ПРЕПОРОЂАЈ
написати
СРЕТЕН
ДИНИЋ
ПРЕШТАМПАНО
из
„
ЗЕМЉОРАДНИЧКЕ
задруга
“
Београд
.
ШТАМПАРИЈА
„
Доситије
ОБРАДОВИЋ
“
-
Аца
м
.
СТАНОЈЕВИЋА
ЧИКА-ЉУБИНА
улица
број
@card@
.
@card@
цена
@card@
динар
први
део
под
стар
кров
и
.
јунски
жега
опећи
,
па
ти
чисто
заповедати
да
казати
:
е
јесам
добар
зима
,
него
лето
.
и
да
јесам
још
онај
пуст
дебео
хладовина
,
пољски
зеленило
и
учестан
ваздушан
промаја
кроз
васиона
,
тај
бити
посрнути
под
притисак
сунчан
.
али
ратар
,
навикнути
да
она
цео
век
сунце
греј
и
киша
бити
,
и
не
освртати
се
на
тај
досадан
оморина
,
већ
се
размилети
по
поље
,
као
вредан
мрав
,
па
само
одривају
:
један
копати
,
други
жети
,
трећи
кос
,
а
четврт
брати
сена
и
денути
стог
.
лак
поветарац
посетити
она
по
који
пут
,
па
она
опет
оставити
да
се
купати
у
сав
зној
и
о
зној
свој
лице
хлеб
зарађивати
.
Овде-онде
видити
по
који
буљук
овца
,
где
под
неки
простран
хлад
пландовати
,
а
око
он
се
чобанчић
сиграју
:
„
клис
“
,
„
роб
“
,
„
швињке
“
и
тако
штогод
...
А
песма
,
тај
весео
песма
из
девојачки
грло
,
сваки
час
се
орити
,
те
пресецати
тај
тих
сумор
пољски
и
оживљавати
весео
и
чио
раднички
гмизати
,
који
ти
и
нехотице
вући
к
себе
,
да
она
се
приближити
и
видити
тамо
:
онај
просед
ратар
,
што
јесам
сести
у
хлад
,
па
градити
ужити
за
сноп
;
да
помирисати
јутрос
покошен
трава
,
да
чути
сисанче
под
џбун
како
вауче
и
жељно
очекивати
свој
уморан
мајка
;
и
да
разбрати
овај
песма
мушки
грло
,
што
одјекивати
из
један
одрастао
кукуруз
и
узнемиравати
срце
један
млађан
пастирка
,
у
суседној
ливада
:
„
ој
девојка
душа
мој
Чим
мирисати
недра
твој
?
да
ли
дуња
,
да
л
јабука
,
да
ли
ружа
миришљав
?
“
тако
позадуго
понављати
овај
песмица
Стеван
,
Радичев
син
,
младић
од
осамнаест
година
,
примицати
се
кроз
кукуруз
сав
ближе
онај
крај
,
близу
ко
у
ливада
под
хлад
седити
Станојка
,
сусетка
његов
,
уз
стадо
овца
,
на
пландиште
,
прести
танак
вунен
жица
и
ослушкивати
тај
песма
,
чији
гласоудари
дирљиво
допирати
до
њен
уш
...
„
ој
девојка
душа
мој
!
...
“
—
гласну
се
још
један
пут
Стеван
и
помолити
глава
кроз
кукуруз
.
—
Чујеш
ли
тај
Станојка
шта
ја
певати
?
—
довикнути
јесам
он
.
—
ја
чути
,
ал
не
хајати
!
—
смешан
се
Станојка
и
повити
глава
у
преслица
.
Стеван
сести
на
један
повећу
грудва
на
крај
њива
и
спустити
торба
поред
себе
,
који
бити
понети
кућа
да
донети
радник
ужина
.
—
Бе'шале
шта
јесам
наумити
за
онај
што
јесам
рећи
?
—
Шта
јесам
рећи
?
—
опет
се
смешкати
Станојка
.
—
ти
знати
шта
јесам
рећи
.
—
Лака
јесам
ми
рећи
да
немати
ја
сајбије
над
ми
.
—
Вал
,
мој
бити
тај
мајка
оба
рука
прихватити
.
Иначе
јесам
изнемоћи
да
ја
одевати
више
.
—
Ал
ако
тргнути
обрамица
,
па
ја
опасти
уздуж
и
низдуж
,
шта
хтети
ја
у
њен
кућа
незван
?
—
Ћути
,
Станојка
,
кад
знати
да
тај
никад
хтети
бити
!
—
велим
ја
,
да
ти
мало
наљутити
.
—
Добра
,
добро
,
ти
зборити
што
’
хтети
,
само
држати
обећање
.
-
А
твој
браћа
шта
хтети
казати
?
—
Ништа
хтети
казати
.
Обрадоваће
се
.
—
Обрадоваће
се
за
онај
дан
,
а
после
...
пун
кућа
људи
,
пун
јед
...
—
ја
мислити
да
хтети
бити
тако
...
—
е
...
ти
мислити
,
али
ја
се
бојити
да
не
испасти
ђаво
и
враг
од
наш
скупаније
.
Наслушала
јесам
се
ја
свакојак
људи
по
свет
.
—
Па
тај
батал
сад
да
нагађати
шта
хтети
бити
после
сто
година
,
но
казивати
кад
мислити
да
поћи
?
—
кад
довршити
платно
што
јесам
започети
,
дотле
хтети
се
и
месец
напунити
,
па
чим
видити
уштап
,
онда
...
—
осмехнути
се
Станојка
и
савити
поглед
у
преслица
...
па
он
још
једанпут
милогледно
поглед
испод
ока
...
Стеван
озарити
њен
поглед
,
пресећи
глас
,
као
муња
погодити
...
Наста
блажити
тајац
између
овај
два
млад
дух
,
који
тако
прикладан
поћи
у
сусрет
један
други
...
А
како
и
не
бити
,
кад
јесам
он
онај
њен
црн
и
заносан
очи
погодити
посред
срце
...
А
она
се
канда
око
срце
завити
она
његов
сивкаст
и
гргурав
кос
,
што
пркосити
сунце
,
као
зелењикава
кукурузни
свила
.
и
таман
се
Стеван
прибрати
да
проговорити
још
нешто
,
а
из
оближњи
њива
,
јечам
пожети
,
зачути
се
крупан
глас
брата
он
Ненад
.
Стеван
скочити
и
погледати
још
једаред
Станојка
,
са
наводњен
очи
,
као
да
он
јесам
и
срце
и
душа
у
она
остати
...
па
се
лагано
кренути
кроз
кукуруз
,
освртати
се
изједна
на
Станојка
,
док
он
јесам
кукурузни
гора
не
заклонити
испред
очи
...
ИИ
.
село
се
утишати
,
као
да
живити
дух
у
он
немати
.
и
само
се
из
далек
познавати
,
да
у
он
имати
живот
,
по
димњак
,
који
провиривати
из
воћњак
,
као
неки
стражара
и
пуштати
с
време
на
време
по
који
прамичак
дим
у
бистар
и
треперећу
атмосверу
...
пас
се
истегнути
у
хладовина
,
па
само
жмиркати
и
резати
,
кад
она
који
бува
у
живац
дирнути
...
Квочке
се
расути
с
пилић
по
коров
и
тражити
црвић
и
буба
.
А
ћурак
се
разбашкарити
с
ћурчићима
поред
плот
,
извијати
глава
и
гледати
час
један
,
час
други
ока
у
орао
горе
,
који
високо
облетати
над
она
и
мотрити
,
где
бити
дограбити
плен
.
А
тек
покаткад
захорити
се
глас
по
неки
баба
,
где
викати
на
орао
да
се
не
приближити
њен
живина
.
други
се
погрбити
под
обрамица
и
носити
пун
котао
вод
.
Трећа
испирати
платно
,
четврти
појити
телад
,
пета
се
парничити
са
осорљив
квочка
,
итд
.
Јаглика
,
мајка
Стеванов
,
хранити
иза
кућа
под
један
орах
пилић
и
ћурчиће
,
замешен
коприва
и
изједна
викати
на
квочка
:
„
иш
ненајешнице
!
“
„
тај
очоваднице
!
“
„
гле
,
овај
шта
радити
!
“
„
Иш
лисица
те
изести
дабогда
!
“
Пилић
кљуцати
просут
тесто
,
а
ћурићи
кљуцати
грудва
коприва
из
њен
рука
.
иза
она
стајати
три
унуче
она
и
чекати
јесам
.
занети
тај
посао
,
јесам
ни
видети
кад
јесам
Стеван
лупити
на
капија
и
ући
.
псето
ланути
из
хлад
,
али
кад
видети
ко
јесам
,
продужити
лежање
и
режање
.
деца
,
кад
спазити
Стевана
,
повикати
у
глас
:
„
чио
!
“
„
чио
!
“
.
Јаглика
се
окренути
и
углед
Стевана
,
где
већ
стајати
иза
она
.
—
Шта
радити
тај
?
—
питати
јесам
Стеван
натмурити
,
с
торба
о
раме
.
—
Душа
да
ја
знати
шта
радити
!
—
одвратити
он
Јаглика
још
кисео
и
отрести
рука
од
коприва
.
—
Лака
јесам
ви
,
кад
ви
се
у
њива
знати
само
један
рађ
,
а
ја
,
док
ти
поређати
сав
мој
потрчице
,
досадити
бити
ти
се
,
а
камо
ли
да
она
одриваш
сваки
дан
у
бог
!
Подиже
се
и
хукнути
.
Очи
она
се
болно
и
суморно
склапати
.
А
лице
она
издавати
неки
необично
тужан
и
болестан
изглед
.
—
Пожњесте
ли
?
—
Пожњесмо
.
—
повезати
ли
?
—
повезати
.
—
еј
Божа
ти
ти
се
молити
!
погледати
Јаглика
у
вис
и
прекрсти
се
.
—
да
видити
једанпут
’
леб
из
мој
њива
!
—
де
,
де
,
тај
кукумавка
!
само
кукати
и
нарицати
!
—
брецнути
она
се
Стеван
.
—
како
да
не
кукати
црн
синак
,
кад
ево
већ
шес
,
.
недеља
куповати
’
леб
!
—
Тешто
,
нек
јесам
живити
и
здравити
,
па
хтети
он
и
продавати
.
—
е
...
ти
још
незнаш
шта
јесам
ја
запамтити
.
ја
јесам
јела
буков
лишће
и
церов
кор
,
знати
ли
ти
тај
!
—
ти
моћи
тај
и
сад
да
јеш
,
ники
ти
не
бранити
...
—
Ена
он
сад
,
шта
зборити
белај
!
ама
јела
јесам
тај
на
место
леб
!
јесам
бити
леб
ни
да
се
купити
,
ни
да
се
узети
на
зајам
.
—
А
што
?
—
ето
,
тако
,
бити
јесам
зао
време
,
рат
,
гладан
година
,
болешчина
,
па
јесам
народ
остадао
без
рад
и
летина
.
зато
ја
сад
страх
од
куповина
леб
,
као
од
жив
ватра
!
јесам
тај
лако
,
мој
синак
,
куповати
леб
и
за
себе
и
за
стока
.
јутрос
јесам
пун
карлица
сипати
кокош
,
па
пун
карлица
прасић
,
па
пун
овца
,
а
тај
се
све
куповати
за
пар
.
Стеван
јесам
погледати
замислити
,
па
окренути
глава
на
други
страна
,
хтети
тај
да
казати
:
„
говорити
ти
о
садашњост
,
а
не
о
прошлост
“
.
А
кад
бити
још
хтети
рећи
који
о
његов
,
женидба
,
зар
бити
се
разговор
на
други
рука
окренути
.
али
се
мати
натрпати
брига
и
немоћа
,
па
и
не
помишљати
на
даље
радост
,
који
јесам
чекати
,
као
да
она
нешто
казивати
да
хтети
доживети
ни
Стевана
да
оженити
,
а
камо
ли
млад
Урош
.
—
Ева
тај
торба
.
—
Пружи
она
он
торба
,
па
сести
под
орах
.
Јаглика
отићи
у
кућа
и
изнети
отуда
изгечену
торба
леб
.
затим
се
вратити
и
донети
празан
лонац
с
пасуљ
у
скута
,
па
сести
поред
он
и
деца
и
узити
да
требити
пасуљ
и
да
сипати
требити
у
лонац
.
деца
зачепрљаше
рука
у
њен
скут
по
пасуљ
и
почети
он
стрвити
ван
скута
.
она
викати
на
она
онако
,
како
само
баба
моћи
да
карати
унучић
,
што
више
личити
на
тепање
и
миловање
.
навикнути
деца
на
бабин
миловање
,
па
наставити
започет
чепркање
по
пасуљ
сасвим
безбрижан
.
али
она
Стеван
припуцати
шамар
,
да
се
одмах
поизвртати
свако
на
свој
страна
и
надати
дрека
...
—
Што
бити
деца
!
?
—
погледати
он
Јаглика
попреко
.
—
зато
што
стрв
пасуљ
!
—
ако
,
стрв
,
ја
хтети
да
покупити
.
зар
морати
да
она
бити
за
тај
?
—
Мор
,
ја
бити
она
побити
,
да
јесам
мој
!
тај
јесам
деца
,
тај
јесам
антрзи
!
—
А
тај
јесам
ја
бити
добар
,
кад
јесам
бити
као
они
.
—
Бар
јесам
бити
такав
штетник
.
—
Још
јесам
грд
бити
!
—
А
тај
што
ја
јесам
убити
?
—
јесам
ти
убити
,
што
јесам
бити
мој
.
и
ти
не
бити
такнути
овај
деца
,
да
јесам
твој
.
А
овако
ка
’
велим
туђ
деца
,
па
ти
се
леп
рука
за
њин
врат
.
е
,
мој
синак
,
чекати
док
ти
добити
деца
,
да
видити
да
ли
хтети
тако
радити
!
—
ја
не
требати
деца
.
—-
спустити
мало
глас
Стеван
,
јер
он
обузети
неки
пријатан
стид
,
који
показивати
да
јесам
очекивати
тај
разговор
.
деца
ућутати
и
загледати
се
бленуто
у
Стевана
.
—
е
...
док
се
оженити
,
биће
и
деца
.
но
немати
чим
да
ти
женити
.
година
оскудан
и
гладан
...
—
ја
хтети
да
се
женити
—
рећи
Стеван
,
тек
само
да
постакнути
мати
на
тај
разговор
.
—
како
тај
!
?
—
углед
он
се
Јаглика
у
очи
,
—
докле
хтети
ја
да
ти
крпити
и
прати
овако
стар
и
немоћан
.
—
Док
моћи
.
—
Али
ја
не
моћи
више
.
Очи
ја
издати
,
нога
,
рука
,
сав
ја
бости
,
као
да
јесам
сав
испребијати
.
Стеван
се
почети
да
гужва
и
да
ломити
рука
.
изустити
још
који
да
проговорити
,
ваљда
бити
хтети
рећи
:
„
да
ићи
да
казати
тај
Станојка
“
,
али
он
загушити
стид
.
Скочи
,
заметнути
торба
и
отићи
,
не
проговорити
ни
реч
више
.
ИИИ
.
Јаглика
одмах
спопасти
тако
страшан
жиг
у
нога
,
рука
и
плећа
,
да
јесам
после
сваки
послић
седло
,
хучати
и
изнемагати
.
Увече
јесам
затећи
укућанин
,
где
јечати
у
један
буџак
,
сав
у
ватра
и
страшан
грозница
.
после
пет
дан
,
дати
бог
душа
...
Скупише
се
комшија
,
близ
и
даљни
рођака
,
поп
и
учитељ
на
сахрана
.
Радич
метути
рука
под
појас
,
па
само
хукати
.
сав
свакојако
,
он
најтеже
.
Тешко
он
јесам
што
јесам
остати
без
други
,
с
ко
јесам
век
вековати
,
а
још
он
јесам
тежити
,
што
јесам
он
Стеван
и
Урош
остати
неожењен
.
до
сад
она
јесам
сав
тројица
одевати
Јаглика
,
а
сад
се
морати
обесити
о
врат
Живана
и
Невена
,
снаха
.
али
снаха
,
као
снаха
,
кад
подмирити
муж
и
деца
,
онда
се
тек
сетити
за
други
.
знати
он
све
тај
како
ићи
.
гледати
јесам
он
такав
добросрећник
,
који
јесам
остати
без
домаћица
,
па
зато
се
и
вајкати
.
кад
сахранити
Јаглика
,
онда
се
вратити
на
подушје
сав
пратилац
и
поседати
за
дугачак
постављен
совра
.
Живана
и
Невена
приносити
јестиво
,
а
Живан
и
Ненад
,
стар
син
Радичев
,
служити
пиће
.
Радич
потраживати
час
овај
,
час
оно
од
син
и
снаха
нудити
људи
:
-
Ручајте
људи
,
па
рећи
:
бог
да
простити
мој
Јаглика
!
—
бог
да
простити
!
—
гракнути
људи
и
наставити
обедовање
.
поп
Јов
подигнути
први
чаша
и
отпочети
:
—
Божа
помоћи
,
да
пити
овај
чаша
вино
за
покој
дух
Јагликине
,
а
у
здравље
жив
остатак
.
бог
,
који
јесам
уплашити
овај
кућа
,
неки
јесам
ослободити
.
ти
јесам
Радина
паметан
човек
,
па
хтети
умести
да
разумети
воља
Божју
.
до
сад
јесам
управљати
кућа
,
заједно
с
Јаглика
,
а
од
сад
хтети
јесам
.
син
и
снаха
морати
те
слушати
,
као
до
сада
.
—
ако
хтети
да
слушати
,
они
хтети
напоље
!
—
упад
један
с
пун
уста
,
што
седити
трећи
од
поп
.
—
ја
јесам
имати
један
инаџија
,
па
ено
он
сад
седити
у
бурдељ
,
као
бежанац
,
—
додавати
један
чича
из
доњи
крај
трпеза
.
—
А
да
они
ја
слушати
поп
...
—
започети
Радич
.
—
имати
ко
и
да
слушати
,
—
прекинути
он
реч
учитељ
.
—
такав
добар
домаћин
и
ја
бити
слушати
.
—
Али
мој
Јаглика
не
моћи
никад
заборавити
,
—
наставити
Радич
.
—
Оно
јесам
бити
жена
,
већ
муж
као
и
ја
и
друг
неизмеран
.
да
доћи
незнам
како
брижан
и
сетан
,
она
хтети
ја
разгалити
и
разговорити
боље
но
неки
учеван
човек
.
само
докле
ја
погледати
,
одмах
ја
познати
шта
ја
јесам
.
и
тек
хтети
рећи
:
„
ти
јесам
брижан
!
“
„
јесам
,
не
питати
ја
“
,
-
рећи
она
ја
љутит
.
„
Кажи
ја
шта
јесам
да
бринути
заједно
?
“
е
,
такав
друга
не
моћи
заборавити
,
док
јесам
жив
!
Живан
и
Ненад
погнути
глава
и
плач
.
људи
се
заговорити
о
Јаглица
,
па
сваки
причати
по
неки
прича
о
она
,
те
настати
један
тих
и
непрекидан
жагор
.
поп
-
Јов
и
учитељ
-
Пера
заподенути
између
себе
разговор
:
погледати
само
овај
Радича
,
—
рећи
поп
-
Јов
,
—
чист
јесам
као
злато
,
невин
јесам
као
анђео
,
никакав
прљавштина
,
никакав
угурсузлука
,
никакав
злоба
,
ни
пакостити
код
он
немати
.
благо
бити
наш
земља
бити
,
кад
бити
њен
сав
овакав
људи
бити
.
—
Тешко
бити
наш
земља
бити
,
кад
бити
она
сав
људи
бити
као
Радич
—
одвратити
Пера
сасвим
равнодушно
.
—
Шта
казати
!
?
—
исколачити
очи
поп
-
Јов
.
—
То
,
што
казати
.
али
требати
да
ја
разумети
,
—
наставити
Пера
.
—
не
значити
овај
што
јесам
ја
казати
да
јесам
Радич
рђав
човек
.
не
,
недај
Божа
!
он
јесам
толико
добар
,
да
ја
не
моћи
ни
замислити
добар
човек
од
он
.
управо
са
гледиште
наш
релативан
живот
,
ја
такав
људи
и
желити
,
али
са
гледиште
неки
народни
препорођај
,
неки
измена
културан
и
унапређење
,
према
дух
време
,
он
бити
бити
нула
.
он
бити
бити
тај
,
који
бити
се
први
успротивити
сваки
промена
садашњи
стање
.
он
бити
ти
бити
велик
камен
спотицање
за
такав
предузеће
,
и
ако
јесам
овако
наиван
и
благородан
,
познавати
он
ја
врло
добро
.
—
ја
тај
од
он
хтети
ни
тражити
.
—
и
да
хтети
,
не
вредити
ви
ништа
.
јер
овакав
јесам
људи
добар
за
одржавање
постојећи
стање
,
а
никако
за
прогрес
какав
.
А
наш
земља
не
смести
остати
на
овај
ступањ
култура
,
на
који
се
сада
налазити
.
овај
задруга
,
овај
једнодушност
и
послушност
,
који
видити
у
Радичев
кућа
,
само
јесам
остатак
од
српски
патријархалан
живот
,
али
она
хтети
дотрајати
,
она
хтети
се
расплинути
,
као
да
јесам
ни
бити
.
Шта
хтети
онда
очекивати
од
такав
народ
,
који
на
примитиван
ступањ
култура
и
образованост
стајати
,
а
немати
задруга
да
се
бранити
од
немаштина
и
недаћа
?
—
Породична
задруга
извршити
јесам
свет
задатак
свој
:
одржати
јесам
вера
,
морал
и
име
народ
и
ослободити
он
ропство
,
па
се
сад
моћи
распадати
.
—
Па
,
лепо
,
да
ли
моћи
народ
живети
тај
нов
усамљен
живот
,
а
да
не
осетити
одмах
на
први
корак
недаћа
,
ако
задржати
овај
стање
,
у
који
се
сада
налазити
?
да
ли
бити
усвојити
Радич
нов
начин
земљорадња
и
уопште
нов
културан
понуда
,
кад
се
он
сродити
с
онај
,
што
знати
и
имати
?
—
бити
,
кад
бити
он
се
разложити
.
—
Вараш
се
,
предложити
он
ма
и
најмању
промена
у
његов
рад
и
живот
,
па
хтети
видети
,
дал
хтети
ти
послушати
.
—
Немогуће
јесам
овако
добар
човек
да
не
послушати
паметан
људи
од
себе
.
—
Баш
зато
што
јесам
добар
и
благородан
,
он
баш
и
кад
бити
хтети
,
не
бити
умести
јавити
се
као
протест
против
постојећи
стање
,
који
бити
требати
изменити
.
он
бити
само
показати
ревност
за
одржање
стање
,
који
јесам
затећи
од
стар
,
а
никако
за
измена
какав
.
—
А
ко
јесам
онда
ослободити
Србија
,
да
јесам
бити
овакав
Срба
?
—
ослободити
јесам
јесам
људи
жив
и
напредан
дух
,
а
овакав
јесам
поћи
за
она
,
као
миран
вод
за
заталасалом
вод
.
зар
ти
мислити
да
бити
бити
устанак
да
јесам
сав
Срба
бити
као
Радич
?
Турчин
јесам
добродошао
бити
овакав
скроман
рај
,
који
јесам
погнути
глава
и
гледати
само
сав
посао
.
али
српски
будућност
тај
јесам
пробитачно
бити
.
—
ама
тај
јесам
други
питање
,
куд
ти
ићи
далеко
...
—
не
ићи
ја
далеко
,
ја
ићи
близу
,
почињати
од
Радича
,
па
говорити
о
наш
народ
.
српски
устаник
јесам
бити
одметник
зато
што
јесам
умести
да
гледати
мало
даље
од
обичан
рај
.
немиран
јесам
,
дакле
,
људи
донекле
потребан
друштво
и
држава
,
као
год
онај
кретање
жив
организам
.
замислити
устојалу
вод
и
течан
,
који
бити
пре
пити
или
бистар
,
који
жубор
,
или
онај
,
који
јесам
покрити
жабљак
?
А
моћи
ли
се
онај
вод
са
жабљак
избистрити
и
пречистити
без
покрет
и
оптицај
?
—
онда
,
према
тај
,
Радич
требати
да
јесам
шиљкач
,
дилкош
,
бушкарач
,
сплеткарош
,
и
уопште
немиран
човек
,
па
да
бити
добар
и
спасоносан
за
земља
!
—
рећи
поп
-
Јов
подругљиво
и
окренути
глава
устрану
.
—
не
,
не
,
ја
замишљати
немиран
људи
у
корисном
смисао
,
да
бити
предузимљив
и
напредан
,
а
бушкарачи
и
сплеткарош
кочити
напредак
више
,
него
и
непредузимљив
људи
.
али
сваки
човек
не
требати
да
бити
као
мед
,
да
он
полизати
свет
,
ни
као
јед
,
да
потровати
цео
свет
.
људи
се
утишати
и
почети
да
ослушкивати
разговор
поп
и
учитељ
.
поп
устати
,
благословити
трпеза
и
рећи
:
—
време
јесам
да
се
разилазити
.
Вог
нека
утешити
и
ослободити
наш
добар
домаћин
Радича
.
—
Вог
он
утешити
и
ослободити
!
...
—
одјекнути
људи
и
разићи
се
.
Ив
.
Још
се
јутро
јесам
добро
развиделити
,
а
Радич
,
са
снаха
и
други
рођака
,
већ
бити
на
гроб
Јагликином
,
сав
обливен
суза
,
јецати
као
дете
.
у
сунчан
изгревак
вратити
се
кућа
,
где
он
на
капија
чекати
општински
пандур
с
позив
за
у
општина
.
Радич
отићи
у
судница
.
пред
судница
бити
прилично
сакупљен
људи
,
сав
први
домаћин
,
међ
који
бити
поп
и
учитељ
.
стати
у
круг
и
гледати
нешто
.
Радич
мислити
да
јесам
неки
мртав
човек
тамо
,
или
неки
редак
животиња
.
А
кад
видити
шта
јесам
,
оне
рећи
:
—
Божа
мој
,
Божа
мој
,
ја
мислити
бозна
шта
.
скупити
се
људи
,
као
око
мечка
.
—
права
казати
,
те
не
ићи
да
гледати
свој
посао
—
рећи
један
од
присутан
.
—
А
,
не
,
не
;
овај
јесам
један
нов
олакшица
за
ваш
тежак
рад
,
—
рећи
учитељ
Пера
.
пред
она
стајати
један
гвозден
плуг
.
—
ето
,
послати
ми
из
Београд
нов
хлеб
,
управо
нов
плуг
,
са
који
се
лакше
долазити
до
хлеб
,
—
рећи
мало
насмејати
председник
општина
.
—
да
ли
она
тамо
не
требати
нов
хлеб
,
а
ја
овде
имати
хлеб
,
колико
ми
требати
—
рећи
један
одборник
.
—
моћи
да
тражити
они
од
ми
,
а
ја
од
она
хтети
никад
—
рећи
кмет
.
—
јесам
тако
,
кмет
,
—
сусрести
он
поп
-
Јов
,
—
не
требати
она
наш
хлеб
,
него
јесам
тај
људи
патриота
,
што
се
старати
за
напредак
овај
земља
.
видети
јесам
негде
такав
добар
плуг
,
па
бити
желети
да
и
наш
народ
орити
она
.
—
А
морати
ли
тај
кукуруз
да
се
копати
после
,
кад
јесам
изорати
тај
плуг
?
—
Па
разумети
се
.
где
јесам
видети
тај
кукуруз
да
се
не
копати
.
—
е
,
па
онда
,
шта
ја
причати
тај
,
што
и
ја
знати
.
дати
ја
ти
нешто
што
хтети
да
ја
донети
хлеб
без
мотика
,
а
плуг
ја
не
тражити
добар
од
мој
дрвењак
.
—
То
јесам
он
испратити
они
што
тражити
хлеб
без
мотика
—
додати
један
.
—
моћи
тако
,
људи
,
да
говорити
као
деца
—
рећи
учитељ
-
Пера
.
—
овде
јесам
питање
:
како
ко
зарађивати
хлеб
,
него
јесам
реч
о
тај
:
како
да
се
лакше
орити
земља
.
људи
ви
жети
добра
,
па
јесам
ви
послати
добар
плуг
,
да
лакше
орати
.
—
Па
,
сад
ето
ви
људи
,
ја
јесам
позвати
сав
први
домаћин
,
који
хтети
да
он
узети
,
неки
узети
,
и
нек
он
јесам
алал
,
а
ја
имати
за
ја
плуг
,
—
рећи
председник
отришући
рука
од
себе
.
—
Божа
сачувати
!
—
махнути
рука
један
,
што
стајати
спротив
,
—
не
турати
ја
тај
у
мој
њива
!
—
онда
шта
да
радити
,
ко
да
он
дати
?
—
вратити
ти
тај
,
неки
орати
он
они
по
Београд
,
што
јесам
он
послати
.
настати
смеј
и
жагор
.
—
какав
враћање
!
—
пресећи
она
љутит
учитељ
-
Пера
.
—
боље
да
он
бацити
,
него
да
он
враћати
.
тај
јесам
срамота
и
брука
:
да
код
оволики
домаћин
немати
ко
да
узети
оваки
корисну
справа
!
—
доиста
!
—
додавати
поп
-
Јов
.
—
Па
,
кад
јесам
толико
добар
плуг
,
што
он
ти
,
попити
,
не
узети
?
—
рећи
кмет
.
—
ја
бити
он
узети
,
да
јесам
за
ја
послати
,
него
за
ви
.
таман
бити
тај
лепо
бити
,
да
ја
узети
плуг
што
он
јесам
држава
послати
народ
.
и
да
он
узети
,
шта
да
орати
?
мањ
друм
!
—
права
казати
,
кад
немати
земља
...
—
онда
казивати
,
људи
,
ко
да
дати
плуг
?
—
понављати
председник
питање
.
—
неки
он
узети
Радич
,
најбоље
,
он
имати
и
добар
задруга
и
добар
имање
,
—
рећи
поп
-
Јов
.
—
не
моћи
ја
,
поп
,
тај
да
узети
,
да
ја
дати
цео
чин
твој
.
Вис
вредити
мој
један
дрвењак
,
него
тај
десет
плуг
.
—
ко
ја
казати
!
—
угледати
се
Пера
поп
-
Јова
у
очи
.
—
овај
хтети
плуг
они
да
усвојити
чак
кад
се
распасти
породичан
задруга
.
јер
сад
имати
и
стока
и
радне
снага
доста
,
па
не
осећати
потреба
за
лак
и
савршен
справа
.
А
кад
умањити
тај
,
онда
хтети
се
сам
освртати
и
распитивати
за
који
лак
и
добар
справа
.
—
ја
сад
имати
и
други
мој
главобоља
.
—
извињавати
се
даље
Радич
.
—
Јес
’
јес
’
,
сад
он
имати
да
тражити
баба
,
ко
ти
гледати
сад
плуг
!
—
прихватити
један
окачењак
и
изазвати
општи
смеј
.
—
Док
ја
јесам
бити
жив
баба
,
—
настављати
Радич
—
бити
јесам
на
време
опрати
и
закрпити
и
ја
и
син
ја
нежењен
,
а
сад
јесам
сав
тројица
сирочић
.
—
То
јесам
истина
.
—
додати
неколицина
озбиљно
.
—
Па
,
како
велим
за
овај
плуг
?
—
питати
опет
председник
.
—
неки
остати
ту
за
известан
време
,
док
се
људи
домислити
,
те
ваљда
хтети
се
наћи
неко
,
да
он
узети
-
рећи
поп
-
Јов
.
сав
одобрити
и
једва
дочекати
да
се
разићи
.
В
.
кад
изићи
трећи
јутро
,
на
гроб
Јагликин
Радич
сипнути
да
плакати
и
једва
успети
да
изговорити
овај
реч
:
—
опростити
ја
,
баба
,
што
ти
морати
погазити
,
што
жалост
за
ти
морати
пре
време
заменити
весеље
.
ти
знати
какав
јесам
голотиња
оставити
овамо
,
па
ја
опростити
,
по
сто
пут
ја
опростити
!
А
ја
ти
се
хтети
много
забавити
,
само
да
овај
деца
извести
на
пут
!
Четвртог
дан
после
смрт
Јагликине
,
већ
јесам
бити
Станојка
у
кућа
Радичев
.
мало
људи
,
мало
жена
салетети
Станојка
,
да
као
бегуница
улетити
у
кућа
,
који
још
мирисати
на
подушје
.
али
јесам
тај
учинити
зарад
Стевана
.
Жао
јесам
бити
да
се
мучити
без
женски
нега
.
Увече
припуцати
пушак
и
ујутру
се
већ
разазнати
:
да
јесам
Радич
довести
Станојка
сам
за
Стевана
.
сад
јесам
ваљати
отарасити
још
два
брига
:
измирити
се
са
пријатељ
и
умолити
поп
да
венчати
бегуница
.
али
комшија
,
жељан
пијанка
,
салетети
Станојкин
отац
,
тај
се
измирити
са
Радичем
.
један
добро
прасити
,
бардак
ракија
,
а
бог
ја
и
пет
дукат
на
погача
,
направити
мир
!
остати
јесам
још
умолити
попасти
да
испитати
младенац
.
али
ко
хтети
да
одобровољити
поп
-
Јов
после
онакав
неуспех
код
судница
.
Трећега
јутро
отићи
Радич
он
,
тај
радити
.
поп
-
Јов
не
хтети
ни
да
он
погледати
,
него
он
одазвати
бог
гледати
у
страна
.
—
Што
јесам
љут
,
поп
,
јесам
ваљда
убити
човек
,
ако
јесам
довести
снаха
сам
—
рећи
Радич
развучен
глас
.
—
довести
јесам
снаха
!
—
јакако
!
—
То
јесам
по
закон
!
—
Нужда
закон
мењати
.
—
код
ја
не
мењати
.
Радич
сагнути
глава
и
почети
да
упредати
брк
.
—
да
ти
,
попити
,
јесам
до
пар
,
те
ја
тако
ненавидно
сусретати
?
—
Божа
сачувати
!
Чак
бити
ти
и
џабе
венчати
син
зарад
онај
плуг
.
—
ама
шта
јесам
ти
стати
толико
до
тај
плуг
,
да
он
ја
узети
?
—
Ева
шта
,
онај
јесам
добар
плуг
,
па
добар
домаћин
и
требати
да
он
узети
.
—
е
,
баш
кад
ти
јесам
толико
у
воља
,
ја
хтети
да
он
узети
,
ал
не
за
њива
,
већ
за
твој
љубав
,
само
онако
,
да
он
чувати
,
—
А
,
хтети
тако
!
него
,
ако
хтети
да
орати
он
;
а
кад
хтети
да
стајати
код
ти
,
онда
боље
да
стајати
пред
судница
,
да
он
сваки
гледати
.
—
Слушај
,
попити
,
не
знати
ни
ја
сав
вештина
у
орање
,
што
сваки
дан
орати
,
ти
хтети
знати
ти
,
што
никад
не
орати
.
—
не
морати
орати
сваки
,
који
се
разумети
у
орање
.
зар
ти
мислити
орач
јесам
измислити
гвозден
плуг
?
—
Ко
јесам
,
да
јесам
;
но
казати
ти
ја
:
хтети
ли
ја
и
тај
лепо
да
живити
.
—
не
дати
бог
да
рђаво
живити
.
—
е
,
онда
,
хтети
да
ја
венчати
син
?
—
Хоћу
,
али
тако
,
како
јесам
урадити
,
хтети
!
—
но
како
хтети
?
—
да
вратити
девојка
родитељ
и
да
ја
донети
уверење
од
општина
да
јесам
вратити
,
па
да
ти
јесам
испитати
.
—
уверење
хтети
ти
донети
какав
хтети
,
а
за
враћање
девојка
,
тај
хтети
да
видити
.
поп
се
направити
да
не
чути
.
А
Радич
сматрати
да
немати
потреба
да
понављати
онај
што
јесам
казати
.
тако
и
заказати
дан
испит
,
па
затим
и
дан
венчање
Радичев
младенац
.
ви
.
требати
јесам
Радичу
сачекати
бар
четрдесет
дан
од
смрт
Јагликине
,
па
онда
венчати
Стевана
.
он
јесам
тако
и
урадити
.
али
,
како
он
јесам
Урош
само
година
и
нешто
више
млад
од
Стевана
,
тај
се
наводаџија
постарати
,
те
идући
јесен
и
он
оженити
.
и
тада
се
тек
моћи
видети
да
Радичев
кућа
личити
на
један
уређен
држава
,
у
који
јесам
свачији
дужност
определити
,
и
у
који
се
свачији
права
поштовати
.
тако
јесам
,
бар
за
први
мах
,
изгледати
.
Радич
јесам
бити
као
један
паметан
владалац
,
који
смишљено
и
правично
управљати
свој
држава
,
а
син
и
снаха
слушати
он
,
као
веран
и
одан
поданик
,
тако
,
да
јесам
сваки
са
страна
изгледати
:
да
они
и
не
знати
за
сопствен
смер
и
интерес
.
отуда
јесам
и
поп
-
Јов
Радичев
кућа
свуд
преузносити
и
упоређивати
јесам
са
кошница
пчела
,
без
обзир
на
тај
да
и
пчела
имати
својих
:
крадљивица
,
злоћудница
и
нерадница
(
трут
)
,
и
да
тај
исто
,
што
се
из
далек
не
моћи
запазити
код
пчела
,
имати
и
у
Радичев
кућа
.
само
што
јесам
бити
згодан
повод
да
се
тај
испољити
и
избити
на
јавност
.
али
се
време
постарати
да
и
тај
бити
.
онај
исти
време
,
који
јесам
породичан
задруга
носити
на
сав
стабло
толико
век
,
дозрети
јесам
и
дозволити
да
крвни
задруга
,
тај
дуговечан
плод
његов
,
немати
више
храна
,
ни
услов
на
стабло
његов
,
већ
да
морати
отпасти
као
гњити
крушка
,
кад
дозрети
и
сасушити
петељка
свој
.
такав
зрео
плод
требати
само
потрес
мали
од
рука
човеков
,
или
поветарац
,
па
да
пасти
и
да
се
распасти
.
један
само
мали
потрес
требати
јесам
и
Радичев
кућа
,
па
да
јесам
не
само
поколебати
,
него
да
јесам
из
темељ
заљуљати
и
срушити
.
јер
онај
,
који
тражити
длака
у
јаје
,
не
гледати
на
тај
,
хтети
ли
се
тај
јаје
одржати
у
целост
,
док
он
наћи
у
он
што
тражити
.
А
ко
јесам
бити
тај
,
који
се
јесам
умести
обзирати
на
осетљивост
задруга
и
стабилност
кућа
Радичев
?
Радич
јесам
бити
први
,
који
јесам
тај
заједница
његов
родити
деца
лежати
на
срце
.
Живан
,
његов
стар
син
бити
јесам
други
,
који
јесам
у
тај
поглед
стајати
близ
сав
отац
.
он
сматрати
,
као
год
и
отац
он
,
да
се
на
овај
земља
не
моћи
ни
живети
без
породичан
задруга
.
зато
се
никад
не
обзирати
на
поједини
несугласица
укућанин
.
А
од
како
он
изабрати
за
кмет
у
село
,
он
се
не
скидати
с
памет
потреба
за
одржање
његов
кућњи
заједница
у
целост
.
нити
икад
помишљати
он
на
тај
,
да
хтети
у
његов
кућа
поред
он
и
његов
отац
,
моћ
произаћи
од
ситница
крупница
,
и
да
хтети
се
жена
,
који
он
сматрати
увек
за
споредан
и
много
млад
и
низак
члан
породица
,
подбости
сићушан
разлог
,
моћ
јавити
као
снажан
протест
против
наслеђен
задружног
живот
у
кућа
и
ставити
на
земљиште
,
са
ко
хтети
моћи
не
само
захтевати
,
него
и
диктирати
нов
живот
,
на
који
јесам
ни
сам
навикнути
.
али
хтети
он
захтевати
,
само
зато
,
што
се
онај
више
не
налазити
у
положај
и
задаћа
некадашњи
матер
:
Марица
,
Вишња
,
књегиња
Љубица
и
други
узорит
Српкиња
,
који
јесам
имати
да
рађати
и
гајити
јунак
,
осветник
свој
земља
.
овај
хтети
имати
удвостручен
дужност
:
да
рађати
син
за
одбрана
Отаџбине
и
да
заједно
са
она
стварати
нов
живот
,
који
она
јесам
само
време
донети
и
наметнути
.
ето
,
пред
такав
стицај
време
имати
јесам
Радич
да
сагледати
крај
свој
породичан
задруга
,
или
„
кошница
пчела
“
,
који
поп
-
Јов
и
химна
певати
по
село
,
од
задовољство
и
усхићење
.
А
ко
се
и
не
бити
усхићавати
такав
кућа
,
кад
јесам
она
такав
бити
,
да
бити
човек
,
бацити
само
један
поглед
у
њен
унутрашњост
,
почети
од
огњиште
на
сред
кућа
са
онај
верига
и
котао
на
ватра
,
па
до
обешен
кукаље
под
стреха
,
морати
представити
себе
слика
онај
древан
српски
кућа
,
који
јесам
славно
чувати
и
очувати
:
име
,
језик
,
и
вера
српски
,
за
време
толики
век
робовање
и
горак
искушење
.
ту
ти
јесам
прочеље
и
дрвен
столица
са
наслоњача
за
домаћин
Радича
,
тај
јесам
и
полица
и
на
она
каленица
и
дрвен
лажица
,
тај
јесам
наћве
,
крчаг
,
црепуља
,
совра
,
троножни
столица
;
ту
на
источни
дувар
висити
пиштољ
,
јатаган
,
гусле
и
један
икона
са
воштаница
;
а
на
трећи
дувар
стајати
окачен
кош
са
пастрма
и
сланина
на
дувар
.
сав
јесам
тај
распоредити
и
укусно
и
смишљено
.
па
још
кад
ту
видити
један
старац
,
дугачак
сед
брк
,
обријан
лице
,
с
фес
на
глава
,
да
седити
на
свој
наслоњача
,
пухати
на
чибук
,
заповедати
и
учити
свој
млад
,
онда
,
хтети
не
хтети
,
не
моћи
срце
одолети
,
а
да
бар
један
искра
пошта
не
одати
српски
породичан
задруга
,
који
јесам
тако
светао
и
велик
задатак
извршити
.
Радич
устајати
увек
први
од
сав
укућанин
свој
.
и
тада
он
јесам
прво
да
се
помолити
бог
,
богородица
и
сав
светитељ
пред
икона
,
свој
дугачак
и
нарочито
склопљен
молитва
.
кад
тај
учинити
,
онда
сести
на
свој
наслоњача
,
потпалити
чибук
,
попити
три
чаша
ракија
,
из
рука
снаха
редара
и
најпосле
заповедати
свој
укућанин
,
шта
хтети
ко
да
радити
тај
дан
.
један
јутро
Радич
наредити
овако
:
да
Живан
ићи
у
судница
и
да
права
и
поштено
судити
народ
;
Ненад
да
носити
дрво
и
жито
у
чаршија
,
да
продати
;
Стеван
и
Урош
да
орати
за
кукуруз
;
три
жена
да
садити
кукуруз
за
плуг
и
да
разбијати
грудва
;
а
редара
,
Невена
,
да
разбудити
деца
и
упутити
она
за
стока
,
па
да
онда
гледати
остати
кућњи
посао
.
сав
он
пољубити
у
рука
и
упутити
се
сваки
на
сав
посао
.
А
он
,
и
ако
мало
невесео
,
због
неки
ружан
сан
,
поћи
у
пчеланик
,
да
обићи
свој
пчела
.
он
јесам
само
три
дужност
примити
на
себе
:
да
заповедати
,
да
неговати
пчела
и
да
чувати
ћурак
.
и
само
што
Радич
прескочити
праг
кућњи
,
Невена
почети
да
праскати
по
кућа
:
„
и
тај
задруга
да
носити
мутан
вод
у
ђаво
дабогда
.
уговети
једном
,
уговети
други
,
уговети
трећи
,
и
док
све
обредити
,
од
ја
ни
стрв
ни
јаока
;
нити
се
људски
обући
,
ни
најести
,
ни
напити
,
ни
одморити
.
расипати
снага
за
тај
свет
,
па
после
ко
те
питати
жив
ли
јесам
!
проклети
да
јесам
онај
час
,
кад
прескочити
праг
у
овај
жган
,
да
робовати
док
јесам
жив
!
А
зашто
тај
,
кад
имати
леп
мој
рука
и
снага
,
дете
и
човек
,
па
да
зарадити
и
на
камен
и
на
дрво
?
Зашто
да
месити
и
готовити
за
двадесет
душа
,
кад
моћи
за
,
два
и
три
?
Зашто
да
ја
навек
не
знати
шта
јесам
мој
,
а
шта
јесам
туђ
?
све
„
наш
“
,
„
наш
“
,
„
наш
“
,
кад
хтети
нешто
бити
мој
:
мој
дете
,
мој
човек
,
мој
кућа
,
мој
стока
,
мој
земља
и
сав
мој
,
што
имати
.
А
овде
,
шта
имати
?
Ништа
!
само
јесам
мој
снага
,
а
све
друго
јесам
„
наш
“
.
убити
ти
бог
тај
„
наш
“
!
кад
хтети
једанпут
да
се
курталисати
овај
калабалук
,
да
се
,
јадан
,
сладак
леб
најести
!
“
док
Невена
читати
ту
горопадан
молитва
свој
судбина
,
дотле
Радич
бити
заподенути
читав
конгрес
са
свој
пчела
.
А
онај
зуј
ли
зујати
тако
лепо
и
правилно
,
да
јесам
милина
човек
слушати
.
Читаво
споразумевање
између
он
и
она
!
и
пчела
познати
свој
домаћин
,
као
и
сваки
други
стока
.
навикнути
јесам
оне
на
он
,
па
кад
ући
међу
она
,
као
да
јесам
с
она
срасти
.
само
он
не
ваљати
,
што
она
у
јесен
таманити
и
у
пролеће
подсецати
.
и
овај
пут
,
таман
што
бити
повадити
нож
из
појас
да
сећи
,
а
неко
викнути
иза
плот
:
-
не
!
шта
хтети
тај
!
—
чути
се
глас
учитељ
-Перин
.
Радич
подигнути
глава
и
спазити
учитељ
-
Пера
и
поп
-
Јов
,
где
стајати
иза
ограда
и
гледати
шта
он
радити
.
-
Ена
,
сад
!
тај
ваљда
јесам
повадити
нож
на
човек
,
-
прибрати
се
Радич
полунасмејано
и
позвати
она
унутра
.
Јов
и
Пера
заћи
наоколо
на
капија
и
ући
у
градинче
код
Радича
.
-
па
још
како
јесам
?
—
ословити
он
Пера
.
—
да
рећи
добро
сам
,
како
јесам
ја
ви
,
али
јесам
баш
понајбољи
.
—
ти
радити
,
никако
не
стајати
?
—
рећи
Јов
.
—
Шта
хтети
,
попити
,
кад
ја
требати
.
—
Али
не
морати
,
имати
одмена
.
—
не
бити
ти
ја
седети
без
посао
,
па
да
ја
везати
!
—
А
,
шта
јесам
хтети
тај
да
радити
?
—
прекинути
он
Пера
и
прићи
он
ближе
.
—
Ева
видити
овај
буђав
саће
морати
се
одсећи
.
—
да
,
али
само
буђав
.
—
е
,
ја
свако
по
мало
подсецати
.
—
Па
,
тај
дангубити
пчела
.
Знаш
ли
ти
колико
оне
утрошити
време
,
док
направити
један
сат
?
—
ја
ти
не
знати
да
мерити
време
,
али
моћи
да
познати
који
трмка
моћи
да
зазимити
,
а
који
не
моћи
.
—
како
ти
ценити
слаб
и
јак
трмка
?
—
ја
измерити
сваки
кантар
,
а
знати
да
оценити
и
рука
,
па
,
који
јесам
тежак
@card@
ока
,
ја
јесам
оставити
,
који
јесам
,
ја
јесам
убити
.
—
Убијеш
!
како
убити
?
—
тако
,
стрести
пчела
у
огањ
.
--
—
ух
,
брата
!
тај
јесам
грозно
!
.
.
тај
јесам
грехота
!
.
.
—
како
јесам
греота
заклат
јагње
и
прасе
?
—
друго
јесам
јагње
и
прасе
,
али
пчела
не
морати
убијати
.
—
Па
како
да
доћи
до
мед
и
восак
?
—
имати
други
један
врста
кошница
у
сандук
од
даска
,
из
који
се
моћи
вадити
и
мед
и
восак
и
опет
пчела
да
остати
живити
.
—
бог
с
ти
господин
,
где
моћи
пчела
да
живити
у
сандук
!
?
—
е
,
што
јесам
ти
овај
стар
људи
,
ни
у
шта
не
веровати
!
—
погледати
Пера
у
Јов
насмејати
.
—
А
што
да
веровати
,
кад
ја
долазити
до
мед
и
восак
и
овако
.
—
ама
не
само
за
мед
и
восак
,
већ
за
сав
,
требати
да
примати
нов
начин
,
ради
велик
приход
и
олакшица
у
рад
.
—
јесам
ја
нужда
,
јер
имати
вала
бог
сав
доста
што
ја
требати
.
—
е
,
добро
,
казати
ја
твој
годишњи
приход
,
па
хтети
ти
после
казати
нешто
друго
.
—
Ада
,
ја
хтети
ти
казати
,
али
шта
јесам
вајдити
,
кад
хтети
ја
ти
манисати
,
као
год
око
овај
пчела
.
ја
примати
годишње
...
-
замислити
се
Радич
:
-
за
јунад
@card@
дукат
-
„
јагањац
@card@
„
-
„
свиња
@card@
„
-
„
ракија
@card@
„
-
„
мед
и
восак
@card@
„
—
Али
тај
јесам
сваки
година
једнако
.
неки
година
издати
грожђе
,
други
шљива
...
—
Па
ипак
ти
примати
просечно
око
сто
дукат
годишње
.
—
Јес
’
.
—
и
ту
се
не
видити
да
продавати
:
вуна
,
млеко
,
живина
,
јаје
,
и
тако
штогод
.
.
,
управо
оно
што
се
од
стока
одвађује
,
а
стока
остајати
у
тор
.
—
е
,
богами
тај
ја
требати
за
кућа
.
не
моћи
ја
сув
залогај
да
гулити
,
а
други
да
јесам
мој
млеко
и
живина
.
—
ја
и
не
мислити
да
ти
трпити
гладан
,
али
требати
да
произвести
више
,
па
да
имати
претек
за
продаја
.
—
јесам
,
јесам
,
и
тај
јесам
добар
ствар
кад
човек
моћи
и
за
ситница
да
узети
по
који
пар
,
—
додати
поп
Јов
.
.
—
А
колик
тај
јесам
расход
годишњи
?
—
питати
он
Пера
.
—
Па
,
сад
,
како
бити
ти
казати
.
.
и
тај
јесам
сваки
година
једнако
...
замислити
се
опет
Радич
.
—
Али
потрошити
на-прилику
:
—
давати
порез
@card@
дукат
—
на
два
слава
у
година
потрошити
@card@
„
—
на
кућњи
трошак
@card@
„
—
за
женски
ситница
@card@
„
—
ја
потрошити
овде-онде
@card@
„
—
А
већ
кад
женити
син
,
па
потрошити
30—40
дукат
и
кад
крстити
унук
и
потрошити
око
1—2
дукат
,
тај
јесам
други
ствар
.
па
богами
и
кад
ја
умрети
неки
у
кућа
,
и
тад
ја
коштати
...
тек
,
како
он
драго
,
ја
стизати
колико
ја
требати
.
—
Али
твој
син
хтети
стизати
.
—
нек
радити
овако
,
као
што
ја
радити
,
па
хтети
и
она
стизати
.
—
ако
радити
све
тако
,
као
што
ти
радити
,
они
хтети
имати
ни
хлеб
довољно
.
—
А
што
!
?
—
згледнути
се
зачуђен
Радич
у
Пера
.
—
Ева
зашто
.
колико
ти
коштати
један
свиња
,
или
овца
,
док
јесам
извести
на
пијац
?
—
Ништа
ја
не
коштати
,
само
чобанин
што
јесам
чувати
.
јер
ја
имати
доста
утрина
и
попасти
.
—
А
кад
нестати
тај
утрина
,
шта
хтети
после
коштати
један
овца
или
свиња
,
онај
,
који
јесам
имати
?
—
на
овај
утрина
пасти
јесам
стока
:
мој
прадед
,
дед
и
отац
,
па
јесам
помрети
,
и
ја
хтети
да
умрети
,
а
утрина
хтети
остати
.
—
Утрине
хтети
остати
,
ал
хтети
се
изорати
за
њива
.
—
То
ли
ви
тражити
,
да
ја
купити
гвозден
плуг
,
да
с
он
орати
утрина
.
—
и
утрина
и
сваки
њива
моћи
да
орити
гвозден
плуг
.
—
знати
,
видети
јесам
онај
ђаволија
швапски
.
Шваба
и
морати
да
градити
од
гвожђе
плуг
,
пошто
немати
дубрава
као
ја
.
—
имати
они
шум
и
дубрава
више
од
ми
,
али
они
од
дрво
градити
:
клупа
,
столица
и
орман
.
А
плуг
градити
од
гвожђе
зато
што
дубље
и
лакше
орати
и
боље
превртати
земља
.
—
Па
,
онда
зашто
јесам
Св
.
Сава
оставити
ми
овај
плуг
у
аманет
,
кад
јесам
он
рђав
?
—
Св
.
Сава
сад
кад
бити
устати
,
он
бити
први
тражити
гвозден
плуг
,
јер
се
он
ни
онда
јесам
противити
нов
изумењима
,
-—
упад
поп
-
Јов
.
—
кад
доћи
време
да
се
орити
гвозден
плуг
дотле
хтети
ја
зажмурити
—
рећи
Радич
и
покрити
кошница
рогоз
,
који
он
бити
открити
.
—
права
казати
,
—
рећи
Пера
.
—
овај
се
и
не
односити
на
ти
,
већ
на
твој
син
.
—
Ал
ја
ипак
желити
:
да
бог
поживети
овакав
домаћин
,
као
што
јесам
Радић
—
рећи
поп
-
Јов
,
задовољно
.
—
е
збогом
чича
—
Радичу
!
—
пресећи
Пера
и
поћи
.
—
збогом
поћи
!
ајд
и
ја
хтети
за
ви
,
имати
да
чувати
ћурак
.
—
зар
тај
ћурак
да
чувати
!
детињи
стока
?
тај
чувати
деца
!
—
осврнути
се
поп
—
Јов
.
—
ја
ко
хтети
други
.
деца
грђе
хтети
.
А
ја
јесам
се
иначе
подетињао
.
Ћурке
јесам
чувати
кад
јесам
бити
мали
,
па
ћурак
ћувам
и
данас
.
Јов
и
Пера
се
насмејати
и
отићи
.
Радич
дохватити
један
прут
с
дрвљаник
,
па
истерати
ћурак
из
воћњак
и
отерати
она
у
поље
полагати
и
шапутати
нешто
за
сав
рачун
.
ВИИ
Невена
бити
дотле
поразбуђивала
деца
,
упутити
она
за
стока
и
наставити
други
рад
по
кућа
.
Шиља
,
општински
пандур
доћи
да
узети
ручак
за
Живана
и
за
љубав
две-три
чаша
ракија
напричати
Невена
и
што
јесам
и
што
јесам
о
Живана
,
тако
,
да
јесам
Невена
сав
месо
играти
од
љутина
.
и
тек
што
испратити
Шиљу
,
наићи
Кузман
,
сеоски
дућанџија
,
са
један
говеђи
кожа
у
рука
.
Невена
жигнути
преко
срце
кад
он
видити
.
Кузман
се
нагодити
да
овај
љут
жена
бити
што
приступачан
,
па
искезити
зуб
:
—
Шта
радити
снашка
,
како
јесам
?
.
—
ето
...
какав
ти
јесам
тај
кожетина
?
—
углед
он
се
Невена
у
кожа
и
намргодити
лице
.
—
донети
јесам
да
јесам
разапети
на
твој
дувар
.
много
ја
се
твој
дувар
допадати
,
што
ја
лепо
сушити
кожа
.
кад
скинути
кожа
с
он
дор
—
мирисати
!
—
бог
ја
ја
тај
не
знати
ништа
.
ники
ја
јесам
казати
ништа
за
твој
кожа
.
—
А
,
Живан
ја
јесам
одобрити
.
и
чича-
Радич
хтети
да
се
љутити
.
о
,
да
ти
знати
како
тај
старац
ја
поштовати
!
Знаш
шта
ја
казати
сав
у
село
:
„
Већ
вео
,
што
јесам
трговац
и
што
јесам
поштен
,
тај
знати
одавно
,
али
што
јесам
леп
човек
да
ти
немати
у
цео
свет
!
“
сав
јесам
ја
жена
признати
да
јесам
добар
човек
у
село
.
А
после
тај
,
ја
имати
карактер
човечански
.
и
,
онда
мислити
,
да
и
ти
хтети
да
ја
наћи
мана
.
—
ја
ти
не
налазити
манути
,
само
...
—
замислити
се
Невена
,
незнајући
ни
сам
шта
хтети
да
казати
овај
наметљивац
.
—
А
,
тај
,
тај
!
тај
се
тражити
!
и
ја
ти
не
налазити
манути
.
и
онда
?
—
спустити
кожа
на
под
.
—
Шта
?
—
Па
тај
што
рећи
.
—
Шта
јесам
рећи
?
-
рећи
јесам
да
јесам
леп
и
да
ја
ти
не
налазити
манути
.
—
ако
јесам
леп
за
себе
јесам
леп
.
Кузман
извадити
из
џеп
један
леп
сапунчић
и
понудити
он
Невена
.
-
не
требати
ја
твој
сапун
,
—
одбити
он
Невена
.
-
да
јесам
донети
поган
сапун
,
бог
бити
ти
видети
,
да
бар
опрати
кошуља
и
шамија
.
-
ама
понети
јесам
ја
и
тај
,
али
јесам
добар
овај
миришљав
,
гледати
како
мирисати
да
ти
се
душа
растопити
...
и
поднети
она
под
нос
мирисан
сапун
,
а
други
рука
почети
да
мувати
по
леви
џеп
.
—
Невена
окренути
глава
устрану
.
—
е
баш
јесам
дрвендекаста
,
не
ићи
ја
по
воља
ни
мало
.
-
Шта
имати
да
ти
угађати
,
ћорав
тај
страна
!
Шта
јесам
ја
ти
?
—
о
„
ћорав
тај
страна
“
!
тај
ја
јесам
баш
мерак
кад
ја
жена
казати
„
ћорав
тај
страва
“
!
моћи
,
моћи
,
тако
снашка
,
чворовито
да
зборити
,
но
окретати
тај
разговор
мало
на
згода
.
Знаш
како
јесам
,
кад
се
састати
двоје
млад
и
леп
,
они
требати
лепо
и
да
зборити
.
—
Шта
имати
лепо
да
зборити
?
—
Па
,
знати
,
требати
да
зборити
за
лепота
и
за
младост
...
и
очи
он
се
зажарити
ко
у
мачор
.
-
ићи
ти
до
ђаво
с
тај
свој
смрдљив
кожа
!
усмрдети
ја
дело
кућа
.
—
Али
ја
јесам
ни
доћи
због
кожа
,
већ
због
ти
.
Знаш
ли
да
ја
нешто
све
изгорети
под
ложичица
за
ти
...
—
Ада
чекати
ћерпузо
смрдљив
,
за
тај
ли
јесам
ја
доћи
!
—
тргнути
Невена
обрамица
и
појурити
за
он
.
Кузман
зграбити
кожа
и
излетити
напоље
као
муња
.
„
овај
јесам
напаст
!
да
човек
пострадати
усред
подне
у
свој
кућа
!
како
хтети
вечерас
да
казати
укућанин
?
да
јесам
долазити
,
рећи
хтети
:
„
сам
јесам
он
звати
“
.
да
не
казати
,
чути
,
па
још
горе
!
о
дабогда
он
Св
.
погодити
,
где
он
ђаво
донети
данас
у
мој
кућа
!
“
—
Тужи
се
Невена
сам
,
товарити
се
ручак
.
и
тако
љутит
однети
радник
на
њива
ручак
.
Кућа
остати
само
неколико
минута
сам
.
јер
одмах
за
Невена
доћи
Живана
још
љут
од
Невена
.
„
Чекај
ти
да
видити
ја
какав
јесам
тај
асија
што
’
хтети
да
ја
побити
деца
по
кућа
!
А
!
.
.
видити
...
загледати
се
у
полица
и
спазити
један
пераћи
сапун
,
—
купити
госпођа
сапун
!
зато
ли
њен
човек
ићи
сваки
дан
у
чаршија
да
она
куповати
сапунити
.
А
ја
немати
чим
крпа
да
опрати
.
мртав
јесам
опрати
дабогда
!
“
—
Шта
јесам
,
шта
јесам
,
што
звецаш
ко
луд
!
—
наићи
Живан
на
врата
.
—
морати
да
јесам
луд
,
кад
јесам
доћи
...
—
Што
јесам
доћи
?
Што
хтети
ти
сад
овде
?
јесам
ли
тај
редара
данас
?
—
А
јесам
ли
тај
домаћин
данас
?
—
ја
јесам
још
.
имати
ја
један
домаћин
у
кућа
.
не
моћи
бити
сав
домаћин
мимо
отац
жив
.
—
А
како
моћи
у
општина
бити
домаћин
?
—
у
општина
моћи
,
а
овде
не
моћи
,
јер
имати
стар
од
ја
.
имати
отац
.
—
он
чес
и
поштење
.
али
овај
се
више
не
моћи
да
трпити
.
ево
погледати
...
—
показати
он
сапун
на
полица
,
—
купити
она
човек
сапун
,
па
она
се
јесам
дати
да
он
сакрити
.
—
Тешто
!
Чудно
ја
чудо
,
сапун
!
Купићу
и
ја
ти
.
—
кад
?
—
кад
потражити
.
јесам
сад
време
за
сапун
,
но
за
рад
.
ајд
ти
на
посао
,
одакле
јесам
доћи
!
јесам
ти
сад
овде
посати
!
—
ја
не
моћи
тај
да
трпити
више
!
—
ако
не
моћи
ти
играти
!
не
моћи
све
да
бити
тако
како
ви
жена
хтети
.
ви
имати
само
да
слушати
што
ви
се
заповедити
!
ајд
у
њива
!
—
ја
хтети
да
се
макнути
одавде
,
док
не
умесити
за
мој
деца
хлеб
.
—
пробати
само
моћи
да
отићи
док
се
ја
вратити
,
па
се
држати
добро
!
—
завртити
глава
Живан
и
отићи
у
судница
.
Живана
спотну
ватра
,
мета
црепуља
на
ватра
,
па
затим
отворити
наћве
,
насути
брашно
и
узити
да
месити
хлеб
.
„
и
тај
ја
јесам
човек
,
да
ја
терати
за
други
да
робовати
!
“
—
говорити
сам
Живана
.
—
Шта
ти
тај
жена
радити
,
кад
ти
јесам
недеља
?
—
упад
на
врата
Невена
.
—
не
гледати
ти
више
ни
недеља
ни
месец
,
но
хтети
сам
да
месити
’
леб
за
мој
деца
,
да
ја
она
ти
више
не
тровати
,
—
одвратити
она
Живана
и
не
гледати
у
она
.
—
кад
јесам
ти
она
тровати
?
—
потровати
јесам
она
јутрос
!
ти
мислити
ја
не
знати
што
тај
заинат
турати
паприка
по
пун
лажица
у
јела
,
због
мој
деца
.
дете
доћи
чак
до
њива
плакати
!
па
јесам
хтети
да
она
побити
јутрос
—
говорити
Живана
и
преметати
тесто
такав
силина
да
се
наћве
љуљати
.
—
ја
,
тући
деца
!
?
—
запрепастити
се
Невена
.
—
ти
!
ти
!
проклети
јесам
онај
,
који
тај
први
довести
у
овај
кућа
!
—
дабогда
,
ако
јесам
ти
једно
такнути
,
такнути
ја
бог
у
живац
!
—
такнути
ти
па
тај
не
повратити
жив
дабогда
!
—
Теба
дабогда
,
како
права
зборити
!
—
исправити
тај
бог
у
сандук
мртав
!
ти
ја
изести
душа
мој
!
—
изести
тај
вечан
мука
,
што
јесам
ти
изести
!
—
Вечне
тај
мука
спопасти
,
па
тај
никад
не
пустити
!
—
пустити
тај
бог
у
рак
,
па
тај
земља
не
примити
!
—
примити
ти
ђаволити
дабогда
,
па
се
мртав
не
распасти
!
—
дабогда
,
док
се
не
распасти
жив
и
ја
молити
да
ти
опростити
,
не
испасти
тај
душа
!
—
испасти
ти
и
душа
и
срце
,
па
ти
немати
ни
на
небо
,
ни
на
земља
!
Невена
поћи
да
дигнути
црепуља
.
—
Шта
хтети
тај
!
?
—
сикнути
Живана
.
—
не
дати
ти
да
месити
кад
јесам
мој
недеља
!
—
Недирај
ја
црепуља
,
сад
хтети
тај
онај
обрамица
!
—
посуну
Живана
теставим
рука
на
Невена
.
—
То
сад
умесити
,
па
више
никад
!
—
наставити
Невена
да
клети
.
—
дабогда
ја
увек
месити
за
мој
деца
,
а
ти
за
кучић
!
—
дабогда
тај
што
она
умесити
да
она
однети
на
гробље
!
—
не
клети
ја
деца
кучка
,
јер
ако
дохватити
онај
ожег
,
надвоје
хтети
тај
глава
располутити
!
—
де
,
пробати
бог
тај
!
ти
мислити
ја
немати
рука
!
јадан
ли
тај
кожа
шта
ли
ти
се
чинити
!
—
зачикавати
она
Невена
.
па
кад
немати
шта
друго
да
радити
,
она
дохватити
крчаг
и
отићи
за
вод
.
„
Што
јесам
ја
луд
те
се
карати
забадава
.
неки
упалити
кућа
кад
немати
сајбије
,
“
говорити
сам
,
ићи
Невена
.
„
ја
јадан
,
несрећница
,
што
цео
век
робовати
за
други
,
па
јесам
доживети
да
ја
један
багатела
ружити
и
грдити
.
“
—
говорити
сам
Живана
.
али
сад
тек
Живана
пасти
тежити
на
срце
што
јесам
у
велик
јарост
заборавити
да
поднети
Невена
сапун
под
нос
,
који
јесам
наћи
на
полица
.
помислити
да
он
склонити
,
па
се
пишманити
.
затим
запрећа
проја
жеравица
и
пепео
у
црепуља
,
па
онда
забости
преслица
за
појас
и
отићи
на
њива
.
Невена
се
вратити
гледити
споља
са
зебња
да
ли
јесам
ту
још
Живана
.
кад
видити
да
јесам
немати
,
као
да
она
сванути
.
Поче
да
разгледати
по
кућа
шта
јесам
Живана
радити
.
у
тај
спазити
онај
сапун
на
полица
.
и
тај
јесам
још
више
распламтити
.
„
А
...
видити
молити
ти
...
—
почети
сам
да
говорити
Невена
,
окретати
сапун
у
рука
.
—
зато
она
носити
бео
шамија
,
што
куповати
кришом
сапун
.
Чудим
се
за
што
њен
човек
не
остављати
кметство
,
а
он
знати
зашта
кметовати
,
зарад
кметица
.
лепо
бог
ја
.
А
тај
Невена
дурати
за
она
.
Тешко
ја
јадан
кад
хтети
се
избавити
овај
чемер
!
...
“
—
бризнути
да
плакати
.
—
Шта
јесам
!
Што
плакати
суза
тај
женски
!
—
допасти
гласовит
Ненад
.
—
не
плакати
ја
,
но
плакати
мој
судбина
...
—
расцињка
се
још
више
Невена
.
—
Даћу
ти
ја
судбина
,
ако
тргнути
један
оплавак
.
ви
жена
не
моћи
да
угодити
ни
Св
.
Петар
с
небо
.
—
ти
требати
да
јесам
мукајет
за
свој
жена
...
—
Даћу
ти
ја
мукајет
док
се
вратити
од
во
.
тај
јесам
набрати
пун
врећа
прича
и
спрдња
,
ал
ја
хтети
тај
све
да
ти
изручити
на
глава
.
мало
јесам
ми
кућњи
брига
но
још
о
ваш
спрдња
да
водити
брига
.
Ненад
изговорити
тај
,
напити
се
водити
из
крчаг
,
па
отићи
да
везати
во
.
А
Невена
остати
сам
да
мрмољити
по
кућа
.
ВИИИ
.
Орачи
бити
поћи
из
њива
још
за
сунце
.
Стеван
застати
позади
од
осталих
са
Кузман
,
који
он
срести
и
задржати
на
разговор
.
—
где
јесам
побогу
брата
,
да
ја
јесам
да
јесам
ти
данас
тревити
,
друкче
бити
ти
испричати
,
овај
што
хтети
ти
сад
казати
.
ти
знати
да
ти
сматрати
за
добар
домаћин
у
ваш
кућа
.
Стеван
се
уозбиљити
и
погледати
земља
као
одиста
важан
човек
,
који
имати
да
мислити
о
важан
ствар
.
—
А
већ
знати
и
тај
,
да
ја
имати
карактер
човечански
,
па
кад
ја
један
жена
не
сматрати
ни
колико
један
г
.
,
ја
требати
да
се
убити
!
—
А
који
тај
жена
?
—
погледати
Стеван
отворен
очи
.
—
Ваш
твој
снаха
Невена
!
Отишао
јесам
данас
да
разапети
кожа
на
ваш
дувар
,
а
она
ја
сиктериса
као
последњи
нитков
.
молити
бог
што
јесам
тај
ваш
кућа
,
а
ја
бити
она
показати
који
јесам
ја
!
јер
ја
слабо
жена
водити
чес
.
—
Ада
и
ја
она
мало
гледати
кроз
прст
.
али
по
неки
пут
требати
и
жена
послушати
.
ја
имати
десет
дукат
на
чување
само
зарад
жена
.
-
—
Шта
јесам
тај
десет
дукат
!
—
мрднути
усница
Кузман
.
тај
још
не
знати
шта
јесам
тај
пар
.
—
ја
не
знати
за
велик
пар
али
ја
и
не
требати
да
знати
за
велик
пар
,
него
за
онолико
,
колико
ја
требати
.
—
зар
јесам
боље
имати
велик
пар
?
—
боље
јесам
,
ал
кад
немати
!
—
То
ти
немати
,
а
други
имати
.
Крсман
из
чаршија
имати
више
дукат
,
