јесамг
.
Младен
већ
онда
нешто
смислити
кад
ми
обадвоје
јесам
хтети
себе
повести
.
ти
знати
:
кад
се
ја
растајати
,
он
ти
загрлити
,
и
опростити
се
с
ти
говорити
:
„
Стевана
,
ја
хтети
данас
врео
дан
имати
,
а
бог
бити
дати
да
сав
тројица
изнети
жив
глава
из
данашњи
битка
.
ако
који
данас
погинути
,
а
оно
да
се
опростити
!
Стевана
,
опростити
ја
ако
јесам
тај
што
неправо
учинити
,
а
од
ја
ти
све
просто
бити
!
“
“
„
да
,
он
се
са
ја
праштати
!
он
јесам
ми
увек
добар
бити
,
а
ја
...
.
кол'ко
јесам
он
ја
добро
учинити
,
а
ја
он
ништа
.
да
јесам
који
срећом
моћи
до
он
погинути
,
...
Божа
,
мој
несрећа
!
“
„
не
грешити
бог
,
Стевана
.
тај
јесам
много
срећан
него
ја
.
г
.
Младен
ја
тако
мити
бити
као
и
ти
.
зар
ти
мислити
да
ја
не
бити
у
ватра
и
у
вод
ићи
за
он
?
бог
ја
бити
;
сав
бити
ја
за
он
учинити
,
па
не
моћи
ништа
!
Стевана
,
Стевана
,
колико
јесам
ти
од
ја
срећан
!
тај
јесам
се
опростити
и
ижљубити
с
он
,
а
ја
јесам
бог
и
тај
укратити
.
“
после
овај
реч
дубоко
уздахнути
,
продужити
:
„
ја
се
растати
:
ти
отићи
са
браћа
варадински
капија
,
а
ја
с
г
.
Младена
врбашки
шанац
.
ја
јесам
ту
дуго
дангубити
;
Маџар
ударити
на
ми
.
они
грувати
из
велик
топ
,
тако
да
се
земља
трести
;
ја
погледати
г
.
Младена
,
који
до
ја
бити
,
лице
он
бити
ведро
,
очи
миран
.
„
господин
,
—
ја
он
рећи
—
Маџар
јако
грувати
из
топ
,
и
све
ближе
ми
долазити
,
а
наш
тобџија
се
слабо
журити
.
“
—
„
не
бринути
се
ти
за
тај
,
—
одговорити
ја
он
осмехнути
се
;
—
знати
Боснић
шта
радити
,
чекати
само
мало
сад
хтети
видети
шта
хтети
бити
!
“
—
и
тек
што
тај
рећи
,
ал
’
зачути
се
команда
:
„
пасти
!
“
—
Наше
тобџија
опасти
с
топ
сав
у
један
пут
,
за
тај
на
заповест
ја
просути
из
пушак
огањ
;
у
један
мах
учинити
се
међу
Маџар
русвај
,
стати
она
лелек
и
писка
,
збунити
се
па
поћи
натраг
.
„
А
бог
да
простити
!
“
прихватити
Стеван
.
„
да
,
брата
,
с
ми
бог
бити
,
који
ми
јесам
и
до
сад
чувати
!
ја
три
пут
одбити
непријатељ
и
помислити
већ
да
јесам
он
опет
сломити
,
кад
у
један
пут
за
ми
С
.
Томаш
букнути
у
пламен
.
ја
се
мало
уплашити
.
—
„
јунак
!
—
повик
г
.
Боснић
—
непријатељ
јесам
продрети
;
али
ја
хтети
остати
на
наш
место
и
овај
одбијати
,
који
јесам
пред
ми
.
тај
хтети
мало
забунити
онај
који
јесам
у
С
.
Томаш
,
не
бити
ли
се
народ
спасти
.
“
после
овај
реч
заповедити
ми
да
палити
;
ја
опалити
из
топ
и
пушак
,
учинити
брука
да
се
земља
трести
.
за
тај
се
почети
нов
и
врео
битак
.
непријатељ
,
видети
да
јесам
њихов
већ
у
С
.
Томаш
,
јуришити
јесам
на
ми
;
ја
он
дочекивати
и
одбијати
;
свој
пушак
брзо
пунити
и
избацивати
;
не
дати
непријатељ
ока
отворити
а
камо
ли
напред
поћи
,
кад
у
један
пут
ми
почети
с
леђа
бити
;
ја
се
још
не
дати
,
већ
удрити
,
удрити
из
пушак
,
док
имати
џебана
,
а
џебана
бити
прилично
.
погледати
мој
пушак
па
ја
рећи
,
моћи
ли
у
она
ући
тане
од
тежак
чађа
.
“
и
после
овај
реч
пружити
Стевана
свој
пушак
,
мирно
он
поглед
чекати
од
он
пресуда
о
свој
владање
.
Стеван
тек
немаран
поглед
пушак
иа
одговорити
:
„
Добра
,
брата
,
пушак
не
лагати
.
ко
овако
пушак
из
бој
носити
,
тај
јесам
само
бог
и
Божја
мајка
моћи
сачувати
да
јесам
изнети
жив
глава
.
али
шта
бити
с
наш
господин
?
Зашто
јесам
он
оставити
,
зашто
он
не
помоћи
да
и
он
с
ти
овде
бити
?
“
„
мој
брата
!
Маџар
ми
опколити
као
у
котао
.
ја
видети
да
се
дуже
не
моћи
бранити
и
да
хтети
сав
изгинути
ако
не
умакнути
куд
који
моћи
;
зато
се
окренути
г
.
Младена
па
он
рећи
:
„
господин
,
спасти
себе
,
јер
хтети
ми
Маџар
живити
похватати
.
“
—
„
Вера
ја
мој
,
хтети
,
“
одговорити
ја
са
сав
хладнокрван
.
после
напунити
свој
пушак
,
нанишанити
међу
Маџар
,
опасти
,
и
ја
видети
где
један
свалити
.
—
„
Бежимо
,
бежати
,
господин
!
“
викнути
ја
опет
видети
да
Маџар
све
ближе
и
ближе
ми
долазити
.
—
„
зар
ти
не
видити
да
ја
имати
још
пун
шест
фишек
,
“
рећи
ја
он
,
и
лице
он
севнути
од
љутина
.
—
„
дати
пол
ја
,
јер
ја
ни
један
немати
.
“
—
„
А
тај
сад
измицати
.
ти
јесам
твој
учинити
док
јесам
ти
долазити
на
рука
;
сад
долазити
ја
,
сад
хтети
ја
да
свој
одужити
.
“
—
и
после
тај
опет
опасти
,
па
други
Маџар
свалити
.
—
у
тај
Маџар
бити
са
сав
ми
стеснити
;
више
се
јесам
моћи
бранити
.
г
.
Боснић
видети
овај
скочити
у
Рекавица
.
ја
позвати
опет
господин
Младена
да
узмакнути
.
„
јесам
ли
ти
рећи
да
ја
још
имати
пун
фишек
?
...
А
зашто
ти
не
ићи
кад
немати
више
џебана
?
“
—
„
ја
хтети
без
ви
;
ја
имати
још
свој
сабља
и
кундак
,
да
се
за
који
часак
бранити
.
“
у
тај
Маџар
тако
близ
доћи
,
да
јесам
се
камен
моћи
бити
до
она
добацивати
.
„
Петар
,
бежати
!
“
рећи
ја
г
.
Младен
.
—
„
Нећу
без
ви
.
“
он
ја
попреко
погледати
,
очи
он
севнути
,
после
љутит
проговорити
:
„
јесам
ли
тај
послушност
?
тако
јесам
се
ти
ја
обећати
,
Петар
?
“
и
после
овај
реч
десница
свој
подигнути
и
прст
показати
Рекавица
викнути
:
„
напред
!
“
-
Шта
моћи
учинити
?
Шта
бити
ти
чинити
да
јесам
бити
са
ја
,
Стевана
?
“
Стеван
дуго
не
одговорити
,
али
после
уздисати
проговорити
:
„
ја
јесам
се
обећати
он
да
хтети
он
свагда
слушати
и
сав
чинити
,
што
ми
заповедити
:
ја
бити
тај
чинити
што
јесам
и
ти
!
“
„
Видиш
,
брата
,
видити
како
јесам
неправо
чинити
вређати
ја
и
уједати
твој
сумња
.
“
„
опростити
.
“
„
просто
ти
бити
.
“
и
после
тај
тај
два
човек
се
обгрлити
,
и
дуго
ћутаху
.
„
брата
мој
,
ја
се
данас
врло
стешчати
,
—
проговорити
после
мало
ћутање
Петар
.
—
ја
не
знати
шта
јесам
бог
оставити
да
још
доживити
,
али
ја
бити
волети
да
јесам
данас
погинути
.
“
„
не
роптати
на
бог
!
зар
немати
више
ништа
на
овај
свет
где
ти
моћи
добро
чинити
?
“
прихватити
озбиљно
Стеван
.
„
А
што
тај
,
Стевана
?
!
тај
ти
знати
,
још
кад
јесам
се
ја
први
пут
у
пивара
код
Карловци
састати
,
да
јесам
и
онда
већ
желети
умрети
.
онде
ти
исприповедати
ми
твој
страдање
;
сав
се
расплакати
ти
слушати
,
а
ја
јесам
ти
још
завидети
,
јер
толико
јесам
ти
срећан
од
ја
.
јесте
,
брата
,
јесам
страшно
тај
,
што
јесам
претрпети
;
али
твој
јесам
несрећа
од
зао
људи
;
тај
јесам
тај
јесам
крив
,
па
тај
јесам
савест
чист
;
али
ја
,
ја
јесам
свој
велик
зло
јесам
крив
.
“
после
овај
реч
ућутати
тај
човек
,
за
који
хтети
мој
читатељка
јамачно
погодити
,
да
јесам
тај
онај
исти
самац
,
који
у
почетак
овај
приповетка
у
карловачки
пивара
видети
,
и
његов
друг
Стеван
да
јесам
онај
Бачванин
који
се
ту
с
он
упознати
и
свој
јад
он
исприповедати
.
„
Али
шта
тај
моћи
бити
што
јесам
ти
претрпети
?
“
запитати
после
мало
ћутање
Стеван
.
„
е
,
слушати
па
хтети
веровати
да
јесам
ти
боље
него
ја
.
“
после
мало
ћутање
проговорити
:
„
у
један
богат
бачки
село
бити
два
православан
свештеник
и
један
ђакон
.
Свештеници
бити
стар
,
богат
и
срећан
људи
,
јер
јесам
јошт
онда
добити
парохија
кад
тај
јесам
тако
тешко
ићи
као
сад
,
а
од
тај
доба
проћи
јесам
много
добар
година
,
у
који
јесам
храна
лепо
родити
,
многи
се
момак
и
девојка
загледати
и
венчати
,
и
тако
из
венчаница
и
крштеница
свештеник
купити
себе
сесија
земља
и
нешто
мало
виноград
;
а
који
српски
свештеник
имати
свој
сесија
земља
и
виноград
,
тај
се
звати
богат
и
срећан
човек
.
али
кукаван
ђакон
бити
врло
сиротан
и
несрећан
.
он
јесам
бити
оженити
.
—
молити
за
опроштење
!
ја
не
велим
да
јесам
тај
несрећа
бити
оженити
,
а
особито
кад
се
двоје
тако
искрено
и
право
љубити
као
што
јесам
се
миловати
ђакон
и
ђаконовица
.
али
од
како
се
ђакон
оженити
проћи
осам
година
,
бог
он
поклонити
шесторо
деца
,
а
конзисторијум
никако
не
хтети
парохија
.
А
он
се
надати
одмах
први
година
добар
парохија
,
јер
он
бити
разборит
и
мудар
ђакон
у
цео
епархија
.
где
бити
бити
срећан
са
жена
и
шесторо
деца
поред
сто
форинта
плаћа
на
година
дан
?
!
истина
,
каткад
јесам
имати
по
нешто
из
тас
,
а
и
сахрањивати
јесам
;
али
и
ту
боље
што
јесам
,
тај
јесам
ићи
попити
у
џеп
,
а
ђакон
увек
најхуђе
,
као
што
он
јесам
и
срећа
најхуђа
.
мантија
,
који
он
јесам
таст
купити
,
дерати
се
и
искварити
,
а
ђакон
тек
не
моћи
у
гаће
ићи
у
црква
!
наопако
за
кукавац
!
и
он
јесам
сносити
свој
невоља
као
паметан
човек
;
седети
јесам
код
свој
кућа
па
радно
као
и
други
сељак
.
да
он
јесам
бити
срамота
ићи
на
надница
,
он
бити
толико
заслужити
,
да
храна
себе
и
свој
деца
.
деца
његов
бити
он
његов
велик
добра
.
кад
јесам
он
код
она
бити
,
и
кад
јесам
имати
до
себе
свој
љуба
,
који
јесам
бити
нежан
као
голубица
и
добра
као
залогај
хлеб
,
онда
јесам
он
увек
минути
.
он
јесам
склопити
свој
рука
и
славити
бог
,
који
он
јесам
у
толики
зло
даровати
најбоље
добро
овај
свет
,
добар
и
веран
жена
који
без
роптање
сносити
невоља
,
красан
здрав
деца
,
и
миловање
који
бити
његов
богатство
.
кад
он
се
због
какав
неправда
здраво
на
срце
стешчати
,
увек
јесам
онда
свој
деца
себе
призивати
,
ижљубити
она
,
па
он
срце
одмах
лакше
бити
.
али
на
скоро
укинути
он
се
и
тај
;
он
не
смети
ни
свој
жена
ни
деца
прса
свој
пригрлити
и
пољубити
,
јер
он
пасти
у
тежак
и
опасан
болест
.
од
многи
и
тежак
рад
,
од
чест
назеб
,
од
велик
брига
пасти
у
болест
,
прса
он
ослабити
,
у
његов
прса
џигерица
губити
се
и
с
она
и
његов
живот
нестајати
почети
.
Кашаљ
,
ракање
крв
,
бол
с
леви
страна
у
прса
бити
знак
његов
скорити
смрт
.
Страшно
!
он
јесам
знати
да
хтети
скоро
умрети
и
да
хтети
његов
деца
остати
сирочад
без
отац
и
хранитељ
,
који
кад
јесам
год
погледати
увек
он
јесам
срце
пуцати
од
бол
,
а
очи
његов
пун
бити
суза
.
деца
,
видети
он
сетан
и
невесео
,
умиљавати
он
се
и
шћаху
он
љубити
.
он
она
јесам
турати
од
себе
;
он
јесам
хтети
да
он
деца
љубити
,
јер
се
бојати
да
хтети
свој
задах
и
пољубац
свој
деца
отровати
.
тај
јесам
он
љут
несрећа
и
туг
бити
,
а
за
мало
постати
још
веће
,
јер
он
тако
ослабити
и
оболети
да
јесам
моћи
с
постеља
силазити
.
он
јесам
видети
да
он
се
последњи
час
приближивати
.
он
се
бојати
смрт
,
а
сав
се
некако
надати
да
хтети
умрети
,
за
који
се
по
цео
дан
бог
молити
.
А
он
јесам
овај
свет
бити
пун
јад
и
невоља
,
и
смрт
бити
он
тек
одлакшати
моћи
;
али
он
се
сећати
свој
деца
,
који
хтети
за
он
остати
без
хранитељ
.
он
јесам
знати
,
да
ако
се
бог
не
смиловати
његов
сирочад
и
не
помоћи
она
,
владика
и
конзисторијум
јамачно
хтети
.
и
зато
он
јесам
све
тежити
бити
,
и
сав
се
побожан
молити
да
он
бог
сачувати
у
живот
.
бог
он
јесам
услишати
;
он
умрети
,
а
деца
његов
за
наследство
остати
:
глад
,
јад
и
невоља
.
онај
дан
кад
јесам
преминути
,
у
његов
кућа
потрошити
се
и
последњи
парац
хлеб
.
сиротан
деца
врискати
око
мртав
свој
отац
,
који
она
јесам
тако
права
и
неисказан
љубити
,
отхрањивати
и
на
добро
учити
,
али
за
себе
ни
толико
она
јесам
оставити
да
он
моћи
сахранити
.
сењак
се
договорити
,
скупити
међу
себе
новац
,
и
сахранити
млад
свештеник
и
бедан
отац
.
његов
удовица
остати
у
велик
сиротиња
са
свој
деца
,
који
ни
хлеб
јесам
моћи
захрањивати
.
она
јесам
ићи
милосрдан
људи
,
и
молити
она
да
примити
под
свој
којегод
од
њен
деца
.
стар
њен
чедо
бити
дете
од
осам
година
,
и
тај
се
први
наћи
поочим
.
„
Смиљана
,
чедо
мој
,
—
говорити
она
мајка
један
вече
—
ти
морати
твој
мајка
оставити
,
сутра
хтети
ићи
у
Ч
...
г
.
Павао
који
се
примити
да
ти
отхрањивати
и
под
свој
држати
.
“
—
Дета
бризнути
у
плач
и
почети
молити
свој
мајка
да
јесам
не
давати
од
себе
.
„
моћи
плаката
,
дете
мој
!
г
.
Павао
јесам
самац
и
добар
стар
господин
;
тај
хтети
он
слушати
и
поштовати
,
а
он
хтети
ти
чувати
и
пазити
,
ти
хтети
тамо
добро
бити
.
“
„
Али
ти
хтети
тамо
бити
,
добра
мој
мајка
!
како
хтети
ја
без
ти
?
“
и
обесити
се
мати
свој
око
врата
.
удовица
се
да
на
жао
,
па
и
она
ударити
у
плач
,
па
после
кроз
плач
проговорити
:
„
Ништа
,
дете
мој
;
тај
хтети
место
ја
имати
господин
Павао
,
који
хтети
ти
љубити
као
што
ти
јесам
твој
покојни
отац
љубити
.
“
„
немати
тај
,
мајка
мој
,
који
ја
моћи
тако
добар
бити
,
као
што
јесам
ја
ти
и
мој
покојни
отац
добар
бити
.
“
удовица
бризнути
,
дете
с
она
заједно
,
и
тако
плакати
док
девојче
у
плач
и
не
заспати
,
а
јадан
мати
склопити
рука
и
помолити
се
бог
.
зор
заплавити
,
а
удовица
сав
непрестано
се
бог
молити
.
много
имати
у
свој
срце
кукаван
мати
,
који
отпуштати
свој
чедо
у
свет
међу
страна
људи
.
—
у
тај
зауставити
се
један
кола
,
на
који
јесам
доћи
слуга
г
.
Павао
по
Смиљана
,
да
јесам
са
себе
водити
.
јадан
дете
,
јадан
мати
!
Загрлише
се
,
љубити
се
,
плакати
,
док
она
јесам
суза
нестати
,
и
онда
Смиља
сести
на
кола
са
нешто
мало
хамбуља
;
тај
хамбуљица
и
мајчин
благослов
бити
њен
мираз
.
Кочијаш
ошинути
свој
коњ
,
коњ
полет
као
тица
ластавица
и
око
два
сат
после
подне
зауставити
се
пред
кућа
г
.
Павао
.
господин
Павао
јесам
бити
наш
комшија
;
он
бити
богат
господин
а
ја
простити
људи
,
и
тако
наравно
да
јесам
ја
више
пазити
шта
се
код
он
чинити
него
он
шта
се
код
ми
.
кад
се
кола
,
на
који
јесам
Смиља
доћи
,
пред
капија
зауставити
,
ја
сав
,
који
јесам
се
код
кућа
наћи
,
погледати
да
видити
тко
јесам
доћи
г
.
Павао
.
Чудна
ствар
!
ја
јесам
бити
онда
тек
од
@card@
година
;
али
како
опазити
Смиља
,
који
бити
леп
и
румен
као
сунце
,
мој
се
срце
у
ја
задрктати
.
„
Лепа
девојчица
,
“
рећи
један
мој
снаха
.
„
То
хтети
бити
она
који
јесам
господин
Павао
узети
под
свој
.
њен
јесам
отац
попасти
бити
у
*
...
“
проговорити
мој
мати
.
„
ах
,
тај
јесам
тај
кукаван
девојчица
,
што
јесам
тако
рано
изгубити
свој
отац
?
“
запитати
мој
снаха
.
„
Срећна
јесам
она
,
—
придодати
мој
мати
;
—
господин
Павао
јесам
она
на
душа
примити
.
он
хтети
јесам
лепо
отхранити
;
кад
одрасти
,
дати
уз
она
леп
мираз
па
још
за
поп
удати
.
“
кад
јесам
мој
мати
овај
изрећи
,
мој
срце
ја
заболети
;
ја
не
знати
зашто
,
ни
како
јесам
тај
моћи
бити
,
али
ја
јесам
се
здраво
ожалостити
што
хтети
Смиљана
попадија
бити
.
ја
јесам
она
онда
први
пут
видети
;
ја
јесам
онда
имати
тек
@card@
година
,
и
ја
се
чинити
да
јесам
ја
омиловати
Смиљана
и
да
јесам
желети
да
она
мој
бити
.
тај
јесам
чудно
.
“
„
е
зашто
?
—
прекинути
Бачванин
.
—
и
ја
јесам
имати
више
него
@card@
година
,
кад
јесам
мој
Јека
обегенисати
.
“
„
истина
,
брата
,
—
продужити
самац
,
—
љубав
у
тај
доба
већ
моћи
доћи
;
дете
омиловати
дете
,
па
се
бегенисати
без
да
знати
зашто
,
али
да
она
ко
хтети
да
разделити
,
они
бити
обадвоје
готов
бити
умрети
.
постојан
јесам
љубав
који
се
у
детинство
започети
.
тако
јесам
бити
и
са
ја
.
од
како
јесам
ја
Смиљана
опазити
,
од
онај
доба
сам
јесам
омиловати
као
свој
душа
,
и
од
тај
дан
ја
ни
о
шта
други
јесам
моћи
мислити
него
о
Смиљана
и
о
тај
како
хтети
ја
попасти
бити
.
како
јесам
мој
отац
кућа
доћи
,
ја
он
стати
молити
да
ја
дати
на
наука
,
да
ја
моћи
попасти
постати
.
мој
отац
бити
прост
човек
.
отац
,
дед
и
сав
наш
стар
,
који
ја
памтити
,
бити
простак
,
и
тако
за
мој
отац
бити
бити
велик
част
и
срећа
да
он
син
бити
попасти
,
али
он
мнити
да
тај
не
моћи
бити
.
„
е
,
мој
синак
,
—
рећи
он
,
—
а
од
куд
хтети
се
ти
школовати
,
кад
јесам
ја
сиротан
па
ти
не
моћи
дат
трошак
?
“
ал
’
ја
тај
јесам
знати
расудити
,
већ
јесам
он
опет
молити
,
сваки
боговетан
дан
,
у
јутро
и
у
вече
јесам
он
напастовати
,
док
на
последак
после
два
месец
не
намолити
он
и
мој
стриц
,
те
ја
обећати
да
хтети
ја
послати
у
Карловци
у
школа
.
Између
тај
ја
јесам
сваки
дан
ићи
код
господин
Павао
,
и
састајати
се
са
Смиљана
,
који
јесам
изилазити
у
авлија
и
са
сеоски
деца
се
играти
.
Смиљана
јесам
сав
пазити
,
али
ники
тако
као
ја
.
Божа
сачувати
,
да
она
јесам
ко
најмање
неправо
учинити
,
ја
бити
он
очи
ископати
бити
.
тако
јесам
тај
трајати
до
јесен
.
—
Дође
школски
време
,
ја
с
мој
отац
на
кола
,
па
у
Карловци
.
у
Карловци
јесам
провести
девет
година
.
—
девет
година
!
е
,
брата
,
ти
не
знати
како
јесам
таки
сиромах
,
као
што
јесам
ја
бити
,
који
немати
шта
да
се
хранити
,
веће
морати
други
свој
друг
да
служити
,
—
ти
не
знати
како
јесам
тај
девет
година
у
школа
провести
!
да
ти
ја
стати
сав
мој
јад
говорити
,
до
сутра
не
бити
свршити
.
сиротан
ђак
више
патити
него
најгори
пас
.
пас
бити
скапати
да
морати
толико
поднети
колико
сиромах
ђак
подносити
,
а
човек
издржати
све
и
преживити
.
глад
,
зима
,
врућина
,
неправедан
укор
,
приговор
и
поруга
свој
друг
и
гдекоји
пут
и
свој
учитељ
ја
јесам
мирно
сносити
,
јер
јесам
ја
хтети
поп
бити
,
па
јесам
морати
хватати
себе
пријатељство
,
—
а
сиромашак
само
онда
моћи
имати
пријатељ
у
богат
и
велик
,
кад
он
се
да
да
он
газити
,
и
по
он
говорити
и
чинити
.
кад
се
деветати
година
свршити
,
и
ја
имати
у
рука
писмен
да
јесам
изучити
богословија
,
тако
јесам
радостан
бити
као
да
јесам
цар
постати
.
тај
јесам
бити
у
петак
у
вече
.
ја
одмах
оставити
Карловци
и
поћи
пешке
кућа
.
у
недеља
јесам
бити
код
кућа
.
мој
отац
ја
девет
година
јесам
видети
.
кад
јесам
он
се
јавити
,
он
ја
загрлити
и
сузити
он
ударити
па
очи
.
ја
не
знати
јесам
ли
тај
бити
од
радост
или
од
жалост
;
али
,
гледати
ја
,
морати
он
се
ражалити
.
ја
јесам
тако
бедно
изгледати
;
у
ја
јесам
мало
бити
снага
;
ја
јесам
бити
као
сен
;
очи
мој
бити
усанути
од
многи
рад
и
неспавање
.
тај
дан
јесам
у
црква
бити
и
појати
;
многи
јесам
за
ја
распитивати
јер
ја
ники
јесам
моћи
познат
.
—
кад
јесам
из
црква
полазити
,
ја
погледити
у
женски
страна
,
и
видети
Смиља
!
она
јесам
диван
девојка
бити
,
за
девет
година
нарасти
у
висина
,
лице
она
се
развити
,
али
остати
онако
нежно
као
кад
јесам
дете
бити
,
црн
њен
очи
постати
ватрен
и
леп
него
што
пре
бити
.
она
јесам
из
црква
сам
кућа
ићи
,
ја
она
се
јавити
и
она
ја
љубаван
примити
,
јер
ја
јесам
одмах
познати
.
„
То
јесам
чудо
да
јесам
се
и
ви
један
пут
наканити
кућа
доћи
!
Већ
девет
година
како
јесам
отићи
!
ви
се
врло
допасти
у
Карловци
?
“
велим
ја
она
.
„
не
,
госпођица
,
ја
јесам
у
Карловци
несрећан
бити
,
а
срце
и
мисао
мој
непрестано
овде
бити
где
јесам
сад
!
“
„
тако
?
...
тај
баш
и
не
веровати
!
“
„
Зашто
?
зар
јесам
тај
тако
чудно
кад
се
човек
сећати
свој
пријатељица
,
који
од
свој
детињство
пазити
?
“
„
да
богмити
!
Што
јесам
у
детињство
мило
,
тај
одрастан
човек
постати
обично
.
“
„
јесам
ли
тако
и
код
ви
?
“
на
овај
мој
реч
Смиљана
се
застидити
и
свој
очи
земља
спустити
.
после
овај
проћи
два
месец
.
Између
тај
ја
јесам
се
допасти
бити
наш
парох
и
сав
сељак
,
који
ја
обећати
да
хтети
,
кад
тај
време
бити
,
израдити
код
владика
да
ја
зађаконити
,
и
после
да
хтети
ја
за
свој
ђакон
узети
.
ја
јесам
се
са
Смиља
више
пута
састајати
;
видети
јесам
да
она
ја
љубити
.
господин
Павао
јесам
имати
леп
башта
уз
свој
кућа
;
ја
јесам
се
са
Смиљана
састајати
сваки
недеља
и
светац
у
тај
башта
.
један
пут
бити
угодан
време
,
и
ја
изјаснити
Смиљана
да
она
ја
љубити
и
да
ја
хтети
она
за
свој
жена
—
она
или
ники
.
Смиљана
земља
спустити
свој
очи
и
ништа
ја
не
одговорити
.
„
јесам
ли
ви
увредити
са
свој
реч
?
“
запитати
ја
дрктати
.
„
Божа
сачувати
!
“
„
Мог
ли
ви
назвати
свој
?
“
„
питати
мој
поочим
,
—
одговорити
ја
она
жалосно
и
стидљиво
;
—
мој
јесам
срећа
у
његов
рука
;
он
јесам
ја
на
душа
примити
,
он
јесам
мој
отац
,
ја
хтети
оно
чинити
што
он
рећи
!
“
ја
се
све
наоколо
окренути
.
тај
јесам
љубав
;
јер
који
девојка
љуба
тај
не
моћи
тако
одговорити
,
помислити
ја
у
себе
па
рећи
:
„
Госпођице
,
ви
ја
не
љубити
!
“
девојка
ја
погледати
као
што
јесам
ја
она
бити
погледати
кад
ја
јесам
упутити
свој
поочим
,
да
јесам
од
он
просити
,
и
после
дрктћући
проговорити
:
„
ви
ја
вређати
ваш
сумња
.
“
„
не
,
госпођица
,
жив
ја
бог
,
ја
не
хтети
ви
вређати
;
али
ја
ви
безграничан
љубити
,
и
само
из
чист
љубав
говорити
што
јесам
ви
рећи
.
кад
бити
ја
ви
испросити
од
господин
Павао
,
а
ви
бити
на
његов
реч
за
ја
поћи
без
да
ја
љубити
,
ја
бити
с
ви
врло
несрећан
бити
.
“
девојка
ја
ништа
не
одговорити
,
но
стати
руж
брата
са
један
жбун
који
бити
до
ми
,
и
како
који
цвет
узбрати
а
она
он
одмах
смрвити
.
мој
срце
бити
у
тај
час
преко
мера
пун
;
ја
јесам
хтети
врло
много
говорити
,
а
не
моћи
ништа
,
веће
загледати
се
у
девојка
,
који
брати
цвеће
,
само
да
се
шта
год
забавити
и
да
сакрити
свој
забуна
.
кад
јесам
један
румен
шебој
узбрати
,
ја
јесам
ухватити
за
рука
и
дркћућим
глас
јесам
запитати
:
„
Госпођице
,
који
хтети
дати
тај
цвет
?
“
„
ви
.
“
„
Али
овај
цвет
означивати
веран
,
искрен
и
постојан
љубав
;
давати
ли
ја
са
свој
значај
тај
цвет
?
“
девојка
ништа
не
одговорити
,
веће
ја
пружити
цвет
и
глава
свој
окренути
да
не
видити
кад
он
ја
примити
.
мој
се
рука
задрктати
,
ја
примити
цвет
;
али
у
исти
часак
,
кад
јесам
рука
пружити
рад
цвет
,
глава
ја
се
занети
,
и
пасти
на
њен
груда
.
она
ја
не
одбацити
од
себе
,
веће
свој
рука
мета
на
мој
глава
.
овако
проћи
два
тренуће
—
рајски
милина
!
„
ви
ја
љубити
,
госпођица
;
тако
ја
мој
живот
,
ви
ја
љубити
!
“
проговорити
она
у
велик
жестина
после
мало
ћутање
,
и
рука
свој
сплести
око
Смиљанин
стас
,
уста
се
мој
наћи
с
њен
медан
уста
;
пољубац
план
,
а
у
пољубац
бити
рећи
:
„
ја
ти
љубити
!
“
“
после
овај
реч
Петар
поћутати
неки
време
,
као
да
се
хтети
мало
да
одморити
од
тежак
бреме
,
који
он
јесам
срце
тако
притиснути
,
да
јесам
престати
бити
дисати
и
глас
он
са
сав
малаксати
бити
.
после
мало
ћутање
с
тежак
натега
продужити
:
„
договорити
се
да
други
дан
отићи
г
.
Павао
и
да
јесам
себе
просити
,
па
у
вече
да
доћи
опет
у
башта
и
да
она
приповедити
шта
јесам
г
.
Павао
рећи
.
господин
Павао
седити
у
свој
соба
и
бити
он
нешто
неправо
тај
дан
.
како
ја
опазити
а
он
се
одмах
продерати
:
„
но
,
шта
јесам
?
“
„
господин
...
“
„
говорити
,
који
добро
.
“
„
Добра
јесам
од
ви
доћи
просити
...
"
„
ја
ники
ништа
не
делити
.
“
„
Али
ја
јесам
доћи
просити
што
хтети
једном
морати
дати
;
а
ја
моћи
несрећан
бити
ако
ја
ви
одбити
.
“
„
Тим
горе
за
ти
.
“
после
овај
реч
устати
,
почети
палити
на
свој
велик
лула
;
учинити
тај
,
задимити
и
замислити
се
некуда
и
не
гледати
на
ја
више
.
ја
тај
јесам
вређати
.
ја
јесам
бити
сиромах
ђак
па
јесам
већ
више
пута
тако
дочекивати
бивати
и
чисто
јесам
се
тај
већ
и
навикнути
.
али
сад
ја
врло
незгодно
бити
,
јер
ја
јесам
се
надати
да
хтети
на
вече
радостан
глас
однети
Смиља
.
зато
се
још
већма
понизити
и
на
нов
почети
молити
г
.
Павао
да
ја
преслушати
,
и
за
тај
казати
он
шта
желити
.
он
ја
поглед
,
извадити
из
уста
лула
,
наместити
се
на
седило
мало
боље
,
па
после
проговорити
:
„
јесам
ти
,
момак
,
полудео
?
“
„
пети
,
господин
,
ја
јесам
при
чист
свест
,
ја
љубити
Смиљана
и
,
ако
ви
не
дати
да
она
мој
бити
,
ја
хтети
бити
врло
несрећан
.
“
ја
јесам
врло
озбиљно
и
жалосно
говорити
,
и
чинити
ја
се
да
јесам
г
.
Павао
тај
видети
смиловати
се
,
јер
он
благ
проговорити
:
„
ако
јесам
тако
,
а
ти
причекати
мало
док
тај
брк
нарасти
;
тај
сад
јесам
још
дериште
.
-
А
кад
бити
за
женидба
—
продужити
после
мало
ћутање
—
а
ти
ја
донети
од
твој
владика
писмен
да
хтети
ти
дати
парохија
,
али
писмен
—
разумети
?
—
а
не
обећање
.
“
бадава
јесам
он
молити
и
преклињати
,
он
ја
више
не
хтети
ни
слушати
;
на
последак
,
видети
да
ја
из
соб
не
изилазити
,
устати
,
отворити
собни
врата
па
ја
рећи
:
„
ја
ти
рећи
,
а
шта
рећи
тако
хтети
бити
.
ја
јесам
тај
дете
узети
на
душа
,
па
хтети
да
знати
,
који
хтети
јесам
дати
;
она
јесам
ја
на
одмет
.
“
„
Али
,
господин
,
ја
Смиља
преко
мера
љубити
;
ја
јесам
за
она
готов
тежак
посао
свршивати
,
а
ја
јесам
радин
;
ја
не
моћи
бити
несрећан
јер
се
миловати
.
“
„
миловати
јесам
се
и
њен
родитељ
,
и
њен
јесам
отац
радин
бити
,
па
шта
бити
од
он
?
“
Дође
вече
.
ја
јесам
у
срце
зепсти
како
хтети
изићи
пред
Смиљана
.
она
бити
сетан
и
невесео
;
очи
она
пун
суза
бити
.
она
јесам
све
знати
;
она
јесам
г
.
Павао
к
себе
призвати
и
питати
јесам
јесам
ли
истина
да
она
ја
миловати
.
А
кад
он
јесам
она
право
одговорити
,
и
кад
јесам
он
видети
да
јесам
шал
,
он
не
бити
мило
,
али
јесам
опет
обећати
да
ми
хтети
кратити
,
ако
ја
владика
да
писмен
од
себе
,
да
хтети
ја
одмах
запопити
чим
се
венчати
.
„
он
знати
да
тај
не
моћи
бити
,
—
придодати
Смиљана
плачевно
.
—
владика
себе
ники
хтети
обвезати
,
а
камо
ли
таки
сиромах
као
што
јесам
ти
.
“
и
после
овај
реч
бризнути
плаката
:
„
Тешко
сваки
,
који
остати
без
отац
и
мајка
,
па
пасти
на
туђ
кор
хлеб
.
“
ја
јесам
тешко
бити
гледати
Смиљанин
јад
,
али
да
ја
јесам
цар
поклонити
сав
свој
благо
,
не
бити
ја
тако
драго
бити
,
као
што
јесам
ја
бити
сузити
Смиљанин
,
јер
ја
се
отуд
уверити
да
она
ја
право
љубити
.
„
Смиља
,
оставити
ти
овај
дом
,
па
хајде
са
ја
;
ја
хтети
у
свет
,
па
шта
ми
бог
да
.
“
„
не
,
—
одговорити
она
—
он
јесам
ја
свој
хлеб
захранити
,
он
јесам
ја
до
данас
добар
бити
,
и
зато
он
фала
;
ја
он
не
моћи
вређати
.
«
„
Смиља
,
да
ти
ја
тако
миловати
као
ја
ти
,
ти
не
бити
тако
мислити
.
“
овај
мој
реч
она
за
срце
ујести
;
она
подигнути
свој
леп
глава
,
поглед
ја
са
жалост
,
па
ја
тужно
проговорити
:
„
мало
ти
јесам
мој
јад
,
Петар
,
да
ја
још
и
сумња
уједати
?
“
и
за
овај
реч
пролити
суза
низ
бео
свој
лице
.
те
суза
ја
убити
.
ја
прићи
она
,
ухватити
јесам
за
рука
тешити
јесам
.
она
спустити
свој
глава
на
мој
прса
,
њен
кос
ја
у
лице
дирнути
,
лице
план
,
рука
се
мој
обвити
око
њен
витак
тело
,
срце
штрецнути
и
почети
брже
куцати
;
ја
се
сав
задрктати
.
ах
,
бог
убити
свако
,
који
имати
свој
или
туђ
женски
чедо
на
свој
душа
,
па
он
не
чувати
као
свој
очи
,
него
он
пустити
да
радити
по
свој
глава
.
истина
јесам
да
женски
само
себе
најбоље
чувати
,
—
поштен
срце
и
добар
душа
добар
јесам
чувар
него
ма
какав
строг
стража
,
—
али
опет
ко
свој
дете
оставити
на
Божју
вересија
,
тај
љутито
грешити
;
-
један
часак
,
један
тренутак
,
дете
се
моћи
заборавити
и
зло
се
скоро
нехотице
учинити
.
па
онда
тешко
поштен
душа
,
који
се
заборавити
!
савест
гристи
,
проћи
и
радост
и
весеље
овај
свет
.
они
патити
,
патити
,
а
баш
зао
јесам
толико
крив
,
колико
јесам
кривити
њихов
стар
,
који
јесам
тај
прилика
дати
.
ја
не
знати
,
брата
,
како
згрешити
;
али
бог
ја
јесам
сведок
,
који
видити
у
срце
човек
,
да
јесам
ја
Смиљана
чисто
,
невино
и
поштено
љубити
.
и
опет
?
и
опет
!
...
А
Смиља
?
тај
она
јесам
тако
чист
и
невин
бити
као
анђео
с
небо
,
њен
срце
права
и
поштено
!
ми
јесам
после
наш
грех
одмах
куцнути
час
да
се
кајати
,
и
ја
се
љутито
покајати
,
али
ту
јесам
фајдити
се
кајати
.
да
јесам
моћи
,
предати
бити
бити
себе
у
рука
сатана
и
душа
свој
на
вечит
мука
,
само
да
јесам
онај
што
јесам
,
и
да
учинити
да
Смиља
бити
весео
као
што
јесам
бити
.
„
Смиља
,
мој
мити
Смиља
!
моћи
плаката
,
голуб
мој
бео
,
—
тешити
јесам
јесам
кад
се
после
тај
први
пут
састати
.
—
ја
ићи
владика
;
пасти
пред
он
на
колено
и
склопљен
рука
молити
од
он
оно
,
што
твој
поочим
жети
;
он
хтети
се
смиловати
на
ја
,
тај
хтети
бити
мој
,
а
ја
хтети
с
ти
бити
срећан
овај
свет
.
“
Што
рећи
тај
учин
.
други
дан
јесам
бити
на
пут
;
бити
јесам
код
владика
;
љубити
јесам
он
и
нога
и
рука
;
преклињати
јесам
и
молити
да
ја
учинити
милост
и
да
ја
да
што
јесам
Смиљин
поочим
желети
.
“
„
Па
јесам
добити
?
“
запитати
Стеван
.
„
где
бити
добити
?
—
одговорити
Петар
.
—
кад
се
још
ко
писмено
обвезати
владика
да
хтети
дати
парохија
?
ја
јесам
срећан
бити
што
јесам
с
поштен
човек
имати
посао
,
који
ја
јесам
лепо
примити
и
управо
ја
рећи
да
тај
не
моћи
бити
док
имати
на
ред
стар
и
од
ја
заслужан
;
осим
тај
ја
јесам
обећати
да
,
ако
се
добро
владати
,
да
хтети
се
старати
за
ја
.
“
„
Па
тај
јесам
лепо
,
“
рећи
Стеван
озбиљно
.
„
Лепа
и
јесам
а
и
право
јесам
;
али
,
брата
,
помислити
како
јесам
ја
бити
кад
јесам
видети
да
се
не
моћи
помоћ
!
—
јао
,
Божа
мој
!
—
мислити
јесам
:
цео
јесам
свет
на
ја
.
тако
ја
бити
тешко
.
Шта
хтети
чинити
?
празан
ја
јесам
бити
цео
свет
;
ники
јесам
имати
ко
хтети
ја
помоћи
.
два
пут
,
три
пут
јесам
ићи
г
.
Павао
и
молити
он
да
се
смиловати
на
ја
и
да
ја
не
убијати
свој
реч
,
али
бадава
,
г
.
Павао
не
дати
се
ни
осолити
.
“
„
тај
тај
тај
јесам
права
несрећа
тај
твој
г
.
Павао
.
“
„
бог
да
он
духати
простити
,
—
одговорити
сакрушено
Петар
,
—
дати
он
мир
у
гроб
;
он
јесам
свој
платити
за
свој
живот
.
“
„
како
тај
?
“
„
Слушај
,
брата
,
па
хтети
знати
.
ја
јесам
бити
као
луд
од
брига
.
са
Смиљана
не
смети
се
ни
састајати
,
јер
кад
год
се
видети
,
она
јесам
увек
плакати
и
тужити
.
мој
срце
јесам
пуцати
од
туга
гледати
њен
јад
;
она
се
сваки
дан
наочиглед
губити
—
а
тај
јесам
ја
бити
крив
.
Међа
тај
проћи
неколико
месец
;
ја
видети
да
немати
помоћ
ни
од
куда
и
зато
се
одважити
на
црн
.
отићи
Смиљана
,
па
она
рећи
озбиљски
:
„
Смиља
,
ево
сад
те
последњи
пут
молити
:
оставити
овај
кућа
,
у
који
за
ми
немати
спасење
,
па
хајде
са
ја
у
свет
.
“
„
моћи
ја
тај
спомињати
,
Петар
!
ја
јесам
ти
већ
рећи
зашто
г
.
Павао
не
моћи
вређати
,
и
ја
остајати
при
свој
.
“
„
А
тако
ја
никад
хтети
бити
свој
.
“
„
ја
знати
.
“
„
е
добро
,
Смиљана
.
кад
ти
не
моћи
мој
бити
,
а
ти
умрети
са
ја
;
кад
јесам
моћи
на
овај
свет
свој
бити
,
бити
у
један
гроб
.
“
Смиљана
ја
поглед
,
лице
она
се
разведрити
,
очи
она
севнути
опет
као
негда
,
кад
јесам
срећан
бити
,
па
ја
нежно
одговорити
:
„
фала
ти
,
Петар
;
ја
видити
да
ти
ја
искрено
и
право
љубити
;
фала
ти
Петар
!
“
и
после
овај
реч
ухватити
ја
за
рука
,
подигнути
се
мало
па
ја
пољубити
;
после
тихо
проговорити
:
„
Видиш
,
Петар
,
ја
већ
давно
размишљати
о
тај
што
јесам
ја
сада
рећи
;
ја
јесам
ти
тај
давно
хтети
рећи
,
ал
’
тај
јесам
бити
код
кућа
;
тај
јесам
бити
молити
владика
,
а
ја
јесам
се
надати
да
хтети
он
умолити
;
без
тај
ја
бити
већ
давно
у
гроб
бити
.
“
за
овај
реч
откопчати
свој
хаљина
и
из
свој
недра
извадити
један
мали
златан
крст
.
у
среда
тај
крста
бити
јесам
драг
камен
као
украс
.
овај
камен
она
притиснути
,
крст
се
отворити
,
а
у
тај
крст
бити
јесам
мало
зеленкаст
прашак
.
„
овај
прашак
у
чаша
чист
вод
моћи
десет
људи
нагло
и
без
бол
уморити
.
“
„
умрети
,
умрети
заједно
!
“
викнути
ја
изван
себе
од
радост
.
„
То
не
моћи
бити
,
Петар
.
сад
јесам
већ
тај
крај
.
“
„
крај
?
Зашто
?
Зашто
не
моћи
бити
?
“
„
јер
ја
под
свој
срце
жив
чедо
носити
.
Чеда
јесам
тај
и
твој
,
и
ја
јесам
дужни
за
он
живети
.
“
окаменити
се
,
глава
ја
се
.
занети
,
сав
се
задрктати
.
„
умрети
,
умрети
Смиља
!
“
викнути
после
мало
ћутање
,
и
не
знати
управо
шта
говорити
.
„
узети
се
на
ум
.
тај
јесам
господар
од
свој
живот
;
ал
’
ја
од
свој
јесам
,
јер
у
мој
утроба
имати
створење
,
који
јесам
тај
криво
што
јесам
ја
згрешити
.
—
Петар
,
ако
ти
имати
срце
оставити
ја
и
свој
дете
,
нек
ти
јесам
од
ја
просто
,
али
хтети
бог
одговарати
.
“
ја
пасти
она
око
врата
и
ижљубити
јесам
чист
душа
:
„
Смиљана
,
с
ти
и
за
ти
ја
јесам
свашта
приправан
.
“
„
фала
ти
,
Петар
,
па
сад
ја
послушати
још
један
.
г
.
Павао
не
знати
како
јесам
ја
;
ја
немати
образ
тај
он
рећи
.
док
он
дознати
,
бог
милостив
знати
шта
хтети
он
чинити
;
он
јесам
нагнути
па
се
свашта
моћи
надати
;
моћи
бити
да
хтети
ја
срамно
од
себе
отерати
.
“
„
о
,
срамота
,
срамота
!
“
„
ја
морати
подносити
.
г
.
Павао
не
моћи
оставити
без
с
бог
остајати
,
јер
ја
јесам
он
свој
кор
хлеб
отхранити
,
а
умрети
не
смети
због
мој
чедо
.
Петар
,
овај
грешан
чедо
хтети
до
три
месец
на
свет
доћи
;
тај
јесам
отац
,
Петар
;
тај
јесам
дужан
се
старати
за
свој
дете
!
сад
ићи
па
радити
како
тај
бог
учити
;
али
гледати
да
за
тај
време
који
крајцара
прислужити
,
ако
бити
г
.
Павао
ја
и
мој
чедо
од
себе
одбити
,
да
не
скапати
од
глад
.
Петар
,
јесам
л
’
:
ти
хтети
учинити
што
ти
молити
?
“
Ижљубимо
се
и
опростити
.
ја
отићи
.
побијати
јесам
се
од
камен
до
камен
;
потуцати
јесам
се
од
немио
до
недраг
.
на
последак
бог
се
смиловати
мој
јад
.
ја
се
наћи
с
онај
страна
Сава
у
служба
.
Служио
јесам
по
година
дан
и
заштедети
сто
талир
.
Задржаваху
ја
да
остати
у
мој
служба
.
ја
заискати
отпуст
за
месец
дан
и
добити
;
осим
тај
дати
ја
писмен
да
јесам
у
служба
који
на
година
доносити
@card@
талир
.
Шта
јесам
ја
више
требати
на
овај
свет
?
Служба
,
који
доносити
@card@
талир
,
добар
јесам
него
парохија
онај
људи
,
који
не
гледати
на
тај
где
моћи
више
добар
учинити
,
веће
на
тај
како
хтети
моћи
себе
боље
хранити
;
а
ја
јесам
јамачно
знати
да
јесам
г
.
Павао
само
се
о
тај
бринути
како
хтети
онај
,
чији
Смиља
бити
,
себе
и
она
хранити
моћ
.
ја
јесам
мислити
да
ја
г
.
Павао
хтети
одбити
,
кад
он
казати
какав
служба
имати
.
и
опет
мој
срце
бити
врло
тешко
.
тај
бити
слутња
.
Дођох
у
свој
село
.
ја
јесам
ићи
кућа
,
да
загрлити
свој
мати
и
свој
отац
,
већ
отићи
управо
г
.
Павао
.
г
.
Павао
бити
у
онај
исти
соба
,
где
јесам
он
онда
видети
кад
јесам
Смиља
просити
.
како
ја
опазити
одмах
ја
и
познати
.
„
но
,
који
добро
,
момак
?
!
“
„
господин
,
ја
јесам
хвала
бог
у
стање
хранити
себе
и
свој
жена
;
ја
имати
служба
,
који
ја
на
година
@card@
талир
доносити
;
ја
ви
сад
молити
и
преклињати
да
ја
Смиља
за
љубавца
дати
.
“
„
Смиља
?
—
проговорити
г
.
Павао
,
зачудити
ја
гледати
.
—
А
од
куд
ти
долазити
,
момак
,
да
не
знати
шта
јесам
учинити
тај
несрећа
.
“
ја
за
срце
ујед
те
реч
г
.
Павао
.
„
господин
,
ја
Смиља
љубити
и
поштовати
,
и
зато
ви
опомињати
да
о
она
тако
не
говорити
.
“
„
о
,
гле
ти
он
!
А
знати
ли
ти
шта
јесам
она
учинити
?
“
„
знати
,
—
рећи
ја
одважно
,
—
а
тај
јесам
ви
кривити
.
“
„
ја
крив
?
Што
јесам
она
изгубити
сав
образ
и
погазити
свој
поштење
,
тај
јесам
ја
крив
?
Још
хтети
ваљада
ја
наметати
и
њен
копиле
.
“
ја
тек
сад
заболети
срце
,
сад
се
сетити
тек
сав
зло
,
што
јесам
учинити
.
копиле
?
тај
мој
чедо
никад
други
име
хтети
имати
.
г
.
Павао
цео
ја
црн
постати
пред
очи
;
сав
планути
од
љутина
и
бол
;
к
он
полетити
,
да
он
свој
рука
загушити
.
али
одмах
се
умирити
,
помислити
на
Смиља
и
на
мој
дете
који
мој
нега
требати
.
„
господин
,
—
викнути
ја
као
изван
себе
—
где
јесам
Смиља
,
где
јесам
мој
чедо
?
“
„
твој
чедо
?
—
запитати
г
.
Павао
,
а
на
лице
он
се
видити
да
се
гадити
свој
реч
.
—
дакле
с
таки
ђубре
се
дати
тај
несрећа
.
“
„
господин
,
доста
!
“
„
и
ја
жао
бити
?
Жао
?
ха
,
ха
,
ха
!
у
Тиса
с
она
,
штета
што
она
јесам
скрати
врат
!
“
после
тај
презрително
проговорити
:
„
Тражи
она
у
Тиса
!
“
брата
,
ја
не
знати
шта
бити
са
ја
,
кад
јесам
г
.
Павао
овај
изговорити
.
са
ја
јесам
бог
бити
већ
нечастив
,
који
ја
јесам
узети
памет
,
узети
милост
из
срце
и
упалити
ђаволски
ватра
освета
,
који
план
и
сав
ја
занети
.
на
астал
јесам
стајати
један
турски
нож
.
ја
он
зграбити
,
зашкрипутати
зуб
и
изван
себе
викнути
:
„
А
тај
цркнути
,
псето
немилостиво
!
“
нож
забости
у
г
.
Павао
прса
.
на
зло
јесам
он
место
погодити
,
међу
ребро
,
где
срце
стајати
,
—
и
он
пасти
мртав
.
кад
крв
потећи
,
ја
се
згрозити
;
нога
ја
задрктати
тако
,
да
јесам
на
колено
пасти
.
у
тај
часак
из
ближњи
соб
ући
један
човек
,
висок
,
сув
,
блед
и
болешљив
.
Видевши
тај
човек
,
страва
ја
подухват
;
на
мој
очи
јесам
већ
и
пре
магла
бити
,
а
сад
кроз
тај
магла
ја
се
учинити
од
тај
човек
да
јесам
тај
сен
,
душа
г
.
Павао
,
јер
и
лице
у
тај
човек
бити
јесам
баш
као
у
г
.
Павао
,
само
мршав
и
милостив
.
тај
сен
доћи
к
ја
,
ухватити
ја
за
прса
и
повик
:
„
убица
!
убица
!
“
ја
се
почети
отимати
,
ал
’
он
ја
јесам
чврсто
држати
.
у
један
пут
ја
некако
изманути
песница
,
те
он
у
груда
погодити
.
он
пљосан
крв
на
уста
и
стропоштати
се
о
патос
лелекнути
:
„
убити
ја
,
проклетник
!
“
ја
јесам
једва
моћи
чути
овај
реч
,
јер
ја
ухватити
неки
страва
,
као
да
јесам
нечастив
у
ја
;
ја
потрчати
и
наћи
се
у
авлија
свој
отац
.
„
Петар
,
Петар
,
—
вриснути
мој
мати
,
видети
ја
изван
себе
,
—
дете
мој
,
ти
јесам
већ
чути
...
“
мој
очи
бити
крвавити
,
уста
запенушен
,
поглед
диваљ
.
„
јао
ја
,
дете
мој
,
тај
моћи
бити
да
још
јесам
сав
крај
.
истина
,
рибарити
јесам
Смиља
видети
на
Тиса
и
ту
наћи
њен
хаљина
;
али
моћи
бити
да
она
јесам
скочити
у
вод
,
моћи
бити
...
—
тај
само
недеља
дан
још
,
како
Смиљана
немати
;
она
још
моћи
доћи
!
“
додати
после
мало
борба
,
мислити
ја
утешити
.
за
ја
више
јесам
бити
утеха
.
ја
јесам
знати
сав
зло
,
који
јесам
учинити
;
пред
мој
очи
бити
:
два
самртник
,
суд
и
вешала
.
отргнути
се
од
свој
мати
,
сести
на
кола
,
па
бежати
.
кад
коњ
до
Сава
доћи
,
они
скапати
од
умор
.
код
свој
дом
одлежати
јесам
шест
месец
,
за
тај
време
бивши
непрестано
између
смрт
и
живот
,
између
лудило
и
свест
.
да
се
бог
на
ја
смиловати
па
да
ја
јесам
к
себе
примити
или
да
ја
јесам
узети
памет
па
да
ја
јесам
учинити
као
стока
,
да
се
не
знати
сећати
шта
се
догодити
!
али
ја
оздравити
и
окрепити
се
,
а
спомен
онај
што
бити
гристи
ја
јесам
срце
као
шкорпија
.
Још
велик
јад
морати
дочути
.
мој
отац
јесам
умрети
у
тамница
,
јер
бити
посумњати
да
јесам
он
убити
г
.
Павао
,
да
он
покрасти
и
похарати
.
кукаван
старац
јесам
знати
да
јесам
ја
бити
убица
и
не
хтети
у
свој
правдање
исказати
,
већ
јесам
трпети
док
јесам
моћи
,
и
док
јесам
свиснути
,
који
од
мука
у
тамница
,
који
од
жалост
.
Видиш
,
брата
,
шта
јесам
ја
починити
,
па
да
ја
јесам
горе
него
ти
!
“
Бачванин
се
здраво
замислити
,
и
не
моћи
ништа
одговорити
.
„
ја
јесам
много
путити
мислити
—
продужити
Петар
после
дуг
ћутање
—
да
прећи
у
ћесарев
земља
па
да
казати
суд
шта
учинити
,
ал
’
не
смети
;
ја
бити
драговољно
се
курталисати
овај
живот
,
ал
’
не
имати
снага
на
вешала
умрети
.
у
вино
јесам
тражити
себе
лек
;
пити
јесам
од
јутро
до
вече
;
па
,
кад
ја
вино
занети
тако
да
јесам
бити
као
стока
,
онда
јесам
срећан
бити
.
тај
јесам
тако
трајати
од
дан
на
дан
.
који
јесам
ја
познавати
чудити
се
тај
;
после
ја
сав
презрети
,
истерати
ја
из
служба
,
и
ја
постати
најгора
скитница
и
пијаница
.
и
тако
јесам
живети
од
дан
до
дан
,
од
година
до
година
,
без
част
и
образ
;
бацити
јесам
се
у
простачки
хаљина
;
скитати
јесам
се
,
потуцати
јесам
се
од
немио
до
недраг
;
гад
ја
јесам
јести
;
и
ја
јесам
се
надати
смрт
а
знати
јесам
да
под
туђ
плот
морати
скапати
.
и
ја
преживети
толики
година
,
и
у
толико
година
јесам
ни
један
дан
поштен
провести
него
други
,
ни
један
часак
јесам
боље
проживети
него
други
.
кад
јесам
имати
пар
у
џеп
ја
јесам
радити
тежак
и
опасан
посао
,
а
док
који
заслужити
,
а
ја
јесам
одмах
дати
за
вино
...
вино
,
вино
бити
мој
добар
пријатељ
и
мој
утеха
.
Србијанац
јесам
одважан
људи
,
али
јесам
се
чудити
и
дивити
шта
јесам
ја
починити
,
и
како
јесам
свагда
срљати
где
се
глава
у
торба
носити
,
да
заслужити
себе
на
вино
.
они
не
знати
да
ја
баш
и
тражити
смрт
.
кад
се
овде
у
царев
земља
комешати
почети
,
и
ја
прећи
овамо
с
намера
ићи
у
Беч
или
у
Пешта
,
где
пре
бити
русвај
,
да
се
бити
и
заслуживати
себе
на
вино
,
ако
не
наћи
смрт
.
не
доћи
даље
од
Карловци
.
тај
се
састати
с
ти
и
с
г
.
Младена
,
који
јесам
бог
послати
међу
ми
,
да
ми
мало
упитомити
и
умирити
мој
савест
.
ја
јесам
постати
други
човек
;
оставити
јесам
се
пиће
и
заклети
се
он
да
хтети
оно
чинити
што
ја
бити
заповедати
.
ја
јесам
одржати
мој
заклетва
:
увек
јесам
он
слушати
и
тај
драговољно
,
последњи
његов
заповест
ја
јесам
распорити
срце
,
али
ја
јесам
јесам
испунити
и
оставити
он
у
невоља
.
за
овај
реч
Петар
обадва
свој
рука
протрти
свој
чела
,
да
збрисати
зној
,
који
јесам
по
чела
он
ударити
.
после
уздахнути
:
„
Бар
да
јесам
данас
погинути
!
кад
немати
г
.
Младена
,
на
што
ја
овај
јадан
живот
?
“
„
знати
бог
,
брата
,
шта
радити
.
Мог
бити
да
хтети
ти
још
дати
срећа
!
“
„
Срећу
?
каки
моћи
ја
бог
срећа
дати
?
па
баш
да
и
моћи
,
шта
јесам
ја
заслужити
од
бог
каков
добро
?
“
„
А
шта
јесам
заслужити
онај
нитков
,
који
јесам
ја
упропастити
,
па
он
јесам
опет
све
за
рука
изилазити
што
јесам
хтети
?
ти
јамачно
не
знати
да
се
он
оженити
с
девојка
који
јесам
наш
господин
миловати
и
хтети
узети
.
“
„
Шта
тај
велим
,
брата
?
“
„
тако
јесам
као
што
ти
ја
казати
.
не
питати
од
куда
ја
знати
,
али
ти
се
заклињати
да
јесам
тако
...
мој
брата
,
—
продужити
Бачванин
после
мало
ћутање
,
—
тај
не
моћи
тако
на
веки
остати
.
Зашто
да
кад
сиромах
најмање
што
згрешити
а
он
патити
и
од
људи
и
од
бог
,
јер
он
савест
гристи
,
а
богат
сав
олако
проћи
?
ето
ти
нехотице
зло
учинити
па
патити
и
дан
данас
,
а
онај
,
који
никад
јесам
ни
једно
добро
у
свој
живот
учинити
,
благовати
.
али
тај
хтети
тако
остати
,
јер
ја
што
јесам
намислити
тај
хтети
учинити
.
“
„
Шта
тај
?
“
„
ја
се
морати
онај
нитков
осветити
!
”
„
осветити
?
—
манути
се
освета
,
брата
;
моћи
,
молити
ти
,
моћи
тај
спомињати
.
“
„
е
јесам
него
још
штогод
!
него
да
оставити
да
он
сладити
и
уживати
!
нитков
који
никад
о
добра
ни
помислити
јесам
!
...
ја
не
знати
зашто
,
али
ја
све
мислити
да
бити
г
.
Младен
сад
жив
бити
,
да
тај
лопов
јесам
бити
.
он
јесам
многи
зао
крив
...
он
јесам
многи
зао
крив
.
“
„
бог
хтети
он
судити
,
брата
!
“
„
бог
хтети
;
али
хтети
и
ја
за
онај
што
јесам
ја
и
мој
учинити
.
“
„
опростити
он
;
видити
да
јесам
ја
бар
опростни
г
.
Павао
...
“
„
Па
шта
бити
бити
?
он
јесам
крив
бити
што
јесам
твој
Смиљана
несрећно
проћи
;
ти
јесам
он
се
осветити
,
и
зато
јесам
се
кајати
као
какав
велик
грешник
...
ја
,
ја
да
јесам
тако
бити
као
ти
,
и
ја
бити
с
г
.
Павао
тако
исто
учинити
,
па
се
не
бити
кајати
!
“
„
моћи
тако
говорити
!
ти
не
знати
како
љутито
морити
савест
,
кад
човек
зло
учинити
;
веровати
ја
,
сто
пут
јесам
боље
зло
добар
враћати
.
“
„
да
како
не
?
ваљада
да
отићи
још
тај
славан
г
.
Лацика
па
да
он
се
поклонити
и
да
он
рука
пољубити
,
што
јесам
помоћи
мој
душман
да
ми
дотерати
до
пас
?
.
.
.
“
у
један
пут
ућутати
,
после
жесток
проговорити
:
„
Мог
бити
да
бити
опростити
.
они
јесам
преварити
,
они
јесам
отети
од
ми
наш
добро
па
делити
с
поганик
,
с
Чивутин
;
али
зато
јесам
се
намирити
.
кад
не
моћи
мој
кућа
бити
који
јесам
мој
дединство
,
баш
хтети
ни
Чивутин
се
по
она
ширити
!
ти
знати
шта
јесам
учинити
.
ја
јесам
јесам
запалити
и
,
што
огањ
јесам
покварити
,
тај
јесам
порушити
и
поломити
...
па
с
тај
бити
бити
крај
рачун
;
али
кад
се
сетити
мој
сирот
Анђа
...
не
,
не
;
не
говорити
ништа
о
опроштај
,
ја
се
морати
осветити
!
-
па
после
,
ти
јесам
видети
како
јесам
наћи
свој
брата
у
сомборски
тамница
.
јадан
јесам
бити
и
невољан
...
Баш
јесам
бог
милостив
бити
што
се
смиловати
на
он
и
себе
он
примити
.
да
јесам
онако
живети
,
бити
бити
на
грех
и
досада
.
не
говорити
више
;
ја
се
крв
на
очи
навући
,
и
ја
морати
учинити
што
јесам
намислити
.
“
после
тај
поћутати
мало
,
на
после
тресући
со
проговорити
:
„
Хајд
са
ја
ако
хтети
,
ако
не
,
ја
хтети
ићи
јесам
.
“
„
куда
?
“
„
До
зор
хтети
се
довући
до
кућа
мој
душманин
г
.
Лацика
.
ако
он
наћи
код
кућа
,
он
морати
умрети
;
ако
не
,
од
његов
кућа
хтети
остати
камен
на
камен
.
“
„
Али
...
“
„
Ништа
,
не
говорити
ништа
.
ако
јесам
мој
друг
,
а
ти
ја
бити
у
невоља
;
а
ако
се
бојити
кроз
маџарски
војска
пролазити
,
а
ти
остајати
,
ја
хтети
и
јесам
отићи
.
“
и
не
чекавши
одговор
поћи
.
Петар
поћи
за
он
,
стигнути
он
,
и
ухватити
он
за
рука
рећи
он
:
„
ја
хтети
ићи
куд
ти
поћи
.
али
да
јесам
ја
знати
где
легати
мој
Смиљана
,
као
што
ти
знати
за
твој
Анђа
и
твој
брата
,
ја
не
бити
на
освета
никада
помислити
,
ја
бити
се
на
њихов
гроб
бог
молити
,
па
бити
ја
лакше
бити
.
“
„
не
говорити
,
већ
хајде
!
“
и
у
ћутање
поћи
.
XИИИ
.
отац
и
КЋИ
Жао
он
јесам
,
срце
пуцати
живо
.
Зашто
он
баш
да
она
чинити
криво
.
Бранко
Радичевић
-
тај
ти
ли
јесам
?
...
вала
бог
,
кад
јесам
ти
видити
,
те
ја
жив
мој
жеља
мина
.
с
.
Н
.
П
.
кад
Младена
оковати
и
у
ропство
одвести
,
Ружа
јесам
бити
у
несвест
.
зор
јесам
већ
бити
,
кад
јесам
к
себе
доћи
и
свој
очи
отворити
.
она
сав
претрнути
од
страх
,
јер
на
собни
врата
бити
два
грдан
човечина
—
мрк
брк
и
страшан
оружје
бити
у
она
,
поглед
њихов
бити
мрк
и
страховит
.
тај
бити
Стеван
и
Петар
.
мој
леп
читатељка
знати
зашто
јесам
они
доћи
.
Петар
видети
Ружа
задрктати
се
,
неки
он
језа
обузети
и
стајати
окаменити
на
свој
место
.
али
Стеван
који
бити
много
немилостивији
него
Петар
прићи
к
Ружа
,
ухватити
јесам
за
рука
и
горопадно
повикати
:
„
устати
,
госпођа
,
па
ми
водити
.
“
Ружа
бити
блед
као
смрт
,
који
од
слабост
и
тежак
жалост
који
јесам
претрпети
,
који
опет
од
страх
.
„
куда
?
“
запитати
дрктати
.
„
господин
Лацика
,
“
рећи
Стеван
.
„
Мом
муж
.
ја
не
знати
где
јесам
он
.
“
„
не
знати
,
госпођа
?
тај
не
знати
за
свој
муж
?
“
„
не
.
“
„
Госпођо
,
ти
ми
хтети
обманути
;
он
јесам
код
кућа
,
јер
јесам
он
ноћаске
још
људи
видети
;
он
јесам
гдегод
прикрити
;
рећи
ми
где
јесам
.
“
„
ја
не
знати
.
“
„
Госпођо
,
узети
се
на
ум
.
ја
хтети
цео
кућа
испреметати
,
па
хтети
он
наћи
,
или
ако
он
не
наћи
,
овде
хтети
сав
у
пламен
букнути
,
па
живити
глава
ники
одавде
хтети
изнети
.
“
после
овај
реч
оштро
поглед
Ружа
,
али
она
ништа
не
говорити
.
Стеван
видети
овај
зашкрипутати
зуб
,
после
се
окренути
врата
,
кроз
који
јесам
у
соб
ући
,
закључати
она
,
кључ
узети
са
себе
и
кроз
други
врата
ући
у
ред
соб
.
—
он
тамо
дуго
заостати
.
Између
тај
Петар
јесам
непрестано
Ружа
гледати
.
она
гледати
срце
он
јесам
дрктати
;
он
јесам
видети
да
она
много
патити
;
он
се
смиловати
на
она
и
жао
он
бити
зашто
да
она
баш
он
учинити
криво
.
он
прићи
к
Ружа
,
ухватити
јесам
за
рука
и
нежно
она
проговорити
:
„
Госпођо
,
опростити
ми
.
“
Ружа
упрети
у
он
свој
очи
.
„
Видиш
,
госпођа
мој
,
ја
јесам
врло
много
препатити
,
твој
муж
јесам
мој
други
много
скривити
;
сад
он
јесам
до
рука
доћи
да
он
вратити
жао
за
срамота
,
па
сад
хтети
да
платити
сав
дуг
;
али
,
госпођа
,
твој
лице
јесам
поштено
,
твој
очи
јесам
тако
мио
,
ти
јамачно
јесам
ништа
крив
,
и
зато
те
ја
молити
опростити
ми
што
ти
жао
учинити
.
“
Ружа
јесам
тај
дан
много
препатити
,
и
зато
овај
благ
реч
она
мелем
бити
;
она
са
љубав
и
захвалност
поглед
Петар
.
„
хвала
ти
,
брата
.
“
али
једва
што
јесам
овај
реч
са
велик
натега
изговорити
,
глава
она
се
занети
,
и
она
се
онесвестити
.
Петар
она
притрчати
,
мета
свој
рука
на
њен
чела
,
на
који
јесам
смртан
зној
бити
.
за
тај
,
опазити
на
камин
у
стакло
вод
,
поћи
по
вод
.
Дошавши
до
камин
,
стрести
се
као
да
јесам
на
отрован
змија
стати
,
лице
он
план
,
срце
он
се
стегнути
у
прса
.
на
камин
јесам
лежати
онај
мали
златан
крст
из
који
јесам
Ружа
за
себе
и
за
Младена
отров
извадити
.
Петар
видети
тај
крст
узети
он
у
рука
,
лице
он
пребледети
,
очи
он
усахнути
,
кос
он
се
накострешити
.
„
То
јесам
,
тај
јесам
!
“
викнути
после
као
изван
себе
.
после
тај
притрчати
Ружа
,
загледати
се
у
она
,
па
с
велик
двојба
повик
:
„
слика
,
исти
лице
!
о
,
ако
јесам
она
,
ако
јесам
тај
...
“
за
тај
клекнути
до
Ружа
,
ухватити
она
рука
,
почети
јесам
љубити
,
подигнути
јесам
