он
зао
дух
наводити
на
пут
искушеније
,
но
избавити
он
от
лукаваго
!
...
и
сав
се
онај
свет
отићи
крстити
и
бог
молити
.
—
—
—
—
—
—
—
—
—
—
после
јесам
бити
литија
.
XИ
јесам
проћи
ни
неколико
дан
по
св
.
Илија
,
а
већ
јесам
капетан
Неша
добити
надлежан
путем
налог
да
по
известан
тужба
испитати
неки
сведок
што
јесам
се
десити
на
служба
на
св
.
Или
у
суводолски
црква
.
ево
име
тај
сведок
:
Тома
брицо
,
Јевта
Белобрк
,
Секула
Смуђ
,
Ђиле
Ђеврековић
,
Живојин
Срндаћев
и
Тадија
Врљо
.
у
тај
акт
бити
јесам
забележити
и
:
јола
кочијаш
,
Радак
и
Радојица
Смиљанин
,
али
јесам
сав
три
овај
име
превући
црвен
плајваз
.
тај
се
ни
до
данас
јесам
моћи
сазнати
ни
ко
јесам
тај
учинити
,
ни
за
што
јесам
тај
учинити
.
она
капетан
Неша
јесам
хтети
ни
звати
.
остати
јесам
сав
звати
.
и
они
јесам
сав
доћи
.
најпре
јесам
испитати
Тома
брицо
.
ево
како
јесам
он
сведочити
:
„
ја
,
мој
посинак
—
Јевта
Белобрк
,
Секула
Смуђ
,
Феђа
књижар
и
Ђиле
Ђеврековић
—
одвести
се
сад
у
очи
св
.
Илија
суводолски
црква
.
она
славити
св
.
Или
.
одвести
ми
јесам
кочијаш
Јоле
.
сав
јесам
свратити
кућа
поп
Вићин
.
звати
ми
јесам
човек
.
благ
јесам
дан
.
у
вече
поћи
сав
права
црква
на
бденије
—
сем
јола
,
који
јесам
остати
да
намирити
коњ
.
кад
тамо
,
сиромах
поп
Вића
—
ударити
на
белај
!
Распирлитао
се
поп
Остоја
-—
као
да
се
помамити
.
Чим
долет
,
он
дочепати
кључ
,
затворити
црква
и
отићи
као
да
јесам
он
Фурије
спопасти
.
ја
се
онде
по
црквен
порта
окренути
мало
на
и
отићи
.
тако
јесам
—
кад
човек
остарити
,
он
и
памет
попустити
...
.
ето
за
што
у
суводолски
црква
јесам
бити
у
очи
св
.
Илија
бденије
...
„
сутра
дан
јесам
бити
још
велик
брука
и
тај
у
сам
црква
,
или
,
боље
рећи
,
у
сам
свет
олтар
.
ја
сав
отићи
још
на
први
звоно
.
отац
Вића
отићи
у
олтар
и
обући
се
и
таман
да
отпочети
служба
божји
,
а
на
тај
отац
Остоја
долетити
као
смушен
,
јурнути
у
олтар
и
викнути
,
да
јесам
он
сав
моћи
чути
:
—
Дол
одежда
;
епитрахиљ
вамо
дати
!
.
Брже
!
!
...
„
и
сиромах
поп
Вића
,
јесам
имати
куд
ни
камо
,
свући
се
.
А
шта
јесам
и
моћи
друго
да
радити
?
...
да
се
противити
?
...
не
ићи
.
благ
јесам
дан
.
пун
црква
народ
.
брука
бити
бити
сто
пут
гора
...
.
најпосле
,
и
млад
јесам
.
добро
јесам
учинити
.
„
на
овај
се
моћи
заклети
на
сто
еванђеље
.
“
овако
јесам
исто
сведочити
и
Јевта
Белобрк
,
Секула
Смуђ
и
Ђиле
Ђеврековић
.
истина
,
не
баш
исти
ред
и
реч
,
али
у
главном
не
валити
ни
запета
.
па
и
како
бити
другојаче
и
моћи
сведочити
,
кад
вео
,
да
јесам
сав
заједно
бити
у
суводолски
црква
и
у
очи
св
.
Илија
и
на
сам
дан
св
.
Илија
,
и
кад
казати
,
да
јесам
оно
,
о
шта
јесам
сведочити
,
свој
уш
слушати
?
...
Секула
Смуђ
на
крај
свој
сведоџба
још
јесам
додати
,
да
се
на
тај
реч
моћи
заклети
у
сто
црква
;
Јевта
Белобрк
—
у
сто
судовати
.
Ђиле
јесам
само
казати
,
да
се
на
тај
моћи
заклети
,
а
ништа
више
.
протокол
о
испит
овај
сведок
водити
јесам
Божа
практиканат
,
а
Неша
капетан
присуствовати
јесам
док
се
год
ствар
јесам
иследити
како
требати
.
он
јесам
мотрити
да
се
све
записати
што
људи
по
душа
казати
да
јесам
бити
.
у
осталом
,
испит
овај
сведок
присустволи
јесам
и
ђакон
Млађа
и
Зега
кафеџија
.
Још
исти
вече
овај
јесам
акт
послати
у
Н
...
.
преосвештени
владика
.
тај
исти
недеља
доћи
капетан
Неша
надлежан
путем
налог
,
да
с
место
спровести
отац
Остоја
,
парох
суводолски
на
издржавање
једномесечни
епитимија
у
манастир
Р
...
.
и
да
он
предати
игуман
Партеније
,
старешина
поменут
манастир
,
који
јесам
—
велим
се
у
тај
писма
—
отпуштен
налог
,
како
имати
поступити
са
осуђен
парох
суводолски
.
некако
баш
тај
дан
и
заћи
јесам
у
„
Глас
православље
“
један
нотица
овај
садржај
:
„
од
како
посао
овај
јадан
земља
млатати
напредњак
,
сав
ми
јесам
поћи
наопако
.
Самовлашће
и
разврат
куд
се
год
човек
окренути
.
од
тај
ми
јесам
ни
сам
свет
црква
поштедити
.
на
што
још
јесам
пљунути
обест
напредњачки
?
!
овај
јесам
дан
читуља
њихов
тежак
грех
још
један
рубрика
постати
богат
.
један
њихов
креатура
,
познат
поп
Остоја
,
парох
суводолски
,
у
очи
сам
црквен
патрона
,
самовласно
закључати
црква
,
само
да
не
бити
његов
капелан
држати
бденије
као
што
се
тај
чинити
свакад
у
очи
св
.
Илија
.
па
он
и
тај
не
бити
доста
,
већ
сутра
дан
,
баш
у
момент
кад
јесам
поп
Вићентије
хтети
да
отпочети
служба
божји
,
подбоден
партијски
заслепљеност
,
поп
Остоја
,
као
суманут
,
улетити
у
олтар
,
па
се
раздерати
на
свој
јадан
капелан
колико
он
грло
доносити
:
—
„
Одежду
доле
!
“
„
и
тако
он
забранити
да
тај
дан
служити
.
„
овај
јесам
чудо
од
дрскост
,
сав
онај
свет
,
што
бити
доћи
црква
да
се
бог
помолити
и
да
чути
слово
божји
,
свој
уш
чути
и
свој
очи
видети
,
и
од
чудо
се
каменити
.
дело
јесам
овај
већ
иследити
и
потпуно
доказати
.
Суштина
кривица
као
и
њен
тежиште
легати
у
тај
,
што
јесам
поп
Остоја
„
самовласно
“
и
„
насилан
“
присвојити
владичански
власт
и
један
свештеник
,
у
чин
себе
раван
,
одузети
епитрахиљ
...
.
али
ја
сумњати
,
да
хтети
напредњак
овај
свој
апостол
за
овај
јаван
скандал
и
један
длачица
из
брада
ишчупати
...
.
Видећете
,
да
хтети
од
сав
овај
бити
:
изести
вук
магарац
...
.
“
тај
некако
дан
,
донети
јесам
и
„
самоуправа
"
један
белешка
о
исти
догађај
.
Белешка
јесам
носити
наслов
:
„
Напредњачко
насиље
свуд
па
и
у
црква
.
“
из
тај
белешка
ја
вадити
овај
што
ићи
:
„
имати
да
пренотирати
још
један
напредњачки
брука
.
како
она
јесам
први
,
тај
јесам
сигурно
,
да
хтети
бити
ни
последњи
.
суводолски
црква
слава
св
.
Или
.
старати
и
добро
познати
власнички
скутоноша
,
поп
Остоја
,
увртети
себе
у
глава
,
да
хтети
што
год
што
год
наудити
свој
капелан
,
поп
Вића
,
свој
„
начелан
противник
“
—
ако
он
не
дати
да
у
очи
црквен
слава
држати
бденије
.
он
дочепати
од
црква
кључ
,
и
не
хтети
он
дати
на
толики
молба
први
људи
у
Суводол
.
народ
јесам
сав
ноћ
врвити
црква
,
па
кад
јесам
видети
затворен
,
он
се
враћати
сетан
кућа
.
но
поп
Остоја
ни
тај
не
бити
доста
.
у
тренутак
,
када
јесам
поп
Вића
хтети
да
отпочети
служба
божји
,
онај
окорео
грешник
,
као
бесомучан
,
јурнути
у
црква
и
на
груб
начин
смакнути
одежда
отац
Вића
и
забранити
он
да
служити
...
.
„
ја
сад
питати
:
кад
овако
напредњак
радити
јавно
и
у
сред
свет
храм
божји
,
пред
лице
толики
народ
,
а
да
шта
ли
они
чинити
—
онако
испод
рука
—
у
мрак
?
!
.
„
да
јесам
овако
што
ма
ко
други
урадити
,
не
бити
он
мајка
окадити
ни
пет
година
затвор
...
.
одлетети
бити
он
брада
—
као
да
нигда
ни
бити
јесам
.
А
овако
,
кад
јесам
тај
само
отац
Остоја
—
седити
и
сваки
поштовање
достојан
божји
слуга
,
као
што
бити
се
о
он
по
који
затуцан
напредњак
изразити
,
—
видети
,
хтети
за
тај
ни
уво
мрднути
,
хтети
он
,
просто
,
ни
глава
заболети
.
какав
јесам
ствар
напредњак
забашуривати
,
а
да
овај
не
забашурити
!
.
све
што
моћи
да
бити
,
тај
јесам
,
што
хтети
,
да
бити
замазати
безазлен
Суводољанин
очи
,
свој
добар
,
старина
послати
у
који
богат
манастир
на
десетак
дан
епитимија
,
тај
хтети
се
овај
седити
божји
слуга
,
тај
прилика
,
мало
и
и
прочастити
...
.
ако
отац
Остоја
,
онако
с
немоћан
страна
,
оглодати
кошчица
један
или
двоје
прасадима
,
један
или
двоје
јагњадима
;
ако
који
боца
стар
манастирски
вино
пирнути
за
душа
,
—
тај
,
ваљда
,
хтети
бити
противно
свет
канон
...
.
“
—
Вал
,
људи
,
ако
јесам
овај
и
пола
истина
шта
овај
писати
,
онда
бити
тај
поп
ваљати
за
језик
обесити
,
—
говорити
јесам
они
,
који
јесам
горњи
нотица
прочитати
,
а
који
јесам
познавати
ни
отац
Остоја
ни
отац
Вића
.
.
онај
дан
,
кад
јесам
Божа
практикант
саопштити
отац
Остоја
решење
преосвештени
владика
,
који
јесам
осудити
на
месец
дан
епитимија
,
тај
јесам
се
десити
и
учитељ
Мирко
и
чича
Стеван
,
кмет
суводолски
,
и
газда
Вуле
,
побратити
Јолов
,
који
бити
доћи
у
Суводол
да
обићи
свој
пушница
.
Чича
Стеван
одмахнути
глава
.
он
погледати
у
отац
Остоја
,
па
у
учитељ
Мирка
,
па
у
газда
Вуле
.
—
пих
,
сав
зло
и
горе
!
рећи
хтети
више
у
себе
газда
Вуле
.
тај
јесам
,
знати
већ
,
масло
онај
препреден
лисац
.
Учитељ
јесам
Мирко
гледати
предати
се
и
нешто
мислити
.
—
Па
кад
велим
,
синак
,
да
поћи
?
упитати
г
.
Божа
отац
Остоја
,
а
по
лице
он
се
просути
неки
ведрина
,
што
јесам
давати
чист
и
неокаљан
душа
.
—
Па
...
.
отац
Остоја
,
бог
ја
,
поћи
од
мах
!
...
.
Још
данас
...
.
никако
друкчије
...
.
Шта
хтети
?
—
закон
јесам
закон
.
тако
ја
јесам
на
ређен
.
—
Па
да
поћи
синак
.
и
они
јесам
се
тај
дан
кренути
.
газда
Вуле
јесам
одмах
послати
један
на
коњ
да
брзо
отићи
у
Б
...
.
они
јесам
поћи
мало
доцније
.
али
јесам
опет
стигнути
за
вид
.
до
вечера
јесам
се
рахат
и
одморити
.
с
десни
,
до
отац
Остоја
,
посадити
ја
,
с
леви
учитељ
Мирка
;
до
ја
сести
чича
Стеван
,
а
до
учитељ
газда
Вуле
.
Још
бити
три
празан
место
.
једно
јесам
за
јола
,
знати
јесам
;
а
она
други
два
?
—
за
газдарица
Јела
и
њен
ћер
Мара
—
мислити
јесам
.
таман
сипати
чорба
,
кад
ето
и
јола
.
за
он
ући
и
Мара
.
њен
се
лице
чисто
запламтити
;
а
они
радостан
поглед
—
као
да
јесам
хтети
покликнути
:
„
Ева
он
—
доћи
јесам
!
.
.
“
—
ама
,
где
јесам
,
човек
?
!
.
.
Баш
јесам
заслужити
да
ти
преврнути
тањир
,
рећи
хтети
он
газда
Вуле
усиљен
шал
и
некако
он
испитивати
поглед
...
.
они
јесам
се
разумети
.
Јоле
се
само
осмехнути
.
ама
он
тај
осмех
бити
сетан
.
видети
јесам
.
—
де
седити
!
...
ето
,
и
ја
тек
што
почети
,
окренути
газда
Вуле
нешто
слободан
глас
.
—
—
—
—
и
ја
јесам
вечерати
—
господски
вечерати
.
сад
знати
за
што
јесам
онај
коњаник
из
Суводол
онако
дојурити
.
па
и
пак
ја
јесам
појести
ни
десет
залогај
.
јесам
моћи
—
што
хтети
крити
.
и
мој
поглед
и
мој
мисао
отимати
јесам
се
тамо
—
где
јесам
она
бити
.
онај
велик
орман
бити
бацити
полупровидан
одсенак
.
она
јесам
ту
стати
и
—
дворити
ми
.
кад
бити
јесам
год
погледати
,
њен
бити
очи
побећи
—
куд
бити
.
некад
јесам
к'о
гледати
у
слика
краљевски
дом
,
а
некад
у
онај
цвеће
што
јесам
на
њен
сточић
.
али
,
залуду
она
,
видети
јесам
ја
...
.
њен
јесам
мисао
бити
на
други
место
.
једном
она
уграбити
поглед
.
она
се
запламтити
.
обор
очи
,
па
отићи
гледати
некуд
—
у
незнан
.
никад
јесам
леп
видети
јесам
.
тај
бити
слика
мој
бон
,
али
и
мој
златан
,
сан
.
онај
вилински
стас
,
онај
анђеоски
лице
,
па
онда
онај
велик
,
онај
паметан
плав
очи
што
она
засењавати
дуг
свилен
трепавица
;
онај
златно-плавкасте
витица
што
се
неатно
играти
по
њен
спретан
бео
чела
;
онај
дуг
,
густ
кос
,
што
се
као
златан
паперје
бити
просути
у
некакав
необичан
неред
,
па
онда
онај
мек
поглед
,
поглед
што
заносити
,
што
очаравати
,
—
видети
јесам
ја
...
.
он
ја
јесам
провести
кроз
сав
фаза
онај
љутити
заносан
грозница
.
он
ја
јесам
поново
у
живот
вратити
...
.
ја
бити
престати
да
јести
.
—
ти
јесам
из
Београд
,
синак
?
тргнути
ја
као
иза
какав
занос
отац
Остоја
.
осетити
јесам
неки
топлина
уз
образ
.
нем
сумња
овај
ја
јесам
старина
хтети
опоменути
да
ја
јесам
јесам
за
домаћинов
сто
.
—
јесам
,
пречастан
онај
,
одговорити
он
...
.
из
Београд
јесам
.
—
хм
,
из
Београд
,
ја
...
.
тако
јесам
,
мој
синак
...
Шта
хтети
...
.
ето
,
да
ти
јесам
ко
казивати
шта
ја
овамо
патити
,
јесам
ли
,
ти
не
бити
моћи
веровати
?
знати
све
.
Причао
ми
јесам
газда
Вуле
.
тај
јесам
и
за
он
и
његов
кућа
,
мој
синак
,
несрећа
права
.
ако
јесам
ја
ту
,
дијета
,
крив
,
или
овај
мој
кмет
Стеван
,
или
овај
наш
учитељ
,
тај
јесам
и
газда
Вуле
.
његов
јесам
механа
,
истина
;
али
механа
јесам
механа
.
ко
ти
ту
не
доћи
и
не
отићи
?
!
сад
више
но
икад
...
него
,
збиља
,
бог
ти
,
синак
,
познавати
ли
ко
год
од
тај
наш
горе
господа
?
...
.
знати
ли
они
што
год
за
овај
наш
невоља
?
—
ја
мислити
,
да
знати
,
пречастан
отац
,
одговорити
он
.
—
Па
по
бог
,
дијета
,
шта
она
бити
,
те
пустити
—
да
овај
народ
овако
страдати
?
—
—
и
ја
се
сав
тај
чудити
,
прихватити
чича
Стеван
...
.
зар
не
видити
,
људи
,
да
се
овај
сав
разобручати
?
...
.
—
бог
ја
,
ако
овако
и
даље
остати
,
хтети
ваљати
,
па
неки
ја
казати
ко
шта
хтети
,
приметити
учитељ
Мирко
...
за
тај
се
окренути
јола
:
—
и
ти
јесам
онда
бити
у
Суводол
.
тај
јесам
она
и
довести
.
сав
ја
се
чинити
,
да
оно
ти
и
допратити
попасти
Вића
до
црква
?
—
Јоле
јесам
трљкати
један
крај
од
свој
салвета
и
гледати
у
учитељ
Мирка
.
бити
се
замислити
.
—
Па
?
—
ти
јесам
видети
све
...
.
јесам
ли
?
—
—
видети
јесам
,
одговорити
Јоле
.
—
А
знати
ли
ко
јесам
за
оно
осудити
?
—
—
знати
...
.
—
и
ви
јесам
сведочити
?
—
ја
не
,
упасти
он
Јоле
у
реч
.
неки
ја
јесам
изоставити
.
добро
јесам
учинити
;
али
и
да
ја
јесам
изоставити
,
ја
бити
казати
истина
и
—
тај
отац
Остоја
не
бити
помоћи
.
један
против
шест
—
отпадати
.
данас
правдати
страдати
са
лажан
сведоџба
.
данас
,
сведок
метати
у
апс
ни
кривити
ни
дужне
,
а
отуд
вадити
онај
који
јесам
давно
и
давно
требати
да
затегнути
штранга
...
.
јесам
овај
само
„
гостионица
без
сведок
“
.
она
јесам
пуно
—
где
се
год
човек
макнути
!
...
—
бог
ја
јесам
настати
зао
време
,
упасти
он
у
реч
чича
Стеван
кмет
...
.
хајати
,
капетан
'
Васа
,
где
ли
јесам
!
...
ја
,
бог
,
да
сад
нешто
устати
из
гроб
!
...
.
не
бити
познати
свој
капетанија
...
.
—
е
,
да
устати
,
приметити
отац
Остоја
,
—
шта
бити
и
он
кукавац
моћи
учинити
?
—
замолити
бити
бог
да
опет
легнути
у
гроб
—
да
наш
брука
не
гледати
,
одговорити
учитељ
Мирко
.
овај
се
свет
извитоперити
.
истина
,
јесам
сав
;
али
који
вајда
,
кад
се
онај
,
што
ваљати
,
завући
у
мишји
рупа
,
па
отуд
само
сеирити
.
сад
се
и
они
не
остављати
на
мир
.
ево
,
ја
не
припадати
ни
један
партија
,
па
јесам
ономад
за
ја
у
два
мах
звиждати
и
звонити
.
А
за
што
?
Што
јесам
ја
понудити
свој
карта
,
а
ја
јесам
не
хтети
узети
.
сад
многи
отресати
уш
,
ама
доцкан
.
тако
ми
и
требати
!
ево
,
ја
глава
,
гледати
јесам
у
онај
Феђа
као
,
бог
ја
опростити
,
у
светац
.
сиромах
Рада
Ђеврек
—
он
се
клети
он
;
а
богме
,
он
бити
и
данас
бити
жив
да
он
синути
јесам
узети
за
учитељ
.
ја
он
,
истина
,
познати
,
али
доцкан
...
.
ја
јесам
освићао
,
слушати
он
.
најрадије
јесам
говорити
о
рад
,
о
радник
,
о
капитала
и
о
ћивта
.
он
јесам
по
говор
од
глава
до
пета
апостол
рад
,
заштитник
рад
;
а
од
кад
се
родити
,
па
до
данас
,
још
јесам
свој
рад
заслужити
ни
марјаш
.
ја
он
једном
баш
тај
пребацити
...
знати
ли
шта
ја
јесам
одговорити
?
—
и
,
јесам
,
рећи
,
ја
и
јесам
никад
ништа
зарадити
...
Што
ја
не
упитати
за
узрок
?
...
.
ти
знати
,
да
сваки
појава
имати
сав
узрок
.
ето
,
и
ја
сад
живити
од
туђ
зној
,
од
туђ
зарада
.
А
за
што
?
—
Што
јесам
и
сам
створ
данашњи
ћивтински
друштво
.
онај
ја
јесам
учити
рад
.
онај
ја
јесам
учити
да
бити
паразит
.
и
баш
за
тај
јесам
потреба
да
се
живо
на
тај
радити
како
бити
се
данашњи
друштво
други
праведан
основа
дати
.
ја
јесам
се
,
рећи
ја
неки
свечан
нагласак
,
тај
посветити
.
—
—
и
ја
бити
он
,
наставити
учитељ
даље
,
тај
и
поверовати
;
али
,
ево
белај
—
он
јесам
бити
учитељ
Ђиле
.
па
шта
он
јесам
научити
?
да
најпре
страћити
сав
очин
готовина
;
за
тај
да
задужити
отац
;
а
после
?
—
да
он
осрамотити
...
.
ко
јесам
моћи
веровати
пре
долазак
Феђин
у
кућа
Ђеврекову
,
да
хтети
сиромах
Рада
допасти
апс
због
банкротство
?
па
упитати
се
даље
:
Чим
он
се
сад
занимати
ђак
?
—
какав
он
јесам
рад
научити
?
—
да
напад
миран
путник
по
друм
,
да
она
утрампљава
радикалски
карта
;
а
,
ако
до
какав
згодица
доћи
,
да
и
по
који
кеса
који
одсек
...
сад
јесам
,
како
чути
,
отићи
још
и
даље
.
постати
јесам
харамија
;
он
претити
угарак
.
ко
угарак
претити
,
не
моћи
бити
,
а
да
он
се
он
ма
у
који
прилика
јесам
осладити
.
—
А
ко
ви
јесам
тај
?
—
упитати
она
ја
и
нехотичан
.
Јоле
погледати
у
газда
Вуле
,
а
г
.
Вуле
се
окренути
ја
:
—
То
јесам
онај
што
јесам
ономад
забад'о
нож
у
астал
.
онда
јесам
из
кафана
избацити
и
он
и
његов
друг
,
а
вечерас
јесам
изјурити
на
поље
цео
радикалски
скупштина
.
даље
се
више
не
моћи
.
Вечерас
јесам
на
њихан
очи
бацити
њихов
карта
у
ватра
.
сад
?
—
Што
хтети
бити
—
нек
бити
.
—
за
она
се
и
не
смести
даље
,
прихватити
Јоле
глас
особит
решеност
.
куда
јесам
до
сад
ићи
моћи
јесам
и
знати
.
сад
она
се
већ
губити
пут
.
једно
говорити
народ
по
збор
,
друго
један
с
други
по
соба
,
а
трећи
се
мести
по
глава
поједини
првак
њихов
.
и
они
јесам
се
почети
пометати
—
као
ждрал
.
не
бој
се
неуспех
,
колико
сувише
велик
победа
.
они
као
да
јесам
већ
видити
;
али
она
хватати
језа
,
што
ништа
разговетно
не
моћи
да
видити
иза
тај
победа
...
.
тако
ја
јесам
од
прилаке
ономад
говорити
на
растанак
г
.
Среја
.
и
Јоле
мало
застати
,
па
хтети
се
тек
окренути
ја
:
—
и
о
ви
јесам
,
господин
,
говорити
.
и
он
знати
све
...
.
Ћутао
јесам
цео
пут
.
бити
јесам
веома
брижан
.
једном
хтети
ја
се
окренути
:
—
Мор
,
Јоле
,
видити
ли
,
да
јесам
се
веома
заухтали
.
у
наш
јесам
ред
пробити
елемент
двојак
.
један
јесам
доћи
—
да
се
наш
успех
користити
;
други
—
што
ми
не
разумети
.
и
ја
хтети
баш
онда
насести
,
кад
ми
се
учинити
,
да
јесам
на
врхунац
свој
моћ
,
свој
победа
...
.
Чудан
јесам
овај
народ
!
.
.
збиља
,
чути
ти
онај
што
предлагати
,
да
ми
,
чим
победити
и
ући
у
скупштина
,
први
посао
бити
,
да
повратити
батина
.
и
он
јесам
тај
изговорити
с
така
безазленост
,
да
ја
јесам
просто
помести
.
А
он
ја
се
учинити
далеко
одан
наш
ствар
но
онај
други
...
.
после
,
оно
,
што
се
догодити
с
наш
други
?
...
Јоле
,
онај
јесам
страшно
;
а
још
јесам
страшан
,
што
јесам
тај
извршити
наш
први
људи
...
.
Јоле
,
ја
ти
уверавати
—
такав
дело
далеко
јесам
од
оштар
срество
,
који
се
ја
у
борба
с
наш
политички
противник
служити
смети
.
г
.
Среја
јесам
тај
изговорити
неки
глас
који
јесам
и
јесам
морати
веровати
.
али
он
јадник
не
знати
ни
девети
шта
којекакав
несрећник
по
народ
радити
,
а
све
метати
на
рачун
радикалски
странка
.
—
моћи
,
побратимити
,
да
она
бранити
!
они
јесам
сав
једнак
...
.
ама
зар
Белобрк
да
усрећити
овај
народ
?
он
јесам
умести
да
сачувати
ни
онај
што
он
јесам
као
златан
јабука
само
у
крило
пасти
...
.
болан
,
ти
знати
,
колико
јесам
имати
покојни
Павао
Бошњак
,
па
он
јесам
за
година
—
два
страћити
!
...
сирот
Злата
!
...
она
ја
јесам
највише
жао
.
као
да
јесам
гледати
,
где
прати
туђ
кошуља
да
онај
детешче
захранити
,
оденути
и
обути
...
.
и
он
сад
тражити
да
завести
други
добар
ред
у
овај
земља
!
...
—
е
,
стати
мало
,
газда
Вуле
,
окренути
г
.
учитељ
.
ја
се
ту
с
ти
не
слагати
.
јесам
крив
кусоња
што
јесам
разбукати
сена
,
но
онај
који
он
јесам
у
котар
пустити
,
или
који
јесам
сена
добро
оградити
...
.
стока
јесам
стока
;
она
не
знати
.
Пустиш
ли
јесам
само
,
она
нешто
појести
,
а
десет
пут
више
погазити
и
сатара
.
имати
људи
,
газда
Вуле
,
који
јесам
горети
од
стока
...
.
Што
викати
на
Белобрк
?
!
зар
јесам
он
крив
?
ти
знати
—
чиј
јесам
прст
тај
све
исплести
...
.
тај
јесам
пут
који
у
ми
обично
пролазити
сав
богат
пупила
.
да
јесам
неко
хтети
,
зар
бити
се
игда
маса
покојни
Павао
Бошњак
поставити
за
старалац
људи
као
што
јесам
—
Феђа
учитељ
Ђилов
и
Секула
Смуђ
,
што
јесам
сав
свој
и
очевина
и
ујчевина
метнути
у
виза
,
што
јесам
...
него
шта
говорити
ја
?
!
ти
тај
боље
знати
.
за
тај
јесам
тај
,
ако
се
не
варати
,
мало
и
уштинути
?
—
на
овај
се
реч
Јоле
мало
осмехнути
.
—
Јес
,
добро
говорити
г
.
учитељ
.
и
ја
нешто
од
тај
