Хоћетеда
ја
убити
?
...
ево
!
...
на
!
...
два
стотина
година
јесам
проћи
како
јесам
мој
стар
ударити
темељ
онај
кућа
који
јесам
ви
проклети
!
...
и
за
два
стотина
година
сенка
срам
не
пасти
на
онај
кров
...
а
данас
?
...
Шта
хтети
?
...
убити
ја
!
...
али
се
ники
не
макнути
.
А
он
,
и
не
знати
шта
чинити
,
окренути
се
од
она
.
они
остати
.
ники
реч
не
рећи
.
Помркоше
старина
и
удубити
се
у
мисао
.
заиста
,
кућа
Алексић
јесам
бити
стар
у
црн
Бари
.
А
он
доћи
кућа
као
ветар
.
како
доћи
,
он
се
скљокати
крај
огњиште
.
и
ту
јесам
седети
до
мркли
мрак
,
нем
и
непомичан
.
онда
се
наједанпут
окренути
и
викнути
снаха
Мара
.
—
Што
ја
звати
,
баба
?
—
расплести
ја
перчин
!
сав
се
скаменити
.
Петар
он
прићи
.
—
Старц
?
!
он
јесам
погледати
крвав
очи
,
али
рећи
притајен
миран
глас
:
—
Ида
,
бака
,
донети
ја
чибук
са
чивилук
...
и
старац
тај
вече
расплести
кос
и
припасти
дуван
...
ИИ
део
:
осветник
@card@
.
паук
напољу
тужно
јаукати
ветар
кроз
оголео
грана
и
киша
сипа
...
А
помрчина
као
у
пакао
.
по
таки
ноћ
ни
хајдук
не
ходити
;
ники
који
невоља
не
гонити
хтети
макнути
испод
свој
кров
;
и
сам
пас
тражити
какав
бити
склониште
,
па
ту
ћутети
и
не
пуштати
глас
...
само
један
човек
тумарати
по
помрчина
.
Ноги
он
клизати
по
каљав
земља
,
он
посртати
и
спотицати
се
,
али
журити
да
извршити
заповест
свој
господар
.
тај
јесам
бити
Маринка
.
Журио
јесам
по
жеља
Крушкин
,
који
он
баш
тад
жељно
очекивати
у
свој
одаја
.
—
гдје
јесам
,
човјек
!
—
викнути
он
како
Маринка
прекорачити
праг
.
—
гдје
јесам
?
...
Чекам
ти
,
ево
,
већ
два
сахат
...
—
Ева
ја
,
драг
ага
...
мало
јесам
се
задржати
—
одговорити
Маринка
,
смешити
се
и
скидати
штап
блато
с
опанак
.
—
јесам
озепсти
?
—
јесам
.
како
јесам
журити
,
и
ознојити
јесам
се
.
—
Сједи
.
Маринка
се
,
по
обичај
,
веома
пажљиво
спустити
на
један
столица
.
—
Ружно
вријеме
?
—
питати
Турчин
.
—
Ружно
.
Киш
из
дрво
,
из
камен
,
што
оно
онај
казати
.
А
помрчина
као
тесто
.
да
ја
јесам
ко
опалити
шамар
,
не
бити
он
се
моћи
одужити
!
...
не
видити
се
прст
пред
ока
!
...
—
Хоћеш
духан
?
Турчин
јесам
питати
више
обичај
радити
,
јер
јесам
знати
да
Маринка
свакад
хтети
дуван
.
Маринка
развући
лице
и
махати
се
пас
тражити
лула
.
Пошто
задимити
,
Турчин
он
се
приже
:
—
Па
,
Маша
,
ти
,
канда
они
пас
хтјети
данас
заклати
?
Маринка
махнути
рука
.
—
махнути
!
кад
ја
стегнути
за
гуша
,
ја
рећи
испасти
оба
ока
.
Јака
јесам
као
црн
земља
!
...
него
,
данас
ми
не
поћи
за
рука
.
окренути
се
,
ојађеник
,
народ
па
стати
беседити
...
е
,
што
јесам
—
јесам
,
драг
ага
;
да
тај
не
бити
твој
воља
,
и
ја
бити
се
заплакати
!
—
А
народ
?
—
Мор
,
растужити
се
!
...
Беше
она
жао
један
од
први
људи
.
Баш
јесам
видети
како
и
поп
и
кмет
окренути
глава
да
сакрити
суза
.
А
Шокчанић
онде
,
уза
ја
,
рећи
Поповић
:
„
Вал
грести
ми
на
душа
што
обедити
права
здрав
човек
!
”
—
Ха-ха-ха-ха
!
—
смејати
се
Турчин
.
—
А
Иван
?
—
као
запет
пушак
...
Слуша
што
он
се
заповедити
...
Турчин
се
мало
замислити
.
—
мислити
нешто
—
рећи
после
кратак
ћутање
.
—
како
бити
бити
да
се
ја
сад
окренути
Алекса
.
он
јесам
сјетан
,
невесео
.
да
он
отићи
кућа
да
он
тјешити
и
разговарати
?
...
—
моћи
,
ага
!
тај
он
не
познавати
.
пасји
јесам
тај
сорта
!
пре
бити
од
камени
реч
измамити
него
од
он
!
...
боље
јесам
да
се
ја
држати
Ивана
.
он
јесам
човек
поштовати
и
видити
.
Лазар
јесам
твој
сенка
.
он
хтети
за
ти
и
у
ватра
и
у
вод
.
А
Иван
он
јесам
отац
,
а
отац
волити
свој
дете
,
он
хтети
за
он
све
учинити
...
Турчин
се
дигнути
и
ходати
замишљено
преко
одаја
.
наједанпут
стати
и
окренути
се
Маринка
.
—
ти
знати
шта
ја
хтети
?
—
рећи
.
—
знати
,
драг
ага
.
—
Па
,
де
!
рећи
ја
твој
план
!
...
—
е
,
ево
тај
црн
Бар
!
знати
јесам
као
свој
кућа
!
Почев
од
кмет
и
поп
,
бити
јесам
тај
један
душа
.
само
јесам
ја
одвајати
сав
да
.
мој
јесам
душа
волети
само
ви
,
Турчин
,
па
јесам
ја
због
тај
сав
мрзети
.
ако
двојица
разговарати
,
па
ја
смотрити
да
она
се
прика
чути
,
они
ућутати
.
звати
јесам
ја
:
улизица
,
изрод
,
измет
,
Турчин
,
и
...
бог
бити
она
знати
какав
ја
име
не
називати
!
и
...
ја
јесам
тај
мука
мучити
!
ако
јесам
хтети
што
сазнати
,
хватати
јесам
жена
и
деца
да
ја
казати
...
Турчин
постати
нестрпљив
.
он
махнути
рука
и
пресећи
он
:
—
Добра
,
добро
!
моћи
ја
причати
!
ја
хтети
да
знати
како
сад
ствар
стајати
.
твој
план
!
твој
план
ја
казати
!
—
сад
?
...
добро
!
од
онај
дан
кад
јесам
ја
Станка
оцрнити
,
и
како
се
наћи
онај
кесица
што
јесам
јесам
ја
и
Лазар
закопати
,
од
онај
јесам
дан
све
како
се
само
пожелети
моћи
:
сав
пљувати
на
кућа
Алексин
.
—
Па
зар
онда
не
бити
бити
добро
да
ја
око
Алекса
...
—
не
бити
.
—
Што
?
—
прво
,
као
што
рећи
,
хтети
ништа
вајдити
,
а
друго
,
свет
се
већ
одбити
од
нега
.
ако
он
ти
бити
призивати
,
одбити
се
сасвим
.
—
Па
тај
ја
и
хтети
!
—
рећи
Турчин
.
—
То
не
ваљати
!
—
не
ваљати
?
!
—
не
ваљати
!
не
ваљати
!
Држи
се
ти
Ивана
.
он
ти
ићи
и
дозивати
он
.
први
који
хтети
на
он
посумњати
бити
поп
.
он
хтети
повући
кмет
и
још
неки
,
и
почети
ревити
против
он
.
ама
,
јесам
ти
ни
Иван
тиква
без
корен
,
имати
и
он
свој
људи
...
и
тек
један
дан
видити
а
црн
Бар
се
поцепати
,
један
страна
водити
поп
,
а
други
Иван
.
поп
хтети
Ивана
рећи
да
јесам
турски
улизица
,
а
Иван
поп
да
јесам
лоповски
јатак
.
Турчин
заиграти
срце
од
радост
.
он
видити
већ
жив
,
остварен
слика
с
пред
очи
.
и
загрлити
Маринка
.
—
алал
тај
вјера
,
соко
!
ти
говорити
тако
мудар
да
бити
моћи
пашовати
с
така
памет
!
...
Маринка
он
пољубити
скут
и
рука
.
—
хвала
,
драг
ага
!
тај
што
ја
рећи
волити
него
небројено
благо
.
него
...
—
Шта
?
Шта
желити
?
...
Ишти
!
...
—
не
желити
ништа
,
али
још
ти
јесам
све
казати
.
—
говорити
!
—
рећи
Турчин
.
—
Лазар
хтети
да
се
жена
.
—
знати
.
—
Севић
девојка
.
—
и
тај
знати
.
—
тај
девојка
морати
за
нега
поћи
!
—
ама
,
ти
ја
рећи
да
јесам
се
Лазар
и
Станко
баш
због
она
завадити
,
и
тај
стога
што
она
волити
Станка
.
—
Па
?
—
Хоће
ли
она
хтјети
поћи
за
Лазар
?
—
А
ко
она
питати
?
питати
ли
мртвац
хтети
ли
у
гробље
?
ја
морати
настати
да
се
они
узети
!
—
рећи
Маринка
.
—
А
што
се
они
морати
узети
?
—
морати
!
Иван
јесам
већ
твој
,
а
тада
хтети
и
Севић
бити
твој
.
тај
јесам
већ
два
јак
човек
у
црн
Бари
.
Вис
хтети
вредити
двојица
него
један
.
А
после
,
Лазар
ти
јесам
на
синџир
.
Шта
хтети
учинити
;
а
Лазар
јесам
добро
псето
,
вредити
он
бити
госа
!
...
Турчин
раширити
зеница
па
нетренимице
гледати
у
Маринка
.
А
Маринка
настављати
:
—
ето
,
тај
јесам
план
...
Иван
хтети
повући
за
себе
Поповић
,
Севић
Белић
,
Белић
Шокчанић
...
Погледаш
:
преко
половина
црн
Бар
бити
твој
...
онда
судити
како
знати
!
тај
хтети
бити
и
бог
и
побожје
!
...
—
Маринка
!
брата
!
...
Човјече
!
рећи
шта
хтети
!
...
—
не
тражити
ништа
,
само
твој
братство
!
и
хтети
да
ја
Турчин
знати
и
призивати
!
...
—
све
што
хтети
учинити
Суља
за
ти
!
—
хвала
ти
!
него
...
још
мој
план
јесам
готов
!
—
Шта
још
мислити
?
!
...
—
Шта
мислити
!
Шта
ја
још
не
мислити
од
онај
дан
кад
јесам
ти
онако
покуњити
видати
!
...
да
ја
јесам
...
да
ја
јесам
...
Нешто
шушнути
под
прозор
...
као
да
се
неко
накашљати
...
Маринка
пребледети
и
реч
он
застати
у
грло
.
и
Крушка
стајеше
пренеразити
,
али
брзо
доћи
к
себе
те
полетити
врата
.
—
Мехо
!
Асо
!
Ибро
!
...
брзо
напоље
!
видити
тко
јесам
тамо
!
...
момак
истрчати
у
помрчина
.
али
помрчина
као
тесто
.
Обилазише
око
хан
—
нигде
ники
.
—
даље
!
даље
!
—
викати
јесам
Турчин
.
—
Њетко
јесам
!
Потражи
!
Потражи
!
...
момак
јесам
тумарати
по
помрчина
,
али
се
ништа
не
чути
сем
ветар
.
—
немати
ники
?
—
ники
!
—
рећи
.
Крушка
се
вратити
у
одаја
,
вући
Маринка
за
себе
.
он
хтети
наставити
започети
разговор
,
хтети
се
још
наслађивати
онај
милина
који
он
бити
обујмити
при
прича
Маринков
,
али
—
залуд
!
све
проћи
,
сав
се
разбити
као
сапунски
мехур
...
Чинило
он
се
да
он
неки
иза
леђа
стајати
...
видити
он
сенка
...
тек
опет
се
наставити
разговор
.
али
се
говорити
хладно
.
Маринка
бити
блед
као
смрт
,
говорити
јесам
преплашити
и
зверати
у
прозор
...
—
не
плашити
се
,
човјек
!
—
не
плашити
се
.
—
Видјео
јесам
,
нејма
ники
.
него
...
шта
јесам
оно
још
хтјео
?
...
Шта
јесам
оно
узвикнути
:
„
да
ја
јесам
!
”
Маринка
он
погледати
дуг
,
значајан
поглед
.
—
други
пут
,
драг
ага
,
други
пут
!
—
ама
сад
хтети
!
—
моћи
!
бости
други
пут
!
—
ама
рећи
ја
:
ко
јесам
још
мислити
завадити
?
...
Шта
јесам
се
уплашити
?
Мехо
!
Дај
донети
Маринка
мало
ракија
,
неки
човјек
духати
прихватити
!
на
,
пухати
!
Маринка
запалити
лула
и
сркнути
мало
ракија
.
—
пити
!
—
нека
,
достајати
.
—
тај
јесам
!
пити
,
човјек
!
—
не
моћи
више
.
А
кад
ја
питати
,
казати
ти
!
ја
се
чинити
да
хтети
моћи
поп
и
кмет
завадити
!
—
како
?
!
—
не
питати
ја
даље
!
ево
ти
велим
:
поћи
јесам
твој
трага
!
и
хтети
се
пред
ти
обрукати
,
ма
ја
глава
стати
!
...
ја
јесам
стати
за
тај
да
ја
ти
веровати
!
волити
твој
љубав
него
љубав
син
свој
!
...
—
ама
како
хтети
тај
учинити
?
—
кад
ти
казати
да
хтети
учинити
—
учинити
!
не
бринути
!
Завадићу
она
онако
исто
као
што
ти
завадити
...
опет
нешто
шушнути
.
Чу
се
чак
и
топот
ходати
човечји
...
Турчин
излетити
напоље
.
Истрчаше
и
пандур
.
Трчаше
,
тумарати
,
завиривати
у
сваки
тукар
—
нигде
ники
!
Турчин
јесам
псовати
,
викати
,
претити
сав
чудо
.
Маринка
јесам
ћутао
оборен
глава
.
онда
се
дигнути
.
—
куда
хтети
?
—
упитати
Турчин
.
—
Кући
.
—
зар
по
овај
помрчина
?
—
морати
.
ако
ја
видити
с
ти
,
сав
хтети
пропасти
.
ја
се
не
смети
више
овако
лепо
разговарати
.
Још
ја
и
изгрдити
пред
саљацима
,
неки
чути
!
...
А
сад
:
лак
ноћ
!
—
Лака
ноћ
!
—
рећи
Турчин
и
вратити
се
у
одаја
...
Маринка
јесам
журан
корак
хитати
кућа
.
таман
јесам
замицати
у
шум
,
а
иза
један
пан
,
недалеко
од
хан
,
дигнути
се
човек
.
попрети
за
он
рука
,
па
рећи
:
—
од
твој
мрежа
,
паук
,
начинити
тај
личина
!
Ида
,
ићи
!
...
тај
човек
бити
јесам
Дева
.
@card@
.
јелица
ја
се
дивити
људи
из
тај
доба
.
ми
се
чинити
да
јесам
немогућан
учинити
оно
што
јесам
они
учинити
.
Почетак
овај
век
истурити
јесам
див
какав
живити
само
у
прича
...
тај
јесам
људи
чудо
чинити
.
снага
,
дух
,
окретност
,
и
тај
бити
сав
снажан
и
бујан
.
преврнути
лист
светски
историја
,
па
она
хтети
наћи
раван
,
мањ
ако
узети
митологија
.
Чак
јесам
и
некакав
друкчији
језик
говорити
.
сваки
јесам
њихов
реч
—
пословица
.
онако
данас
не
говорити
један
научар
како
јесам
тада
говорити
ратар
.
полуписмен
поп
постати
дипломата
,
обичан
ратар
војвода
,
а
један
марвен
трговчић
геније
!
А
ма
који
од
она
јесам
два
да
јесам
видети
два-три
село
више
од
свој
рођеног
место
!
...
па
и
сам
жена
тај
доба
бити
јесам
нешто
други
.
она
јесам
наличити
на
мајка
и
сеја
ранијих
време
.
цео
покољење
као
да
јесам
с
небо
спустити
.
ако
бити
хтети
потражити
ко
подгајити
тај
колено
—
Мучио
бити
се
узалудно
!
...
ни
пре
ни
после
тај
доба
хтети
наћи
сличан
пример
...
Чуда
јесам
тај
жена
чинити
!
поред
свој
домаћи
посао
радити
јесам
и
сав
мушки
посао
.
јесам
бити
никакав
чудо
видети
жена
на
разбојиште
где
превртати
мртав
и
рањен
,
запајати
она
и
залагати
...
зар
јесам
један
прича
из
тај
доба
како
чак
и
сам
баба
бити
Турчин
!
од
многи
ево
ви
један
:
бахнути
Турчин
у
кућа
поп
Теше
из
Бадовинци
.
код
кућа
не
бити
ники
сем
његов
попадија
.
Турчин
бити
и
сувише
осион
да
бити
он
човек
моћи
гледати
равнодушно
.
како
доћи
,
он
сести
крај
огњиште
и
почети
трта
рука
:
—
дед
,
баба
,
петак
цицвара
!
—
рећи
.
она
бити
нешто
љут
,
па
он
само
погледати
попреко
.
—
пећи
цицвара
,
бре
!
—
дрекнути
он
и
замахнути
бињеџијском
,
трострук
канџија
,
тај
јесам
ошинути
.
план
баба
као
ватра
,
севнути
ока
,
прилетети
Турчин
,
па
онај
дрвен
тучак
што
јесам
бео
лук
малочас
он
туцати
—
распасти
Турчин
посред
теме
...
Турчин
се
извртети
.
из
проваљан
глава
куљати
јесам
крв
и
мозак
.
она
погледати
крвав
тучак
па
он
бацити
напоље
.
—
опоганити
ја
тучак
псето
турски
!
—
рећи
хладно
,
па
отићи
гледати
други
посао
...
толико
рећи
да
бити
потврдити
овај
што
говорити
,
а
сад
да
наставити
мој
приповетка
!
и
Јелица
јесам
бити
чедо
свој
доба
.
Простодушна
,
искрен
,
веран
и
одан
.
она
јесам
волети
Станка
онај
велик
и
свет
љубав
који
,
чак
и
после
гроб
,
цветати
у
цветак
и
запајати
васиона
свој
миомир
...
Што
више
грдити
Станка
у
кућа
њен
,
она
он
јесам
сав
више
волети
.
он
бити
сваки
њен
мисао
.
Повучена
у
самоћа
,
она
се
разговарати
с
он
и
дневе
и
ноћ
.
она
јесам
знати
да
Станко
јесам
крив
.
она
јесам
једина
веровати
да
он
јесам
кадар
учинити
тако
гадно
дело
који
он
обедаше
.
Чак
јесам
једном
покушати
да
он
одбрана
од
мајка
свој
.
Мата
се
запрепастити
чути
њен
реч
.
—
Шта
рећи
,
несећнице
?
!
—
рећи
:
он
јесам
крив
!
—
откуд
ти
знати
?
—
знати
!
—
зар
јесам
ти
паметан
од
отац
свој
и
толики
људи
?
—
јесам
паметан
.
али
,
нана
,
грех
јесам
бацити
кривица
на
човек
који
јесам
крив
!
—
како
јесам
крив
!
зар
јесам
наћи
кеса
с
новац
у
његов
ђубре
?
—
А
зар
тај
кеса
јесам
моћи
тамо
и
ко
други
закопати
?
—
Али
ко
бити
моћи
такав
грех
учинити
?
—
ја
знати
,
нана
.
—
Ко
?
она
се
запламтити
у
лице
.
волети
јесам
умрети
него
изговорити
име
Лазарево
.
од
онај
дан
кад
се
са
Станка
опростити
,
мрзети
јесам
Лазар
онолико
колико
јесам
Станка
волети
.
—
онај
ко
јесам
пројавио
.
—
зар
Лазар
?
!
она
потврдити
глава
.
—
дијета
!
...
бог
с
ти
!
...
Прекрсти
се
!
...
она
обор
глава
.
Чудила
се
свој
кураж
.
мислити
јесам
:
тај
хтети
смести
никад
изустити
,
па
ето
—
изустити
...
Мата
скочити
.
докопати
јесам
за
рука
и
упршти
поглед
у
она
.
—
откуд
знати
?
она
јесам
ћутала
.
—
откуд
знати
,
питати
ти
!
—
не
питати
ја
,
нана
!
ја
јесам
видети
,
али
знати
да
јесам
само
тако
моћи
бити
!
—
говорити
!
говорити
,
проклети
ти
!
—
цикнути
мати
и
турити
рука
у
недра
.
Јелица
склопити
рука
:
—
не
клети
ја
,
мајка
!
ја
знати
да
јесам
он
он
мрзио
!
—
Ко
?
...
Лазар
Станка
?
—
јесте
.
—
А
зашто
?
—
мајка
!
—
молити
Јелица
.
—
не
терати
ја
да
ти
тај
казати
!
—
морати
знати
!
Јелица
јесам
бити
црвен
као
рак
.
онај
вајатић
она
се
окретати
око
глава
.
једва
превалити
преко
језик
:
—
због
ја
!
...
Мата
се
тргнути
.
у
тренутак
јесам
појмити
све
.
Јелица
јесам
дрхтати
.
као
у
грозница
пробунца
:
—
сад
ја
више
ништа
не
питати
!
...
ваљда
сад
све
знати
!
...
па
побећи
кревет
и
заронити
глава
у
јастук
.
Крунија
се
забезекнути
.
надати
се
сав
пре
неголи
тај
.
али
јесам
срце
мајчин
мека
.
и
кад
карати
,
оно
благосиљати
.
Приђе
кревет
и
ухватити
Јелица
за
рука
:
—
устати
,
рано
!
—
рећи
.
да
јесам
осути
грдња
на
Јелица
,
да
јесам
клети
,
да
јесам
и
рука
дигнути
,
она
бити
тај
отрпети
;
суза
се
не
бити
завртети
у
њен
очи
,
нити
слити
низ
њен
лице
.
али
овај
мек
матерински
глас
и
овај
тепање
готово
потрести
Јелица
скроз
,
њен
срдња
попустити
,
срце
одвугнути
...
Очи
она
постати
жив
извор
.
она
зајецати
...
доћи
она
да
из
глас
запевати
...
и
да
бити
тај
угушити
,
онда
стати
све
дубље
ронити
глава
у
јастук
.
—
рано
мој
!
...
благо
мој
!
...
моћи
плаката
!
...
ти
мислити
да
хтети
тај
ја
клети
?
...
где
бити
мајка
моћи
свој
чедо
проклети
?
где
јесам
такав
мајка
који
бити
тај
моћи
учинити
!
...
јела
!
...
рано
!
...
и
стати
се
старица
превијати
над
она
.
Јелица
и
да
јесам
хтети
јесам
моћи
ништа
рећи
од
силан
јецање
.
али
кад
суза
однети
бол
,
пошто
одуминути
онај
силан
наступ
,
она
се
подигнути
па
,
држати
глава
на
груди
а
рука
у
недра
мајчин
,
почети
тихо
шапутати
:
—
доја
!
Цијо
мој
!
моћи
ја
клети
!
...
ја
јесам
твој
дете
...
—
Нећу
,
очи
мој
!
—
ја
јесам
крив
,
нана
!
...
бог
јесам
тај
оставити
...
они
јесам
обојица
лепо
са
ја
.
бити
јесам
јаран
и
ја
јесам
стајати
с
обојица
.
онај
јесам
бити
завидан
.
сав
ја
се
чинити
да
он
мрзети
...
кад
тако
разговарати
с
он
,
онај
стрела
очи
,
чинити
ја
се
да
бити
он
попити
као
кап
вод
...
и
кад
се
онај
на
Илијиндан
порвати
,
ја
јесам
видети
да
бити
он
онај
пре
убити
него
оборити
.
—
и
он
јесам
пуцати
на
он
због
ти
?
—
јесте
,
нана
.
—
А
откуд
ти
знати
да
јесам
кеса
подметнути
?
—
ја
јесам
видети
,
нана
,
али
бити
се
заклети
у
сто
манастир
да
јесам
тај
његов
масло
!
...
јаој
,
мајка
мој
!
ти
ни
замислити
не
умети
колико
онај
он
мрзети
!
...
—
знати
,
ћер
,
али
који
вајда
кад
јесам
Станко
отићи
у
хајдук
?
јелица
на
тај
ништа
не
одговорити
.
Заћуташе
.
и
дуго
јесам
ћутале
.
Јелица
јесам
осећати
колико
толико
ластака
на
душа
:
бар
јесам
мајка
казати
.
па
опет
она
јесам
све
казати
.
јесам
она
казати
да
се
заверити
Станка
,
па
јесам
премишљати
да
ли
да
она
и
тај
казати
...
„
да
она
казати
!
...
”
мислити
јесам
.
„
да
она
казати
!
она
јесам
добар
као
добар
дан
.
Што
она
не
бити
казати
,
мајка
ја
јесам
!
...
Казаћу
она
да
јесам
бити
са
Станка
,
и
да
јесам
он
обрећи
...
”
„
не
,
не
!
...
не
смети
!
и
што
хтети
тај
?
...
Што
да
причати
кад
ја
ники
за
језик
не
вући
...
.
„
А
моћи
доћи
просилац
...
моћи
ја
просити
,
па
и
испросити
...
шта
онда
да
рећи
?
...
”
у
њен
душа
настати
лом
.
да
ли
да
казати
или
не
?
...
стотину
разлог
нагонити
јесам
јесам
да
и
тај
изустити
,
али
ту
бити
и
онај
стид
што
он
јесам
с
мајчин
млеко
посисати
,
и
он
она
запушити
уста
...
„
Па
и
нанати
сад
ћутети
!
...
Што
ја
бар
не
запитати
штогод
?
Што
она
тај
малопре
не
рећи
?
сад
бити
ја
бар
бити
лакше
.
она
бити
отклањати
.
казати
бити
:
јесам
спреман
...
Баш
да
она
казати
!
...
”
и
заустити
да
казати
,
па
се
опет
уздржати
.
—
рано
мој
,
шта
хтети
!
такав
ти
јесам
ваљда
судбина
!
—
рећи
Крунија
после
подуг
ћутање
.
—
какав
,
мајка
?
—
јесам
тај
бог
дати
да
отићи
тамо
куд
тај
срце
вући
.
—
Што
,
нана
?
—
рећи
она
и
погледати
мати
права
у
очи
.
—
како
што
?
зар
он
јесам
хајдук
?
—
упитати
Крунија
.
—
ако
јесам
!
—
Шта
велим
?
!
и
поглед
мајчин
заронити
она
у
душа
.
она
задрхтати
.
—
Н
...
н
...
ништа
...
—
А
тај
рећи
:
ако
јесам
хајдук
...
—
Па
јесам
.
он
јесам
поштен
човек
...
он
јесам
на
сила
бог
отерати
у
гора
,
јер
...
али
она
поглед
Крунијин
следити
реч
на
усна
.
у
он
видити
она
што
се
црн
моћи
видети
и
задрхтати
...
—
Шта
мислити
ти
?
—
цикнути
Крунија
.
—
говорити
!
да
не
мислити
чекати
хајдук
док
ти
се
из
горе
вратити
?
...
да
он
се
јесам
заверити
,
несрећница
?
...
Јелица
јурнути
крв
у
глава
.
Мајчина
глава
стојати
јесам
пред
она
у
неки
црвен
колут
као
што
светац
око
глава
моловати
.
—
говорити
!
...
говорити
!
...
да
се
јесам
заверити
,
а
?
...
о
...
проклети
дете
!
зар
јесам
тај
девојка
?
зар
ја
смети
у
очи
погледати
?
...
говорити
!
...
говорити
!
...
па
она
прићи
,
докопати
јесам
за
раме
и
стати
јесам
дрсати
и
трести
.
један
црн
мисао
прожећи
она
мозак
.
као
махнитати
,
спопасти
Јелица
за
гуша
.
—
рећи
!
Смеш
ли
ја
у
очи
догледати
?
...
јесам
ли
девојка
?
...
Јелица
се
исправити
,
погледати
мати
тако
оштро
да
овај
сам
открљепити
рука
од
њен
врата
.
—
смети
погледати
у
очи
и
ти
и
ко
хтети
,
јер
јесам
девојка
!
али
јесам
верити
!
заверити
јесам
се
Станка
хајдук
!
Крунија
посрнути
.
Јелица
бити
напрегнути
сав
снага
да
тај
исказати
.
и
сад
јесам
више
ништа
не
задржати
.
—
бог
и
он
заверити
јесам
се
да
хтети
бити
његов
,
и
биће
,
нана
!
пре
хтети
скончати
у
Старачи
,
као
она
несрећница
,
него
што
хтети
се
мој
рука
други
мушки
рука
дотакнути
!
сад
знати
све
!
...
клети
ја
,
убити
ја
,
друкчије
бити
не
моћи
!
...
овај
реч
,
овај
поглед
тврдити
јесам
да
хтети
само
тако
бити
како
она
казати
.
тај
више
јесам
бити
Јелица
,
оно
смерно
девојче
,
него
олуј
који
ништа
више
не
моћи
задржати
.
Крунија
се
одсећи
нога
.
она
сести
на
креветац
,
осећати
како
јесам
памет
остављати
.
@card@
.
зека
северозападни
део
Мачва
покрити
јесам
сам
бара
.
од
Дрина
,
баш
код
сам
црпити
Бар
,
одвајати
се
један
растока
,
који
се
звати
Студен
Бар
.
тај
се
растока
одмах
изнад
црн
Бар
звати
Рибњача
.
ту
се
разлевати
и
прав
мали
острвчиће
,
који
јесам
врло
плодан
.
од
састанак
изнад
тај
острвчића
звати
се
Јовача
,
а
мало
дати
Засавица
.
Студен
Бар
каткад
и
пресушити
,
али
у
Засавица
свакад
имати
водити
,
много
водити
.
њен
јесам
дубина
ужаснути
.
превара
се
човек
гледити
шаш
и
локвањ
на
површина
њен
;
али
кад
јесам
једном
хтети
извући
један
струк
локвањ
из
корен
,
запрепастити
јесам
се
,
јер
јесам
струк
бити
дугачак
осамнаест
мушки
педаљ
,
и
опет
јесам
с
корен
извући
него
прекинути
.
сељак
из
Равње
,
Засавица
,
Раденковић
и
други
околни
село
не
звати
Засавица
река
него
језеро
.
и
имати
права
.
јер
доста
пута
пресушити
и
извор
и
ушће
њен
,
а
она
пун
вод
као
и
обично
.
Чудновато
јесам
њен
становништво
.
имати
ту
воден
тица
сваки
сорта
,
а
риба
као
и
у
Сава
.
ту
поред
Сава
и
Засавица
најрадије
се
бавити
хајдук
.
близу
она
јесам
обала
да
бити
моћи
,
у
случај
потера
,
сачувати
свој
глава
и
бекство
се
спасти
.
Даница
њихан
звати
се
разно
.
на
сам
ушће
Дрина
у
Сава
даник
бе
звати
Парашница
...
изнад
село
Банов
Поље
други
јесам
даник
Вишкупија
,
а
изнад
село
Раденковић
бити
јесам
трећи
даник
дренов
греда
.
сав
тај
место
бити
обрасти
густ
шум
,
сем
тај
сав
бити
поред
вод
,
тај
јесам
од
воденичар
добијати
храна
и
други
потреба
.
кад
се
Срећко
харамбаша
вратити
с
дружина
на
дренов
греда
,
дочекати
он
Ногић
врло
весело
.
—
Добра
доћи
,
харамбаша
!
—
боље
наћи
!
—
бог
хвала
,
сав
јесам
живити
и
здравити
!
—
хвала
јесам
бог
!
—
да
ти
обрадовати
,
харамбаша
!
—
Чиме
?
—
Приновком
.
и
како
се
сав
бити
дигнути
на
нога
да
дочекати
свој
старешина
,
Ногић
он
показати
један
човек
што
стојати
одвојено
,
уз
један
пањ
.
моћи
он
јесам
бити
нешто
преко
тридесет
година
,
крупан
,
крупан
од
свити
у
дружина
,
смеђ
,
леп
брк
,
леп
као
уписан
.
онај
велик
господски
око
гледати
слободно
и
отворен
права
у
зеница
.
Харамбаша
он
прићи
.
—
одакле
јесам
?
—
запитати
он
.
—
из
Херцеговина
—
рећи
,
а
глас
он
јесам
грмети
као
грмљавина
.
—
кад
јесам
прећи
овамо
?
—
Данас
.
препливати
јесам
Дрина
.
—
Ко
ти
упутити
к
ја
?
—
неки
воденичар
.
—
Знаш
ли
он
име
?
—
не
знати
.
само
ја
рећи
:
ићи
те
наћи
Срећко
харамбаша
.
Пођи
овијем
пут
па
хтети
права
у
његов
дружина
,
и
казати
он
:
Дева
ја
послати
.
говорити
јесам
слободно
,
отворено
.
на
први
поглед
допасти
се
харамбаша
.
—
Добра
,
добро
...
А
како
оно
ти
бити
име
?
—
зека
.
хајдук
се
згледати
.
—
како
он
јесам
тај
име
!
—
рећи
готово
гласно
заврзан
.
—
тако
јесам
ја
звати
откад
знати
за
себе
—
рећи
он
и
погледати
заврзан
.
—
Па
шта
јесам
рад
?
—
упитати
харамбаша
.
—
Дођох
к
ти
,
па
шта
ја
наредити
!
Видиш
,
бог
хвала
,
да
се
на
данашњи
вријеме
не
орити
и
не
копати
.
данас
ко
срце
имати
морати
у
гора
!
...
—
А
што
оставити
огњиште
?
—
од
добрина
!
—
јекнути
из
његов
груда
као
ветар
.
—
Побјегао
јесам
да
глава
склонити
...
Турчин
ја
побити
све
—
остати
ја
само
мајка
и
њешто
нејач
.
остати
:
они
да
јадовати
,
а
ја
да
крвити
!
...
—
А
знати
бар
по
име
свој
душманин
?
—
упитати
харамбаша
.
—
Турчин
!
...
други
име
не
знати
,
а
и
што
хтети
ја
!
...
звати
се
он
Мујо
или
Мехо
,
Асан
или
Али
—
ја
јесам
душманин
јер
јесам
Турчин
!
...
зато
доћи
овамо
,
мислити
да
ви
хтети
бити
на
одмет
...
ја
се
надати
да
се
хтети
постидјети
!
...
видети
се
да
се
допасти
хајдук
.
Привикаше
са
свити
страна
:
—
да
он
примити
,
харамбаша
!
—
нек
бар
Станко
имати
пар
да
ми
не
бити
„
лија
”
—
рећи
заврзан
.
—
бог
ја
јесам
потешко
Станка
пар
наћи
,
он
пушак
клати
!
—
рећи
Суреп
.
тај
Сурепова
реч
вредети
јесам
Станка
толико
колико
кад
бити
он
и
гусле
певати
.
—
лијепо
—
рећи
зека
—
бог
хтети
дати
да
и
ја
видити
у
окршај
!
.
.
—
Добра
,
соко
,
примати
ти
!
—
рећи
харамбаша
.
па
пошто
и
он
окусити
хлеб
и
со
,
почети
он
прилазити
хајдук
и
љубити
се
.
Окретоше
шал
и
прича
.
заврзан
се
журити
да
задовољити
радозналост
свој
друг
.
Причао
јесам
о
Станков
мегдан
,
и
мада
јесам
тај
заиста
јуначки
дело
,
опет
он
јесам
заврзан
толико
окитити
да
се
чак
и
сам
Станка
учинити
да
прегонити
.
—
Браћо
!
људи
!
—
викати
јесам
заврзан
одушевљено
.
—
и
ја
умети
гађати
!
...
и
сав
ја
умети
гађати
,
али
онако
...
говорити
,
Сурепе
!
тај
,
проговорити
,
онемети
!
...
—
ти
говорити
за
десет
жена
!
—
рећи
Суреп
,
а
сав
прснути
у
смеј
.
заврзан
ухватити
Станка
за
рам
.
—
Слушај
!
...
Слушај
само
како
брбљати
!
тај
твој
хтети
јунашво
учинити
да
се
чак
и
Суреп
распричати
!
...
зека
јесам
погледати
сад
један
сад
други
.
Станко
он
јесам
од
први
поглед
пасти
на
срце
.
дивити
се
поуздан
рука
и
сигуран
ока
...
разгледати
јесам
,
заједно
с
хајдук
,
сребрњак
и
јатаган
што
јесам
Станко
добити
и
дивити
се
израда
...
заврзан
исукати
јатаган
,
па
се
загледати
у
онај
шара
исписати
по
он
.
—
зека
!
—
рећи
.
—
Чујем
.
—
јесам
писмен
?
—
јесам
,
у
длан
!
...
А
што
питати
?
—
Мишљах
писмен
јесам
,
те
да
прочитати
овај
турски
слово
.
ја
мислити
да
овде
писати
име
бегов
.
зека
се
нагнути
над
јатаган
,
па
показивати
прст
срмали
шара
рећи
:
—
овај
не
умити
читати
;
али
погледати
овај
пјега
,
она
знати
.
тај
јесам
хришћански
крв
.
Дошло
доба
да
она
спирати
поган
турски
крв
!
...
—
Дошло
,
богами
!
—
рећи
заврзан
и
махнути
јатаган
око
себе
.
—
Ал
јесам
згодан
!
...
видити
,
Сурепе
!
...
Суреп
се
одвојити
од
дружина
,
сести
на
један
клада
,
поронуо
у
мисао
,
па
и
не
слушати
разговор
.
кад
он
заврзан
поднети
јатаган
,
он
дигнути
глава
и
погледати
он
.
—
Шта
?
—
упитати
.
—
Вида
како
јесам
овај
јатаган
згодан
,
ево
манути
!
...
—
ја
никад
џаба
не
махати
!
—
рећи
Суреп
,
па
опет
сагнути
глава
.
хајдук
се
засмејати
,
а
заврзан
рећи
:
—
Мор
,
па
ти
и
људи
засмејавати
!
...
јесам
ли
,
Станко
?
...
ма
,
шта
ми
тако
омађијати
?
...
откад
ти
доћи
међу
ми
,
и
Суреп
се
прођаволити
!
...
Суреп
само
одмахнути
глава
,
као
да
бити
хтети
рећи
:
Хајд̓
,
хајд̓
!
...
брбљати
,
нек̓
јесам
реч
у
ти
!
...
и
опет
настати
шал
.
Отпочеше
јуначки
игра
...
настати
права
граја
:
надскачу
се
Станко
и
зека
.
али
она
се
срце
разиграти
,
па
не
дати
један
други
предати
се
.
скок
јесам
бити
ужаснути
,
али
скакати
један
други
у
стопа
...
—
људи
...
овај
јесам
слот
!
—
рећи
Латковић
.
—
слот
,
богами
!
—
и
ја
хтети
скакати
,
али
...
боље
да
се
не
брукати
!
—
рећи
Латковић
,
па
сести
.
—
зека
!
—
викнути
заврзан
.
—
Чујем
.
—
Хајд
прескакати
Клемпу
!
—
који
Клемпу
?
—
упитати
зека
наиван
,
а
сав
се
засмејати
.
—
онај
што
јесам
обесити
уш
,
па
седити
.
—
Па
зар
јесам
он
име
Клемпо
?
—
тако
он
мати
од
милошта
прозвати
—
рећи
заврзан
.
смех
се
разлегати
по
дубрава
.
—
ама
према
човек
и
уво
!
—
рећи
Латковић
.
—
Али
,
тај
завезак
један
,
куд
јесам
ти
пристати
?
...
—
пристати
у
дружина
,
да
бити
се
мало
насмејати
...
зар
јесам
?
...
—
јесам
,
јесам
!
—
привикати
са
свити
страна
.
—
А
да
бити
мој
шал
што
сладак
бити
,
зато
јесам
ти
,
Клемпо
,
у
дружина
.
—
боље
бити
бити
да
ми
штогод
причати
него
што
којешта
дробити
!
—
рећи
Латковић
.
—
Па
не
бранити
.
Баш
јесам
орати
за
прича
.
Сколише
он
са
свити
страна
.
он
сести
на
земља
и
почети
причати
прича
о
један
паметан
девојка
,
што
јесам
имати
крив
нос
...
док
јесам
он
причати
,
зека
јесам
једнако
посматрати
Станка
.
Нешто
он
јесам
вући
к
он
,
као
да
он
јесам
брат
родити
.
гледати
он
јесам
дуго
,
па
он
онда
повући
за
рукав
.
—
не
замерити
што
хтети
ти
питати
!
—
Шта
?
—
јесам
ли
ти
јуче
ступити
у
дружина
?
—
јесам
.
—
јесам
ли
тај
ти
оцрнити
побратити
?
Станка
сенути
око
и
букнути
образ
чим
се
сетити
Лазар
.
—
откуд
ти
тај
знати
?
—
казати
ја
воденичар
.
сав
ја
јесам
причати
:
и
како
ти
јесам
крив
,
и
како
јесам
подметнути
и
закопати
онај
кеса
у
твој
ђубар
...
А
тај
јесам
све
,
по
жеља
субашин
,
учинити
твој
побратим
и
неки
Маринка
...
—
јесам
.
тако
јесам
и
ја
казати
.
ама
ја
не
знати
откуд
он
тај
сав
знати
!
...
да
не
грешити
он
душа
?
...
ја
бити
рећи
да
јесам
сав
крив
онај
несрећник
...
али
,
ако
бог
имати
,
платити
ја
!
...
—
и
,
воденичар
велим
да
хтети
ти
се
отац
и
кућанин
много
намучити
.
сав
устати
на
она
као
на
бијел
врана
.
сав
се
склањати
од
дом
твој
као
да
у
он
чума
мора
...
на
Станков
душа
као
да
планина
пасти
...
јадан
његов
родитељ
!
Поштено
име
,
добар
глас
што
он
јесам
имати
кућа
Алексић
—
сав
отићи
!
...
као
да
јесам
град
потрти
...
и
сад
јадати
и
кукати
.
ники
живити
не
чути
туг
њихов
;
ники
не
веровати
да
они
јесам
ништа
кривити
.
—
ох
,
Лазар
!
...
Лазар
!
...
ваљда
имати
жив
бог
!
...
зека
тај
ганути
до
дно
дух
,
он
прићи
,
ухватити
Станка
за
рука
,
па
рећи
:
—
брата
!
и
ја
јесам
неправда
учинити
!
ја
јесам
Турчин
кућа
затрети
,
и
тешко
ја
јесам
!
...
али
ја
бар
оставити
поштен
име
...
твој
јесам
јад
горети
:
ти
хтјети
узети
и
име
и
глава
...
па
,
видити
да
Станко
ћутети
као
залити
,
наставити
:
—
бог
ја
јесам
свједок
!
...
твој
јад
и
мој
јесам
,
јунак
!
изгубити
јесам
побратим
—
ево
он
!
...
ја
хтети
ти
бити
и
друг
,
и
брат
,
и
...
све
!
...
ко
јесам
ти
натрунити
,
и
ја
јесам
!
...
Хоћеш
да
се
збратимити
?
...
па
он
гледати
ока
пун
суза
и
сјај
.
—
братство
примати
,
али
освета
јесам
мој
!
—
рећи
Станко
,
пошто
он
јесам
неки
време
нетренимице
гледати
.
—
ја
мислити
да
немати
велик
сласт
ни
срећа
од
освета
!
—
и
примати
братство
?
!
—
примати
побратим
!
Стискоше
рука
један
други
и
пољубити
се
,
па
онда
дигнути
очи
к
небо
...
ни
чути
јесам
шал
Заврзанове
,
који
јесам
гора
засмејавати
...
Ноћ
се
спуштати
лагано
као
смрт
...
Харамбаша
викнути
дружина
да
се
бог
помолити
.
престати
шал
и
смех
.
сав
се
дигнути
на
нога
и
стати
по
ред
и
старешинство
.
Станко
принети
харамбаша
жар
на
један
ивер
,
а
овај
из
свој
јанџик
извадити
зрно
тамњан
,
спустити
на
жеравица
па
почети
кадити
себе
и
дружина
.
молитва
јесам
бити
топла
и
срдачан
.
ники
не
бити
рећи
да
јесам
овај
побожан
људи
горски
хајдук
;
ники
не
бити
рећи
да
јесам
сваки
свој
хајдуковање
запечатити
бар
по
један
убиство
...
@card@
.
потера
кад
свршити
молитва
,
засести
за
вече
.
Вечера
не
бити
богзна
какав
:
сир
,
хлеб
и
по
неки
парац
сланина
.
али
јесам
јесам
они
вечерати
тако
слатко
као
да
јесам
у
дуг
дан
црн
земља
превртати
.
заврзан
не
моћи
бити
миран
,
стати
задиркивати
зека
:
—
ама
,
славити
ти
,
како
ти
јесам
тај
име
?
—
као
и
твој
—
одговорити
зека
.
—
А
како
се
презивати
?
—
Селаковић
.
—
По
презиме
бити
рећи
да
јесам
расти
на
један
место
...
—
А
ко
јесам
од
ми
и
одрастати
на
један
место
?
—
питати
зека
.
—
ми
не
бити
судити
мир
да
мировати
него
да
се
сељакати
и
пребијати
од
дрво
до
камен
!
...
сав
јесам
ја
један
својта
,
сав
јесам
Селаковић
!
...
ко
јесам
од
ви
дјед
темени
у
овај
земља
ударити
?
...
Дед̓
,
рећи
!
...
ники
!
...
стар
ваш
,
као
и
ја
,
побјегоше
,
да
она
бар
цријево
не
крчити
ако
зулум
морати
подносити
!
...
зека
јесам
говорити
лепо
,
речито
...
Чисто
се
отимати
поглед
човек
да
он
гледати
.
—
тако
јесам
,
зека
—
рећи
харамбаша
.
—
тако
јесам
,
ја
!
...
и
кад
бити
ја
ко
друкчије
тврдити
,
ја
бити
он
рећи
да
не
говорити
истина
!
мој
лијепити
брата
и
друг
,
заврзан
,
утувити
тај
па
се
не
подсмјевај
нити
мој
име
пити
презиме
.
—
охо
!
—
рачити
заврзан
—
па
ти
се
канда
љутити
?
...
—
не
,
жив
ја
бог
!
ја
волити
шал
исто
као
ти
и
овај
други
браћа
.
Видјећеш
како
се
и
ја
умити
шалити
усред
љут
окршај
!
...
ма
,
овај
ти
рећи
да
знати
да
се
овијем
ствар
не
шалити
!
...
—
тако
јесам
!
—
повикати
хајдук
са
свити
страна
,
гледати
с
неки
поштовање
свој
нов
друга
.
заврзан
се
мало
љутнути
.
—
бог
јесам
шал
оставити
!
—
рећи
он
.
—
и
ја
,
који
се
шалити
са
живот
,
што
јесам
прек
,
што
да
се
не
прошалити
с
надимак
!
...
и
,
најпосле
,
рећи
ја
права
,
зека
,
шта
јесам
ти
ружно
рећи
?
...
—
Ништа
.
Ништа
,
тако
ја
бог
!
...
али
ја
мислити
:
сваки
човјек
имати
свој
светиња
;
и
као
што
јесам
лијепо
смијати
се
човјек
кад
се
бог
молити
,
тако
исто
јесам
лијепо
смијати
се
светиња
.
ја
немати
ништа
сем
овај
српски
име
—
моћи
ја
се
он
смијати
!
...
—
Нећу
,
брата
!
ја
јесам
ти
само
питати
како
ти
јесам
крстити
име
,
јер
мислити
да
зека
јесам
крстити
.
А
ако
ти
тај
љутити
,
хтети
ти
више
никад
запитати
!
Вечера
проћи
у
тишина
.
ники
више
реч
не
рећи
.
сваки
јесам
премишљати
о
зекин
реч
и
давати
он
за
права
;
чак
и
сам
заврзан
увидити
да
јесам
претерати
шал
и
да
јесам
зека
бити
у
права
да
он
онако
казати
.
месец
одскочити
с
копље
,
а
хајдук
јесам
седети
и
ћутали
.
док
рећи
харамбаша
:
—
Ногић
!
сменити
стража
,
па
да
се
легати
!
...
у
млад
поговор
немати
.
Ногић
скочити
хитро
,
махнути
прст
на
неколико
она
,
па
тихо
и
нечујно
отићи
с
она
у
шум
.
кад
се
вратити
,
харамбаша
поглед
по
дружина
.
—
Станко
!
—
рећи
—
метнути
који
крупан
дрво
да
ватра
држати
.
сад
,
јунак
,
лак
ноћ
!
...
и
спустити
се
на
земља
.
заповест
бити
извршити
.
хајдук
полегати
један
до
други
.
зека
се
спустити
поред
Станка
и
пребацити
рука
преко
он
.
настати
тајац
.
Чуло
се
како
шуштати
лишће
на
дрвеће
и
песма
цврчков
;
мало
после
чути
се
како
понеко
лако
хркати
...
Станко
се
загледати
у
небо
.
месец
,
прилично
окрњити
,
уздизати
се
лагано
све
више
и
више
.
Станко
он
јесам
гледати
,
па
он
доћи
неки
чудан
мисао
.
„
благо
ти
,
месец
!
—
мислити
јесам
он
.
—
ти
сад
све
видити
и
сав
знати
...
Што
ли
јесам
нешто
зрака
твој
па
да
се
вијнути
у
висина
и
да
се
спустити
у
низина
да
видити
мој
...
”
па
као
настати
неки
збрка
.
он
променити
тело
и
створити
се
зрака
месечев
,
па
се
дигнути
права
над
дом
у
који
јесам
свет
угледати
.
и
срце
он
бол
заболети
.
видити
,
понурене
крај
огњиште
,
два
сести
глава
како
суза
из
очи
гасити
жеравица
...
Чује
уздах
њихов
,
за
који
јесам
свако
живо
уво
оглувити
.
ники
она
не
гледати
,
ники
она
чак
бог
не
називати
...
и
гле
!
Вис
јесам
зрака
него
опет
човек
.
на
очи
он
се
стати
навлачити
магла
.
и
он
као
хтети
ока
продрети
кроз
тај
магла
,
али
она
постајати
сав
густ
и
густ
...
и
замотати
старина
и
заклонити
она
од
поглед
његов
.
хтети
се
дигнути
али
он
нешто
привезати
за
земља
и
неки
грдан
,
хладан
ручурда
обвити
он
се
око
врата
,
као
змијати
,
и
стати
он
стезати
...
свест
он
почети
остављати
;
чути
јесам
само
како
нешто
лупати
у
коталцу
;
осећати
јесам
како
он
хладан
рука
и
нога
...
и
зима
око
срце
...
и
...
већ
више
не
моћи
ни
данути
...
наједанпут
спасти
сав
терет
.
зрака
месечев
проба
кроз
магла
и
стати
он
враћати
живот
и
свест
...
и
као
неки
топла
и
нежан
рука
,
пасти
на
чела
његов
,
па
почети
загревати
и
срце
и
снага
...
он
отворити
очи
,
а
над
он
Јелица
,
леп
као
сунчев
зрак
,
румен
као
осмејак
зорин
...
па
он
гледити
онај
леп
очи
,
па
се
смешкати
она
румен
уста
...
„
Јела
!
...
зар
јесам
ти
?
!
”
—
рећи
он
.
—
А
она
климнути
глава
.
рука
метнути
на
његов
очи
,
као
да
бити
рад
бити
трепавица
он
склопити
.
и
прошапутати
(
тај
јесам
баш
лепо
чути
)
:
„
спавати
!
...
”
неко
он
ударити
у
слабина
.
он
се
тргнути
и
погледати
.
—
устајати
!
—
викати
Суреп
,
јер
тај
он
бити
.
—
зар
не
чути
колико
гавран
грактати
?
...
он
чути
збиља
грактање
из
дубина
дубрава
.
погледати
око
себе
:
сав
бити
на
нога
.
Скочи
,
у
тренутак
јесам
упртити
торба
харамбашину
па
прићи
Сурепу
.
—
јесам
ли
онај
прав
гавран
?
—
упитати
стрепити
,
јер
грактање
гавранов
не
слутити
ништа
добро
.
—
јесам
.
—
ја
,
ко
грактати
?
—
пријатељ
...
јављати
да
се
спремати
потера
и
да
ми
знати
даник
—
рећи
Јовица
Нинковић
.
Харамбаша
јесам
седети
и
премишљати
.
наједанпут
се
дигнути
.
—
онај
клада
оданде
наваљати
на
ватра
!
—
заповедити
он
.
грдан
један
клада
бити
недалеко
од
она
.
хајдук
она
притрчати
и
,
док
длан
о
длан
,
она
већ
бити
на
ватра
.
—
Сурепе
!
—
Чујем
,
харамбаша
.
—
Зађи
овуд
по
село
па
причати
како
јесам
на
дренов
Греди
даник
хајдучки
.
—
Добра
.
—
Јована
!
...
Јовица
!
...
—
Ева
ми
,
харамбаша
!
—
ићи
у
Банов
Поље
.
Нађите
бановац
и
казати
он
:
у
недеља
,
који
први
доћи
,
доћи
хтети
он
човек
и
донети
од
ја
поздравље
.
Што
бити
поручити
неки
урадити
.
—
Добра
,
харамбаша
!
—
Ногић
!
...
ти
хтети
остати
овде
и
вескати
се
око
свој
кућа
.
с
ти
хтети
остати
Станко
.
тај
хтети
он
у
сав
бити
на
рука
,
у
сав
,
разумети
?
—
разумети
,
харамбаша
.
зека
корачити
.
—
Харамбашо
!
—
Шта
хтети
?
—
оставити
и
ја
овдје
!
...
—
Што
?
—
ја
јесам
се
са
Станка
збратимити
:
рећи
погинути
један
за
други
.
Хоћу
и
ја
да
он
бити
на
рука
!
...
Харамбаша
поћутати
мало
,
па
рећи
:
—
Добра
,
остати
...
затим
се
окренути
Станка
:
—
А
ти
наређивати
да
Лазар
жив
ухватити
,
па
да
он
ја
судити
!
...
убити
он
не
смести
пошто
јесам
глава
на
ви
!
...
ја
морати
видети
тај
угурсуз
што
тако
вешто
умести
подметнути
крађа
човек
ни
крив
ни
дужну
!
...
ама
да
он
влас
с
глава
не
полетити
!
...
Ногић
!
ти
ја
одговарати
!
—
не
бринути
,
харамбаша
!
...
—
ако
ви
до
зорова
доћи
,
хајати
к
Цер
.
ако
ви
штогод
устребати
,
јавити
се
ко
од
овај
људи
:
бановац
у
Банов
Пол
,
Катић
у
Глоговац
,
Чоњаги
у
Салаш
,
Иванка
у
Клење
,
поп
-Теши
у
Бадовинци
,
Илија
Срдан
у
Прњавор
.
свуда
хтети
ви
се
дати
јела
и
пиће
,
а
сваки
од
она
известити
ви
о
ја
и
дружина
.
ако
ли
ви
помоћи
затребати
,
јавити
се
Дева
...
онда
се
окренути
дружина
:
—
спремати
се
!
—
рећи
.
—
спреман
јесам
!
—
полазити
!
збогом
,
Сурепе
,
Ногић
,
Станко
,
зека
...
збогом
!
...
—
збогом
поћи
!
и
за
неколик
тренутак
нестати
хајдук
у
гора
.
Јован
и
Јовица
се
стати
праштати
.
—
сад
хтети
!
—
рећи
зека
.
—
ваљати
ми
стигнути
дружина
...
збогом
!
...
дати
бог
да
се
видити
...
—
Дај
бог
!
...
они
се
изљубити
с
она
,
докопати
свој
шара
,
па
замакнути
у
луг
.
Станко
се
замислити
.
некако
он
јесам
чудно
изгледати
да
јесам
у
онај
подметнут
крађа
помешан
Крушка
и
Маринка
.
обујмити
он
жив
жеља
да
сазнати
како
јесам
тај
бити
,
те
стога
се
решити
да
сместа
ићи
Дева
да
он
питати
.
Ногић
као
да
јесам
назирати
шта
мисао
Станко
.
—
одавде
хтети
мој
кућа
—
рећи
он
.
—
тамо
хтети
се
склонити
...
—
А
зар
не
бити
боље
бити
да
отићи
до
Дева
?
—
прекинути
он
Станко
.
—
не
,
соко
!
не
смети
тамо
.
па
и
шта
бити
?
...
Дева
јесам
зверка
.
он
никад
не
истрчавати
.
он
,
колико
чувати
ми
,
чувати
себе
двапут
више
.
никад
харамбаша
јесам
отићи
он
,
него
он
јесам
доћи
те
јавити
,
ако
јесам
што
вредно
јавити
!
...
ево
Сурепа
па
неки
казати
јесам
ли
тако
?
...
—
тако
јесам
!
—
рећи
Суреп
.
—
А
после
—
наставити
Ногић
—
воденица
јесам
воденица
.
ту
бахнути
и
незван
.
него
,
хајдемо
мој
кућа
,
па
хтети
поручити
Дева
да
тамо
доћи
.
па
устати
.
Станка
се
немати
куд
него
се
дигнути
и
он
,
а
већ
зека
бити
готов
и
у
ватра
и
у
вод
са
Станка
.
Поздравише
се
са
Сурепом
,
док
тек
зека
рећи
:
—
А
ватра
?
—
Шта
?
—
упитати
Ногић
.
—
зар
хтети
јесам
оставити
?
—
зар
јесам
чути
да
јесам
харамбаша
рећи
да
се
онај
клада
наваљати
.
он
никад
не
крити
свој
даника
,
а
сад
јесам
баш
рећи
да
се
клада
наваљати
зато
што
ми
потерати
гонити
.
Хајд̓
!
и
разићи
се
...
док
јесам
они
разговарати
,
шум
се
кретати
потерати
,
који
бити
поћи
да
она
тражити
.
на
чела
она
бити
Крушка
,
на
коњ
,
и
Маринка
,
који
поскакивати
поред
он
.
—
јесам
ли
далеко
?
—
питати
Турчин
.
—
јесам
,
ту
она
јесам
лагати
—
рећи
Маринка
.
—
Моје
ја
око
никад
не
варати
!
...
ти
јесам
ја
рећи
да
она
морати
пронаћи
,
и
ја
јесам
она
наћи
!
...
па
,
показав
рука
на
дим
што
се
лагано
дизати
,
додати
:
—
ту
јесам
!
—
опколити
!
—
заповедати
Крушка
.
Чет
опколити
.
полако
,
чисто
не
дисати
,
примицати
се
онај
ватра
,
који
почети
пробијати
кроз
грање
...
кад
угледати
јасан
пламен
,
Крушка
се
продерати
:
—
Ника
да
се
јесам
макнути
!
предавати
се
!
Гор
одјекнути
и
вратити
он
реч
његов
.
Притрчаше
ватра
—
нигде
ники
!
...
—
она
!
—
цикнути
Турчин
и
ухватити
се
за
глава
.
—
Об
ја
ока
,
тај
јесам
бити
!
—
клети
се
Маринка
.
—
ама
гдје
јесам
сад
?
...
—
да
јесам
у
заседа
?
!
—
рећи
Маринка
и
чисто
зинути
од
страх
.
тај
она
све
опаметити
,
те
се
почети
повлачити
натраг
откуд
јесам
и
доћи
.
@card@
.
сим
КАТИЋ
хајдук
се
смејати
потера
...
прикрити
иза
један
жбун
,
гледати
јесам
како
потерати
измицати
и
како
појединац
страховати
од
сваки
шушањ
.
да
јесам
моћи
,
они
бити
се
на
сав
глас
смејати
...
смејати
бити
се
највише
Маринка
,
који
као
пас
облетати
око
Турчин
,
преклињати
се
да
она
јесам
ту
смотрити
...
кад
се
тај
жалосна
чета
изгубити
у
шума
,
кренути
се
и
хајдук
.
Станко
се
задубити
у
мисао
.
он
као
да
почети
мало-помало
свитати
.
он
се
почети
досећати
и
веровати
да
у
његов
ствар
имати
много
масло
Крушкин
и
Маринков
.
само
јесам
моћи
паметовати
зашто
јесам
они
на
он
тако
мрзети
,
кад
она
јесам
натрунити
ни
колико
црн
испод
нокат
.
Ноћ
јесам
бити
тих
.
бахат
њихов
нога
одјекивати
јесам
.
—
Божа
,
ја
лијепити
ноћ
!
—
рећи
зека
.
—
Лепа
!
—
рећи
Ногић
.
—
Шта
ли
јесам
овакијех
ноћ
провести
сједећи
!
...
—
сад
хтети
и
више
.
него
,
вала
,
имати
се
кад
и
спавати
,
дуг
јесам
зима
...
Заћуташе
и
сваки
се
предати
свој
мисао
.
сув
грање
пуцати
јесам
под
нога
њихов
.
Овде-онде
зашуштати
нешто
тихо
,
тајанствено
,
као
да
неки
невидљив
рука
баратати
по
опао
лишће
.
Стигоше
пред
кућа
Ногићев
.
Беличаст
дим
вити
се
на
баџа
и
ићи
права
к
небо
,
као
чист
душа
праведникова
.
Ногић
закуцати
на
врата
.
Укућани
се
избудити
чим
разабрати
његов
глас
.
Дочекаше
она
да
весео
бити
не
моћи
...
Жене
спремити
вече
и
хајдук
вечерати
као
царев
,
иако
вечерати
на
дренов
Греди
.
—
Марица
,
—
рећи
Ногић
жена
—
узети
поњава
па
ми
прострети
у
качара
.
Жена
отићи
да
прострети
.
—
А
тај
,
Јова
,
ићи
још
ноћас
Сима
и
јавити
он
да
он
чекати
овде
.
—
Хоћеш
ли
се
колико
бавити
,
бата
?
—
упитати
он
Јов
.
—
Бавићемо
се
неколико
дан
.
требати
да
свршити
неки
посао
.
—
Јуче
јесам
се
спремати
у
потера
за
ви
—
рећи
он
брат
.
—
знати
ја
тај
...
али
јесам
отићи
покуњен
глава
...
—
Кажу
,
због
неки
Турчин
,
што
јесам
она
побити
на
Журави
...
—
А
...
јесам
!
...
па
ако
,
неки
ми
терати
!
...
него
,
ја
мислити
да
бити
боље
урадити
да
мало
одспавати
.
Жене
она
изути
и
опрати
она
нога
,
онда
хајдук
отићи
на
легало
.
настати
тајац
и
тишина
.
А
,
замало
,
сав
усни
дубок
сан
...
зор
тек
почети
рудит
,
први
петао
запевати
,
а
Катић
с
Јов
бахнути
пред
кућа
.
—
где
јесам
?
—
упитати
Катић
.
—
у
качара
—
одговорити
жена
.
они
присести
мало
крај
огњиште
.
Сима
Катић
бити
јесам
марвен
трговац
.
родити
се
у
село
двор
у
Босна
.
неправда
и
неприлика
кренути
он
с
његов
огњиште
,
и
он
прећи
Дрина
те
се
настати
у
село
Глоговац
...
али
никад
јесам
моћи
опростити
Турчин
,
нити
се
ма
један
тренутак
помирити
с
она
.
зато
јесам
напустити
миран
ратарски
посао
,
па
се
машити
трговина
.
Ишао
јесам
од
село
до
село
,
бајаги
трговачки
посао
,
а
у
сам
ствар
он
јесам
тећи
пријатељ
и
зажизати
она
пламен
мржња
према
Турчин
...
сваки
мртав
турски
глава
поздрављати
јесам
необично
весело
.
радовати
се
њихов
несрећа
—
јер
само
тада
он
јесам
бити
срећан
.
волети
јесам
хајдук
,
тај
син
горски
,
тај
одметник
,
који
дутом
шара
исправљати
крив
Дрина
и
оштар
јатаган
делити
правда
земаљски
...
за
она
јесам
он
давати
све
,
чак
и
само
спокојство
свој
.
не
знати
како
да
јесам
уморан
,
требати
он
јесам
само
на
уво
шапнути
„
звати
ти
тај
и
тај
хајдук
—
он
јесам
сместа
скакати
на
нога
и
трчати
да
се
с
он
,
као
с
рођеним
брата
,
изљубити
...
—
јесам
ли
,
снаха
,
а
како
бити
бити
да
пробудити
бат
?
—
рећи
Јов
.
Марица
слегнути
раме
.
—
неки
она
,
нек
спавати
мало
—
рећи
Катић
—
уморан
јесам
.
—
отићи
да
он
јавити
—
рећи
Јов
—
моћи
се
љутити
.
замало
па
се
вратити
и
позвати
Сима
у
качара
.
Изљубише
се
братски
,
па
поседати
.
—
надати
јесам
се
да
хтети
ја
звати
.
—
А
зар
јесам
знати
?
—
упитати
Ногић
.
—
јавити
ја
јесам
Срећко
.
него
,
алал
ви
вера
!
оно
што
јесам
на
Журави
урадити
—
вредити
царевина
.
—
То
јесам
овај
!
—
рећи
Ногић
и
показати
на
Станка
.
—
дакле
,
тај
јесам
Станко
!
...
тај
јесам
син
Алексин
!
!
...
алал
ти
,
соко
,
српски
млеко
који
ти
одранити
!
...
само
да
јесам
видети
онај
лом
,
онај
тумарање
.
Што
јесам
год
чалма
носити
,
дигнути
се
на
нога
.
ја
јесам
сместа
разаслати
људи
тај
јавити
Стојан
у
Ноћај
,
прота
у
Белотић
,
поп
-Теши
у
Бадовинци
,
Јанка
,
Аврам
,
поп
Раћа
...
сав
...
ја
јесам
она
јавити
да
ви
потерати
гонити
.
—
По
Дева
?
—
јесам
,
по
он
.
А
он
ти
јесам
и
онако
згодан
за
тај
ствар
!
...
он
јесам
тај
док
други
длан
о
длан
.
онда
се
опет
окренути
Станка
:
—
дакле
,
ти
јесам
Станко
?
...
о
,
брата
,
лом
јесам
начинити
!
с
колено
на
колено
причати
се
о
твој
јунаштво
;
и
,
кад
поменути
твој
име
,
они
хтети
казати
:
тај
јесам
онај
што
пушак
клати
!
...
А
још
да
знати
какав
јесам
зулумћар
скинути
са
свет
!
...
ја
он
најбоље
знати
!
...
ако
друм
путовати
,
па
тај
он
срести
—
тешко
ти
!
...
до
његов
ћеф
стајати
тај
живот
!
...
тај
исти
Сали
-
ага
се
понекад
веселити
убијати
људи
.
јединац
у
отац
убити
само
зато
да
бити
се
насмејати
!
...
али
доћи
и
он
!
...
Нађа
се
чова
па
заклати
из
пушак
!
...
Причам
ја
Стојан
,
а
он
мило
.
А
тек
прота
Никола
!
...
он
јесам
знати
шта
радити
од
радост
!
...
Знаш
шта
јесам
казати
?
„
тај
Станко
”
,
велим
,
„
јесам
лопужа
!
”
ја
јесам
чути
од
Дева
зашто
јесам
ти
отићи
у
хајдук
!
...
како
Дева
причати
,
ти
јесам
обедити
ни
крив
ни
дужна
!
...
Станко
не
рећи
ништа
.
Катић
наставити
:
—
тај
јесам
сплетка
који
јесам
сплести
Крушка
,
Маринка
и
Лазар
.
Дева
казати
:
Крушка
јесам
плести
да
бити
завадити
Црнобарце
,
Маринка
да
бити
се
додворити
Крушка
,
а
Лазар
због
Севић
девојка
,
који
јесам
с
ти
стојати
...
и
,
како
Дева
казати
,
Турчин
јесам
поћи
за
рука
.
сав
црн
Бар
пљувати
на
дом
Алексин
...
ја
јесам
говорити
проти
Никола
из
Белотић
да
отићи
до
поп
Милоје
дат
ствар
изравнати
.
—
Па
шта
јесам
рећи
?
—
упитати
Станко
.
—
рећи
јесам
да
хтети
ићи
.
—
хвала
и
ти
и
он
!
...
али
јесам
потребно
...
—
како
јесам
потребно
?
...
—
упитати
Катић
.
—
Поп
Милоје
и
кмет
Јов
боље
познати
Алекса
Алексић
од
прота
Смиљанић
.
Што
да
она
прота
говорити
?
Алекса
Алексић
расти
јесам
с
она
у
црн
Бари
.
па
кад
они
моћи
поверовати
да
јесам
његов
кућа
лоповски
кућа
—
онда
нека
тако
бити
!
...
и
Станко
севнути
ока
.
и
Катић
,
и
Ногић
,
и
зека
видети
нешто
ледено
у
тај
поглед
.
—
Али
...
—
почети
Катић
.
—
моћи
,
газда
Сима
,
о
тај
причати
!
...
—
пресећи
он
он
.
—
Приче
хтети
причати
шта
јесам
ја
од
она
порадити
!
...
тај
рећи
мирно
,
али
тај
реч
зазвонити
страшно
.
он
сагнути
глава
и
ућутати
.
настати
тајац
.
ники
не
умеде
ништа
рећи
...
Ногић
,
као
домаћин
,
скренути
разговор
на
други
ствар
.
он
јесам
питати
тај
за
овај
тај
за
онај
.
Катић
јесам
одговарати
кратко
.
—
А
,
вера
ти
,
Сима
,
шта
се
оно
зуцкати
као
да
јесам
Турчин
поубијати
неки
људи
тамо
,
око
Београд
?
—
истина
јесам
.
—
Па
који
тај
?
—
Палалију
и
Станоја
из
Зеоке
.
—
А
што
?
—
Ђаво
она
знати
.
зовнути
лепо
лудити
на
вера
,
па
кад
она
овај
доћи
,
они
она
посећи
.
—
Па
што
она
ићи
?
—
Кнежев
јесам
,
брата
.
звати
он
,
мисао
човек
,
какав
посао
,
и
отићи
.
А
кад
тамо
...
—
Чувајте
свој
глава
!
—
рећи
Ногић
.
—
А
који
ја
јесам
вајда
и
да
јесам
чувати
ако
ја
јесам
судити
!
...
од
судбина
се
не
побећи
!
...
—
А
побећи
,
брата
,
ја
!
...
не
ићи
он
на
вера
,
вера
он
његов
!
...
Дођи
,
брата
,
к
ми
!
...
Гор
ми
јесам
и
отац
и
мајка
!
...
—
тај
већ
тај
хтети
бити
!
...
Стојан
велим
:
ја
морати
најпре
мој
глава
заменити
.
А
прота
казати
:
ја
она
жив
у
рука
не
ићи
.
ако
ја
позвати
,
ја
бирати
гора
!
...
—
То
јесам
паметно
...
и
тако
говорити
виђен
људма
.
боље
јесам
скинути
сто
турски
глава
него
да
пасти
један
хришћански
!
...
она
јесам
