—ваљати
отступити
спис
државни
одвјетништво
!
—
рећи
политички
управитељ
и
замјеник
државни
одвјетништво
судац
,
кад
странка
изићи
.
—
дакако
...
ствар
јесам
очитати
!
—
рећи
јесам
ти
одмах
да
хтети
она
уловити
.
—
ја
мислити
да
јесам
имати
зао
намјера
,
—
упад
у
ријеч
судбени
вјежбеник
Ива
.
—
молити
—
прекинути
он
замјеник
државни
одвјетништво
—
кривња
јесам
очитати
,
јасан
к'о
сунце
!
стар
јесам
наговорити
свједок
да
криво
рећи
,
што
јесам
они
и
учинити
.
ево
!
—
узити
законик
и
показати
прст
на
мјесто
у
књига
:
—
параграф
чисто
говорити
.
—
знати
,
велим
Ива
.
—
Али
незнање
...
—
То
јесам
што
друго
;
за
тај
јесам
олакшавајући
околност
:
занемарен
одгој
и
тако
даље
...
—
неки
доћи
други
!
—
нестрпљиво
наредити
судац
послужитељ
.
један
јутро
судбени
вјежбеник
Ива
Полић
поћи
јесам
у
соб
управитељ
суд
да
се
с
он
посавјетовати
што
хтети
да
урадити
с
неки
спис
,
пошто
јесам
бити
он
на
ријешење
додијелити
.
господин
управитељ
суд
држати
јесам
расправа
у
багателан
поступак
.
пред
његов
себе
скупити
се
сила
сељак
из
околина
.
у
гомила
ишчекивати
да
она
прозвати
.
у
соба
затећи
јесам
с
он
у
разговор
трговац
шјор—Бепа
.
—
Ева
ми
млад
судац
!
—
поздрав
љубазно
Ива
управитељ
и
пружити
он
рука
,
и
шјор
Бепо
руковати
се
с
он
.
—
донијети
јесам
овај
спис
...
—
оставити
,
имати
време
!
господин
управитељ
суд
,
дебео
,
трбушаст
човјек
танак
нога
,
осмјехивати
се
љубазно
на
Ива
и
хтети
он
се
да
прегледати
спис
,
но
обртати
говор
:
—
гледати
,
шјор
Бепо
,
како
наш
шјор
Ива
имати
лијеп
оковратник
!
молити
ви
,
гдје
јесам
он
купити
?
ви
јесам
сретати
у
избор
.
и
цијел
ви
одијело
лијепо
пристајати
—
говорити
управитељ
.
—
окренути
се
да
видити
!
—
опростити
,
али
ја
се
одијевати
сасма
просто
!
—
молити
ви
,
господин
управитељ
имати
фин
укус
,
умјешати
се
шјор
Бепо
.
А
кад
се
разговор
отегнути
,
почети
он
мали
свијетао
очи
испод
закржљао
трепавица
немирно
играти
.
—
молити
,
господин
управитељ
,
—
улагивати
се
,
—
не
замјерити
,
имати
данас
...
—
Лака
хтети
.
Дужан
нека
платити
!
—
прекинути
он
он
.
—
Па
наш
хтети
Ђованин
тај
учас
средити
!
—
и
обратити
се
млад
дневничар
који
се
јесам
често
тужити
на
силан
посао
,
јер
да
морати
да
и
осуда
издавати
.
—
Гријехота
што
јесам
наука
довршити
,
интелигентан
јесам
,
—
говорити
озбиљно
и
тапшати
он
по
раме
.
па
,
коракнути
неколико
пута
уздуж
по
соба
,
уставити
се
пред
Ива
:
—
опростити
!
—
рећи
,
наједном
уозбиљити
се
:
—
Пуна
послати
!
Дођите
по
подне
,
немати
време
...
—
и
ја
бити
ви
молити
,
—
умиљато
се
насмијати
трговац
шјор
Бепо
.
Ива
поздравити
и
изићи
.
у
ходник
поздрав
он
стар
Анта
Рајић
.
—
ти
опет
овдје
!
—
рећи
он
у
хитња
.
—
омилити
ти
суд
...
—
за
невоља
,
шјор
!
—
А
што
јесам
опет
?
—
упитати
Ива
.
—
Тужи
ја
шјор
Бепо
за
мали
ствар
,
за
десет
фиорини
...
А
имати
и
велик
рачун
међу
себе
.
—
А
тај
он
платити
!
—
да
јесам
знати
да
хтети
тужити
,
бити
бити
’
се
провидија
.
ка
мислити
,
хтети
прво
питати
него
се
вино
продати
.
Тужи
,
видити
,
и
овај
други
,
—
и
показати
на
остати
сељак
.
неки
одмах
купити
се
око
она
,
хтети
да
исказати
свој
разлог
.
Ива
хтети
да
он
видити
међу
она
,
па
се
мало
поизмакнути
.
—
господин
управитељ
јесам
душеван
човјек
!
—
рећи
стар
.
—
јесам
,
судити
по
закон
.
и
пожалити
ми
,
ваљати
рећи
правица
.
Одредиће
и
рок
за
исплата
.
али
на
ми
јесам
парнички
трошак
.
А
ја
,
да
ви
права
казати
,
—
рећи
живље
,
—
мислити
да
шјор
Бепо
зато
и
тужити
ми
.
мој
бити
он
почекати
,
ма
овако
он
јесам
добар
корист
.
—
е
,
ваљати
да
платити
парничке
трошак
ко
јесам
крив
,
разумјети
се
!
—
рећи
Ива
.
—
не
знати
ви
колико
тај
он
бацати
!
видити
колико
јесам
народ
!
он
јесам
сав
позвати
,
и
сав
хтети
бити
осудити
,
ко
више
ко
мање
,
и
сваки
хтети
посебице
платити
трошак
за
була
и
—
друго
...
и
посебице
његов
надница
.
Ела
,
укратко
,
данашњи
дан
он
хтети
бацити
бар
десет
банак
.
Ива
,
ићи
кроз
ходник
,
премишљати
о
онај
што
он
бијеше
казати
стар
Анта
Рајић
.
„
и
бити
тако
!
“
мисао
улазити
у
свој
соб
.
—
јесам
ли
он
ухватити
у
шума
,
у
ваш
одломак
?
—
питати
замјеник
државни
одвјетник
лугар
крња
кад
јесам
Ива
сио
за
сав
сто
.
—
Шјор
,
далеко
од
њихов
граница
преко
двадесет
метар
,
—
одговорити
лугар
одлучно
.
—
јесам
,
господин
,
бити
јесам
око
граница
.
А
и
не
знати
се
права
чији
јесам
.
Служи
се
и
један
и
други
село
,
ка
један
јесам
шум
,
—
бранити
се
оптужити
,
брат
и
сестра
обоје
млад
,
збуњен
и
застиђен
,
који
никада
досада
на
суд
бити
јесам
.
замјеник
државни
одметник
мнијења
јесам
да
се
сјек
шум
у
туђ
одломак
,
ма
да
јесам
оптужити
припадник
исти
опћина
,
имати
сматрати
као
обичан
крађа
,
а
не
као
обичан
шумски
прекршај
,
и
о
тај
хтети
да
увјерити
судбени
пристав
Балић
.
Данас
Ива
писати
записник
,
а
узбудити
јесам
;
он
дражити
поступак
замјеник
државни
одвјетник
;
кад
он
глас
чути
,
уобразити
себе
његов
блијед
лице
,
просиједјелу
дуг
брада
и
онај
његов
немиран
очи
што
к
лице
не
пристајати
,
а
чинити
се
као
да
јесам
туђ
и
силом
ондје
поставити
,
у
онај
дубок
очни
удубина
.
Пише
,
а
на
памет
он
падати
сав
што
о
он
вео
сељак
.
сјетити
се
Пилат
,
његов
сељанин
,
што
продавати
ситан
ствар
испод
мурва
у
свечан
дан
.
тај
Пилат
оглобити
јесам
он
на
тридесет
форинта
глобити
што
не
плаћати
„
обртарину
“
на
роб
који
ни
толико
не
вредити
колик
јесам
ударити
глоба
.
А
кад
јесам
Пилат
,
убити
такови
строгост
,
посртати
,
на
одлазак
бесвијесно
рећи
:
„
Бићете
и
добар
!
“
—
повисити
он
јесам
глоба
на
четрдесет
форинта
.
један
сељак
оглобити
јесам
на
пет
форинта
глоба
,
јер
се
са
свој
жена
пред
кућа
порјечкати
и
дати
она
ћушка
;
оглобити
он
ради
јаван
саблазан
.
неки
сељак
задијевати
јесам
оглобљен
:
„
не
смијеш
ти
тући
свој
жена
,
тај
моћи
само
господа
!
“
Тим
ријеч
циљати
јесам
на
управитељ
политички
власт
,
о
који
се
говорити
да
јесам
у
кућа
горопадан
,
да
злостављати
жена
и
дјеца
.
најпослије
судац
пристати
на
мнијење
замјеник
државни
одвјетник
и
прогласити
осуда
:
обоје
,
брат
и
сестра
,
осуђивати
се
на
шест
дан
затвор
.
.
—
ја
хтети
платити
глоба
,
—
рећи
брат
за
себе
и
за
сестра
,
—
иако
јесам
потрибни
од
комад
крух
.
—
не
претварати
се
затвор
у
глоба
кад
јесам
крађа
,
—
опазити
судац
.
—
јесам
у
туђ
,
—
муцати
оптужити
,
и
рећи
бити
сад
хтети
заплакати
.
—
на
комунски
јесам
купити
,
—
усудити
се
рећи
дјевојка
.
судац
се
насмијати
прама
замјеник
државни
одвјетник
.
уто
и
Ива
подигнути
глава
,
попомјести
се
на
столица
.
—
ја
се
чинити
,
—
рећи
нагло
,
да
они
јесам
имати
намјера
да
ко
оштетити
.
—
ви
увити
јек
тако
!
—
прекинути
он
замјеник
државни
одвјетништво
.
—
опростити
,
ви
јесам
још
млад
...
имати
још
време
да
она
упознати
.
Видјећете
!
...
—
Па
наставити
поносито
:
ја
она
познати
,
с
она
ваљати
строго
.
Међутим
,
ја
она
и
не
праштати
кад
ја
под
рука
доћи
.
—
и
ја
јесам
жесток
прота
крађа
!
—
рећи
судац
.
—
Хоћу
да
јесам
искоренити
из
мој
котар
.
—
да
,
када
се
тицати
крађа
,
—
опазити
Ива
.
—
Крађа
јесам
крађа
!
—
завршити
замјеник
државни
одвјетник
.
—
ма
да
пожурити
.
на
сат
по
подне
ићи
Ива
на
објед
.
уморан
јесам
и
узбуђен
;
пред
очи
једнако
он
стајати
обличје
из
суд
и
не
моћи
да
она
преко
памет
претурити
.
—
Јецте
ли
уредити
свијет
?
—
шалити
се
доктор
.
—
Само
строго
,
а
?
—
Мучимо
себе
и
други
,
а
да
бити
зашто
?
—
с
увјерење
одговорити
Ива
и
прихватити
се
нагло
јела
.
—
ма
и
морати
се
строго
!
—
опазити
порезни
пристав
.
—
немати
појам
,
доктор
,
каков
јесам
.
и
ја
јесам
се
данас
на
један
расрдити
;
глуп
к'о
не
знати
што
.
велим
он
десет
пут
:
„
Мораш
платити
,
на
тај
јесам
убиљежити
тај
и
тај
земљишни
честица
“
,
а
он
једнако
:
„
јесам
мој
.
Зашто
да
за
други
плаћати
?
“
не
схваћати
!
—
како
хтети
да
схватити
?
просто
,
тај
не
бити
моћи
ни
ја
да
схватити
!
—
смије
се
доктор
.
—
А
што
хтети
он
ја
?
Нећу
ни
да
ока
кренути
гдје
не
морати
;
неки
ићи
у
одвјетник
!
—
лијепо
бити
он
ти
управити
!
—
планути
Ива
,
и
презриво
се
насмијати
.
па
,
сјећати
се
данашњи
расправа
у
суд
,
не
моћи
да
у
себе
издржати
љутина
:
—
неки
мислити
да
људи
требати
само
глобити
и
она
пунити
затвор
.
радити
тобоже
по
закон
и
—
чист
посао
!
К'о
да
сав
људи
жив
у
једнак
околност
,
једнако
јесам
обезбиједити
,
једнако
јесам
паметан
и
једнак
јесам
она
природан
нагон
...
ја
јесам
сав
што
сада
око
себе
видити
непојмљиво
,
а
ако
хтети
,
и
смијешан
и
неправедан
!
—
тако
ја
одавно
мислити
,
—
потврд
доктор
.
—
онда
што
требати
да
радити
чиновник
?
ваљати
да
се
закон
држати
!
—
опазити
порезни
пристав
.
—
да
гледати
у
мора
и
—
пити
,
к'о
и
ја
,
—
насмијати
се
царинарски
чиновник
,
чудити
се
ради
шта
се
правдати
.
—
Што
требати
да
радити
?
—
наставити
Ива
.
—
пре
сав
требати
да
имати
осјећај
прама
невоља
,
а
друго
да
разумијевати
.
—
параграф
јесам
параграф
!
—
прекинути
он
порезни
пристав
.
—
С
ти
се
не
да
говорити
!
—
расрдити
се
Ива
.
ти
имати
неки
чудан
појам
!
—
Чина
ја
се
да
јесам
твој
чудноват
;
к'о
што
ја
,
и
други
мислити
!
.
—
браво
,
тако
јесам
!
—
повикнути
доктор
.
—
кад
други
шака
мислити
,
морати
се
и
ви
у
душа
смијати
.
па
стати
да
причати
како
јесам
чути
да
јесам
се
политички
управитељ
и
судбени
пристав
завјерити
да
хтети
строгост
уредити
сав
котар
—
и
све
за
његов
доброта
.
—
ти
се
шалити
,
а
они
тако
мислити
.
—
не
шалити
се
,
само
мислити
да
она
на
строгост
не
водити
љубав
за
народ
.
—
каков
љубав
!
—
са
очит
одвратност
поновити
Ива
.
тај
дан
Ива
јесам
по
подне
још
досадан
у
уред
.
око
запад
сунце
соб
се
испунити
мек
свјетлост
;
оставити
спис
па
поћи
к
прозор
да
гледати
пошљедњи
румен
зрака
на
висина
прекоморски
брдина
.
његов
уобразиља
мирити
дубок
хлад
планински
дубрава
,
над
који
се
тек
држати
замирућа
свјетлост
дан
.
—
гледати
како
се
на
мора
одбљескивати
и
играти
запад
сунце
,
к'о
да
се
трзати
прво
но
хтети
умријети
!
—
велим
стар
дијурниста
,
који
,
пригнути
глава
на
сам
хартија
,
журно
преписивати
.
старити
се
,
као
на
заповјед
,
бесвјестан
дигнути
,
насмијати
се
и
погледати
кроз
прозор
.
—
кад
јесам
ведро
,
увијек
овако
сунце
западати
,
одговорити
и
погледати
у
Ива
свој
млак
очи
,
у
који
као
да
се
огледати
сав
прошлост
његов
тужан
живот
.
па
опет
сједе
и
—
писати
.
—
колико
година
служити
?
—
преко
тридесет
и
пет
,
—
одговорити
.
„
тридесет
и
пет
година
!
“
помислити
Ива
,
и
осјетити
наједном
у
себе
нешто
одвратан
.
па
гледати
у
старчев
сув
рука
што
,
преписивати
,
једнако
дрхтати
.
и
падати
он
на
памет
смијешан
причање
о
стар
,
што
она
јесам
слушати
у
друштво
чиновник
:
преписивати
неки
спис
у
који
стајати
:
„
Петар
@card@
/
@card@
,
Ивана
@card@
/
@card@
,
а
Павао
@card@
/
@card@
“
,
бити
замијенити
број
ријеч
:
„
Петар
@card@
април
,
Ивана
@card@
мај
,
а
Павао
@card@
март
“
.
Премишљајући
о
тај
,
јесам
он
се
дати
на
смијех
,
но
сажалити
старац
.
и
како
јесам
падати
сутон
по
мора
и
брдина
и
увлачити
се
у
соб
,
тако
се
и
у
његов
душа
усељавати
сјета
и
неодређен
чежња
.
далеко
,
у
неодређен
вријеме
,
уобразити
себе
стар
,
немоћан
,
а
са
вјечит
чежња
у
душа
,
и
доћи
он
тешко
,
као
на
растанак
,
и
не
моћи
да
наћи
утјеха
.
ускрсни
благдан
провести
јесам
код
кућа
.
—
ваљати
,
синак
,
да
се
овај
дан
исповидиш
!
—
рећи
он
мајка
на
велик
петак
ујутро
,
кад
он
јесам
у
соб
донијети
кава
.
—
зар
се
одавна
јесам
исповидио
?
он
она
се
,
мјесто
одговор
,
благо
насмијати
.
мајка
као
да
се
јесам
тај
задовољити
,
јер
тај
час
не
рећи
ни
ријеч
.
али
кад
јесам
из
соб
одилазити
,
с
врата
он
опет
напомена
:
угледати
се
у
отац
!
—
говорити
он
.
—
он
о
Ускрс
никада
не
пропустити
помирити
се
с
бог
!
по
подне
у
дућан
доћи
јесам
Анта
Рајић
,
да
се
с
он
посавјетовати
.
отац
он
се
јавити
.
—
Дошао
’
јесам
к
ви
да
ја
поможете
,
ако
моћи
—
а
моћи
!
—
говорити
он
стар
Анта
.
—
гледати
у
Ива
и
широко
он
се
лице
снуждити
,
а
очи
он
влажан
,
па
она
трти
рука
да
прикрити
узбуђење
.
—
Снашло
ја
баш
ненадан
!
—
Рада
онај
што
ти
јесам
син
имати
са
Цирил
?
—
да
,
изненада
,
дати
ми
карта
за
велик
суд
,
ја
и
онај
двојица
свидоков
.
тако
ја
сриће
,
мислити
јесам
:
кад
тамо
доћи
,
па
кад
исправљати
,
видити
и
сам
!
Биће
ништа
!
—
А
јесам
узимати
адвокат
?
—
не
ја
;
мислити
зашто
да
арчити
.
—
Па
колико
јесам
осудити
?
—
упитати
Ива
нагло
.
—
ја
шест
мисеци
,
а
оно
двоје
дица
свако
по
три
мисеца
...
ух
,
кад
помислити
на
фамилија
!
—
Пуна
!
—
зачудити
се
Ива
.
—
липа
казати
како
јесам
бити
!
—
опазити
отац
Ивов
,
шјор
Лук
.
—
Отишли
јесам
у
недиљу
по
подне
да
на
вриме
доћи
.
сутрадан
шетати
и
застајкивати
пред
суд
.
Чекали
јесам
,
ако
хтети
,
и
три
ура
,
док
се
свит
почети
купити
.
посао
,
пред
врата
од
судница
чекати
јесам
да
ми
зовнути
.
прво
јесам
позвати
ники
човика
из
крајина
;
прав
господин
,
улизати
јесам
с
два
адвокат
.
—
јесам
ли
бити
он
потриба
до
овај
доћи
?
—
говорити
на
ви
глас
ники
жена
,
обучен
по
загорски
.
ники
од
чељад
упитати
јесам
:
„
Ча
јесам
учинити
“
?
—
хтјети
јесам
да
закинути
хиљаду
фиорини
један
човику
сиромају
,
пун
дица
,
и
зато
се
криво
заклети
.
А
посао
наћи
се
писма
да
јесам
човик
он
бити
сав
липа
подмирити
.
ма
,
присјести
он
!
—
оставити
туђ
посао
,
приповједити
што
јесам
с
ти
бити
!
—
прекинути
он
Ива
нестрпљиво
.
—
ако
хтети
!
Хоћу
да
знати
како
се
судити
.
Ела
,
свршити
његов
правда
,
изићи
адвокат
из
судница
и
почети
се
свит
разилазити
.
„
Само
три
мисеца
!
“
јавити
се
неко
од
чељад
.
„
Добра
кад
јесам
и
толико
!
“
опазити
други
.
—
„
Ко
моћи
,
и
коњ
он
моћи
!
“
ја
слушати
ча
Свит
говорити
,
и
,
вирујте
ја
,
ни
ја
стра
’
...
ако
ча
и
бити
,
бити
мали
ствар
.
говорити
тако
и
дица
;
а
они
јесам
за
права
рећи
и
предати
...
Ела
,
зивнуло
и
ми
.
около
сав
они
...
ча
хтети
ви
говорити
—
знати
она
.
прокуратор
се
липа
на
ја
смије
.
ја
јесам
тај
разабрати
;
гледати
дица
;
они
к'о
крпа
ублидили
.
—
Дошли
јесам
,
а
?
браво
!
не
бојити
се
!
А
ча
јесам
од
онај
фиорини
ча
јесам
примити
,
а
?
—
питати
ја
и
смије
се
.
—
А
зашто
варати
суд
,
па
онда
да
ја
разбијати
глава
?
!
Платићете
!
—
напити
ми
зло
један
од
она
други
,
сув
ка
чава
.
ни
он
ча
видит
’
,
а
викати
.
—
испитати
ми
...
дица
и
ја
казати
липа
како
јесам
бити
.
Ча
хтети
да
ви
дуљити
,
осудити
ми
смијући
се
,
баш
ка
од
шал
.
Још
на
одлазак
говорити
ми
прокуратор
:
„
Добра
јесам
овај
пут
проћи
!
“
—
и
једнако
се
смије
.
—
ма
јема
ли
помоћи
?
—
упитати
најпослије
стар
Анта
,
кад
јесам
све
исприповједити
.
—
јесам
ли
бар
послије
ићи
у
адвокат
?
—
јесам
.
Пошли
јесам
и
прављати
он
како
јесам
.
па
и
он
се
смије
,
велим
:
„
имати
јесам
прије
доћи
,
бити
бити
мање
.
.
.
сад
не
моћи
ништа
!
“
бити
ли
вировали
,
река
ми
јесам
:
„
Дали
јесам
ви
најмањи
каштиг
ча
јесам
у
закон
“
.
—
тако
јесам
!
—
потврдити
Ива
.
—
Ча
,
дакле
хтети
поћ
’
шест
мисеци
унутра
за
оно
...
—
липа
закон
!
истући
он
син
,
а
он
у
затвор
,
опазити
стар
шјор
Лук
.
Анта
Рајић
чекати
да
он
Ива
што
утјешљив
рећи
;
сваки
он
крет
пратити
очи
.
—
да
јесам
одмах
узети
адвокат
,
бити
бити
сигурно
боље
!
—
рећи
Ива
,
замислити
.
—
А
зашто
јесам
онда
судац
?
али
ви
јесам
учити
ча
и
адвокат
?
—
јавити
се
опет
шјор
Лук
.
—
дакле
,
нима
помоћ
?
—
запитати
стар
Анта
,
а
глас
он
чисто
подрхтавати
.
—
немати
.
—
простити
!
—
најпослије
неодлучно
изрећи
,
и
смутити
изићи
из
дућан
.
кад
јесам
Ива
изићи
из
дућан
,
углед
Ката
у
врт
иза
њен
кућа
.
смислити
се
,
и
изокола
поћи
к
она
.
она
јесам
гледати
у
нешто
неодређено
,
у
простор
,
па
он
јесам
намах
опазити
.
он
се
чисто
збунити
кад
се
она
обрнути
и
плахиво
он
погледати
;
замрети
он
ријеч
на
уста
.
дјевојка
се
макнути
прама
кућа
.
—
Нећу
ти
појести
!
—
почети
Ива
.
—
знати
,
—
одговорити
девојка
.
ма
нимам
вримена
,
—
и
освртати
се
и
скањивати
.
—
од
онај
вече
већ
тај
јесам
видити
,
—
наставити
Ива
,
осокољен
звук
њен
глас
.
—
јесам
ништа
изгубити
!
—
Биће
,
ма
не
моћи
занијекати
да
ми
јесам
бити
лијепо
...
—
Мучите
!
данас
јесам
велик
дан
!
даље
не
разговарати
,
а
гледати
свако
за
се
негдје
неодређено
,
к'о
да
она
мислити
јесам
заједнички
.
—
А
што
ти
јесам
од
брата
?
јесам
ли
бити
у
затвор
.
—
јесам
!
—
А
јесам
ли
тај
добар
?
—
рећи
она
приближити
се
и
погледати
јесам
у
очи
,
јер
бити
чути
да
јесам
брат
бити
.
—
Рђав
јесам
,
ма
дигод
јема
правица
...
—
Хоћемо
ли
се
видити
овај
дан
?
—
преврнути
Ива
говор
и
с
очит
немир
ишчекивати
одговор
.
па
,
пошто
она
не
одговорити
,
наставити
живље
:
—
Учини
ја
тај
љубав
!
—
и
бесвјестан
дохватити
јесам
за
рука
.
девојка
,
узбудити
,
погледати
настрану
,
па
наједном
осјетити
његов
рука
,
тргнути
се
и
поодмакнути
.
—
моћи
ја
мучити
!
—
рећи
и
не
погледати
он
.
—
Зашто
?
зар
се
на
ја
љутити
?
река
!
—
не
љутити
,
ма
...
—
Што
?
.
—
у
недиљу
бити
јесам
пред
бог
,
—
и
прекрсти
се
.
—
не
говорити
ти
ништа
зло
...
—
Смућујете
ја
...
Грих
јесам
и
мислити
!
да
бар
проћи
овај
велик
дан
.
.
—
Па
?
—
Видићемо
се
дигод
,
—
промуцати
и
обрнути
од
он
глава
.
—
фала
ти
!
—
једва
дочекати
Ива
.
па
наставити
:
—
не
бринути
се
;
овај
дан
гледати
се
;
само
ти
молити
,
кад
ти
видити
,
насмијати
ја
се
!
—
збогом
!
—
одлазити
поздрав
дјевојка
.
Ива
поћи
у
шетња
.
Мислећи
на
Ката
,
гледати
виноград
по
који
већ
се
назуцају
свијетлозелени
пуп
,
из
који
пробијати
листић
жељан
топлота
и
свјетлост
—
и
чист
љубав
прама
дјевојка
јавити
се
наједном
,
и
он
осјетити
да
јесам
чист
и
ведар
као
бесвјестан
простор
,
у
који
јесам
сјетан
гледати
.
у
затон
застати
,
јер
углед
мрс
на
пошљедњи
хрид
у
мора
,
гдје
ловити
„
на
тршчица
“
.
промислити
се
и
поћи
к
он
.
помњиво
прескакати
с
хрид
на
хрид
,
док
доћи
до
пошљедњи
што
задирати
далек
у
мора
.
—
јесам
ли
што
уловити
?
—
упит
а
,
предавати
да
он
стар
што
ружан
не
рећи
.
мрсити
он
погледати
испод
себе
.
—
ви
јесам
!
—
рећи
,
и
нехај
но
надодати
:
—
слабо
се
ловити
.
Ива
са
страна
посматрати
његов
мрко
и
зарунавило
лице
,
посолицом
иштипати
.
Чисто
у
очи
не
моћи
да
он
видити
,
јер
јесам
упалити
и
закрилити
густ
,
дебео
обрва
.
Старц
,
већ
изнемогао
,
држати
трстика
у
рука
,
дрхтати
рука
,
па
кад
,
он
долијати
,
прихватити
трстика
оба
рука
,
а
нетренимице
гледати
у
онај
комад
туња
што
се
дотицати
морати
.
—
туцати
,
—
рећи
Ива
полако
.
—
варати
!
—
и
махом
претргнути
ријеч
,
јер
се
танак
врх
трстика
стрести
и
у
дубина
нешто
нагло
повући
.
он
брзо
закренути
рука
и
извући
уловљен
риба
.
загристи
јесам
у
глава
,
скинути
с
удица
и
бацити
у
шкрапицу
до
себе
.
Ива
тек
сада
опазити
у
она
неколико
риба
;
пошљедњи
на
мах
праћакати
се
и
једнако
још
црвен
шкрга
зијев
,
гинути
без
простор
и
свјежина
.
он
се
учинити
,
гледати
у
она
,
да
он
у
пошљедњи
час
гледати
свој
цакленим
,
замирућим
очи
.
—
ја
хтети
купити
риба
,
—
тргнути
се
Ива
.
—
Чекајте
,
још
хтети
једанпут
бацити
!
тако
стајати
,
старац
гледати
у
туња
,
а
Ива
посматрати
морски
пучина
.
сунце
залаз
иза
прекоморски
брдина
,
и
његов
зрака
одбљескивати
се
и
ломити
у
мора
што
се
лако
сагибати
и
око
шкрапа
жамор
.
над
сур
кутак
вис
,
у
ведрина
,
неколико
рашчешљан
облак
сјајити
се
и
лагано
пловити
прама
сјевер
,
у
сусрет
један
оловастоме
,
што
тек
у
заметак
провиривати
иза
голет
на
јужној
страна
.
како
се
старац
мицати
,
тако
његов
дуг
сјенка
обавита
сунчев
зрак
,
сјајити
се
и
,
ломити
се
,
лако
лелујати
у
жив
мора
,
и
рећи
бити
она
сјенка
немати
ништа
заједнички
са
старчев
тежак
живот
.
мрсити
повући
„
напразно
“
,
и
замотати
туња
око
трстика
.
—
Купићете
?
—
Хоћу
,
што
питати
?
—
Ча
дат
!
говорити
да
јесам
добар
за
сиромах
.
—
А
ви
јесам
се
на
ја
љутити
толико
пута
!
преко
хрид
доћи
на
жало
,
до
старчев
шпиља
.
на
жал
сушити
се
стар
,
искрпљен
мрежа
,
а
чамац
до
половица
насукати
се
у
пијесак
.
старац
поћи
у
кућа
па
донети
комад
трака
,
те
на
он
наниже
уловљен
риба
.
Низавицу
дати
Ива
.
Ива
извадити
новац
и
хтјети
да
платити
.
—
Пуна
јесам
!
—
говорити
стар
и
хтети
да
примити
.
—
Али
ја
ви
давати
из
сав
срце
!
—
застидити
се
Ива
,
и
тискати
он
новац
у
рука
.
—
јесам
ја
драго
туђ
,
узеће
ча
ја
грести
!
ето
,
тај
јесам
мој
,
—
и
не
хтјети
више
од
тај
да
примити
.
—
како
живити
?
—
упитати
он
Ива
пошто
он
јесам
платити
риба
,
и
,
обзирати
се
да
наћи
мјесто
,
прислонити
се
уз
чамац
.
мрсити
не
одговорити
,
већ
мрежа
купити
;
а
он
он
очи
пратити
,
и
опет
приупитати
.
—
Живим
ка
и
други
ча
ништа
нимају
.
—
Биће
ви
тешко
?
—
ни
ни
други
боље
!
Нимам
него
себе
хранити
...
—
одавна
овако
живити
?
—
одавна
?
!
—
поновити
старац
.
откад
јесам
из
свита
доћи
—
бити
прика
двадесет
година
...
—
и
увити
јек
тако
?
—
опазити
Ива
.
—
Увик
...
и
нигда
ја
ни
бити
од
ники
потриба
.
—
А
да
ви
доћи
до
невоља
?
—
бити
јесам
и
тај
,
па
,
човик
моћи
поднит
више
од
иједан
бештија
!
—
ма
требати
јести
!
—
исто
не
питати
у
други
.
Пружим
се
на
жало
,
гледати
у
мора
како
мали
риба
велик
ждерати
;
куњати
по
два—три
дан
,
док
бог
и
свет
Никола
не
провидити
чакод
.
—
А
ни
ви
боље
бити
у
свита
?
—
у
свита
?
!
—
поновити
старац
,
придржати
у
рука
крај
мрежа
,
и
погледати
он
испод
себе
.
—
свуд
јесам
људи
једнак
.
ви
не
знати
ча
хтети
рећ
’
туђ
господар
служити
!
старац
унети
мрежа
у
шпиља
,
па
опет
изаћи
и
прислонити
се
уз
чамац
до
Ива
.
као
да
о
нешта
премишљати
.
па
погледати
по
мора
по
који
се
повлачити
ран
сутон
.
—
Промиће
вриме
!
—
рећи
.
гледати
како
се
око
хрид
навијати
галеб
.
Ива
погледати
правац
тамо
.
—
Нимате
ники
од
свој
?
—
ники
.
—
А
да
се
разболети
?
—
онда
хтети
умрити
!
—
одговорити
равнодушно
старац
.
уто
изнебуха
до
она
докотурати
се
вал—самац
.
као
да
се
одвојити
од
пучина
;
разлити
се
око
чамац
;
сер
до
њихов
нога
,
а
враћати
се
котрљати
за
себе
пијесак
и
изгубити
се
у
мора
.
А
у
исти
час
из
морски
промора
чути
се
мукао
шум
.
—
Почела
јесам
плима
;
ноћас
хтети
пунут
’
јужина
,
опазити
старац
.
—
ја
јесам
мило
код
мора
,
—
јавити
се
Ива
-
забире
ја
и
ублажавати
...
—
Мор
јесам
живот
и
смрт
;
како
ко
.
А
тако
јесам
,
потврд
старац
с
увјерење
,
—
и
живот
и
смрт
!
па
се
огледати
уоколо
,
и
часом
очи
он
се
уставити
на
Ива
:
—
Пођите
,
смркнути
се
!
Ива
узети
низавицу
из
старчев
рука
,
поздрав
он
и
поћи
узбрдица
.
хватати
се
мрак
и
из
увала
ноћ
долазити
.
Ива
ићи
полако
,
а
свако
неколико
корачај
’
освртати
се
на
мора
.
у
памет
он
јесам
мрсити
,
мисао
:
„
Што
хтети
он
сад
радити
у
свој
шпиља
,
јесам
,
док
јесам
сав
народ
сакупити
у
црква
да
прославити
овај
велик
дан
?
“
Па
,
пошто
се
ближе
примицати
село
,
осјећати
сав
вишу
сјета
.
А
успомена
из
дјетињи
доба
јављати
се
из
далек
...
и
доћи
он
тешко
;
савлађивати
он
туг
,
и
најрадије
вратити
бити
се
опет
к
мора
,
да
он
оно
ублажити
и
разабрати
.
и
душа
он
се
топити
у
туга
и
самилост
и
испољавати
се
у
очи
што
у
простор
отворено
гледати
,
као
да
из
он
ишчекивати
утјеха
.
на
мах
и
премишљати
,
па
он
доћи
да
нешто
одлучно
почети
,
да
наступити
прелом
...
и
хтјети
бити
нешто
...
али
сумња
у
сав
оно
што
видити
,
тај
осјећати
,
не
да
он
мир
,
и
—
ићи
напријед
.
А
ноћ
јесам
надоћи
.
у
она
редовито
замирати
он
мисао
,
и
бесвјестан
јављати
се
живот—
живот
млад
,
врео
,
са
здрав
нагон
,
страст
;
зар
да
утући
у
заметак
онај
што
јесам
у
он
наслагати
бесвјестан
,
да
трпити
,
да
се
жртвовати
,
а
зашто
?
А
шапатљив
ноћ
тајанствено
гласати
се
,
мирисати
—
тражити
миловање
!
Дође
пред
црква
.
мирис
тамјан
и
воштаница
и
кихот
раштркан
дјеца
тргнути
он
из
снатрење
;
помислити
да
причекати
,
да
видити
литија
.
док
се
чељад
пред
црква
редати
,
дјеца
јесам
напред
истрчати
и
галамити
.
босоног
,
у
црвен
туника
,
носити
јесам
голем
криж
лугар
крњ
.
Ива
се
прислонити
уз
зид
.
поред
он
пролазити
чељад
:
млад
и
стар
.
он
она
све
познавати
,
и
жао
он
јесам
што
не
видити
мој
врсник
,
који
јесам
у
свијет
поћи
.
рога
,
брат
лугарев
,
пјевати
на
ви
глас
;
до
он
јесам
стар
Анта
Рајић
,
а
иза
балдахин
једва
сена
штап
вући
отац
он
.
он
,
кад
угледати
син
да
стајати
на
нога
,
крет
рука
и
пријекоран
поглед
опоменути
он
да
клекнути
.
Ива
се
збунити
и
бесвјестан
даље
одмакнути
.
иза
мушко
наврвети
женскиња
.
Литија
лагати
се
око
сеоце
кретати
,
и
за
себе
остављати
мирис
тамјан
.
Модрушасти
пламен
воштаница
залијетати
се
у
простор
,
планути
и
замирати
.
Ива
стајати
на
мјесто
и
гледати
за
литија
.
до
он
на
мах
допирати
снажан
чељадетска
молитва
:
„
јер
јесам
велик
милосрђе
његов
!
“
Слуша
и
хтјео
бити
да
у
себе
пробудити
замрети
успомена
.
па
се
окренути
прама
расвијетљен
храм
дјетињи
он
доба
,
и
млаз
топлих
осјећај
из
дубина
помаљати
се
.
али
не
потрајати
дуго
.
Часом
и
пред
очи
гледати
доље
код
мора
осамљен
старац
мрс
,
гледати
крња
,
у
чији
рука
тежак
јесам
криж
;
иза
балдахин
вући
он
се
отац
;
познавати
људи
и
њихов
живот
;
знати
за
њихов
милосрђе
,
знати
из
чији
уста
дигнути
се
вапај
.
сав
он
се
тај
мијешати
у
глава
.
па
он
се
учинити
да
се
глас
крње
и
брата
Роге
одвајати
,
од
глас
осталога
пук
...
у
осјећај
се
трнути
;
остављати
он
и
само
ганути
који
он
осјећати
у
свити
појава
природа
;
а
чељад
низа
село
,
у
ви
глас
певати
:
„
јер
јесам
велик
милосрђе
његов
!
“
—
Само
да
приштедети
за
пут
,
велим
доктор
Ива
—
одмах
бити
’
у
свијет
!
—
куда
?
—
у
свијет
,
само
да
ја
јесам
овдје
!
уто
кроз
ноћ
чути
се
звук
музика
,
а
одмах
учестати
ракета
лет
јети
у
ведар
простор
,
над
море
прама
звијезда
,
и
лијепо
се
чути
њихов
фијук
.
доктор
очито
усиљено
надуши
се
смијати
,
но
не
рећи
ни
ријеч
.
Шетају
ивица
морски
увала
,
који
се
увлачити
у
копно
одмах
иза
варош
;
на
мах
застајкивати
као
да
ослушкивати
.
па
кренути
даље
,
а
кад
доћи
насред
увала
,
застати
,
обрнути
се
прама
расвијетљен
варош
.
ма
да
ја
јесам
знати
што
јесам
тај
начелник
урадити
за
опће
добро
,
да
он
славити
„
десетогодишњица
“
начелниковања
?
—
рећи
доктор
и
гледати
прама
варош
.
—
Учинио
јесам
за
себе
;
тај
јесам
паметан
!
—
одговорити
Ива
с
очит
одвратност
.
—
ти
се
шалити
!
А
ја
оваков
ствар
силно
узбуђивати
...
—
ја
ти
разумјети
.
Питаш
што
јесам
урадити
за
опће
добро
?
да
ти
казати
:
припадати
странка
који
влада
добар
ока
гледати
,
у
мир
јесам
са
државни
власт
;
чиновник
,
пригодно
пријатељски
дочекивати
и
гостити
,
и
—
што
хтети
више
?
—
А
жуљ
,
а
сузити
сиротињски
?
—
Ко
за
тај
питати
!
А
ја
најбоље
знати
ко
јесам
он
,
замислити
се
Ива
.
па
наставити
:
—
Чуо
јесам
из
уста
онај
који
јесам
љутито
уцвијелити
,
а
имати
она
доста
...
Тобоже
он
служити
мукте
,
а
начелнички
част
изнашати
он
више
од
добар
чиновнички
плаћа
.
колико
само
добивати
сваки
година
да
отац
тобоже
испословати
да
она
син
не
бити
узети
у
војник
!
—
ја
јесам
чути
хиљаду
ружан
ствар
,
—
наваљивати
доктор
.
—
јесам
ли
могуће
да
јесам
сав
онако
?
—
и
горе
!
помислити
,
он
не
моћи
да
у
свој
кућа
потрошити
божићни
и
ускршњи
дар
,
већ
она
слати
у
град
на
продаја
.
А
тај
јесам
већ
прећи
у
обичај
да
он
момак
што
хтети
идући
година
на
новачење
ускопати
и
средити
виноград
.
отимати
се
ко
хтети
боље
;
мислити
:
помоћи
хтети
господин
начелник
.
о
камата
не
требати
ни
говорити
.
—
и
тај
јесам
први
човјек
у
мјесто
!
—
с
очит
увјерење
да
истина
говорити
изустити
доктор
.
из
варош
зачути
се
снажан
викање
:
„
Живио
!
“
,
поновно
ударање
музика
и
бацање
ракета
.
—
и
ја
јесам
кривити
да
тај
човјек
радити
што
хтети
,
—
опазити
Ива
.
—
знати
он
да
се
новац
добијати
и
пријатељ
и
част
.
у
четири
ока
многи
хтети
ти
он
осуђивати
,
а
послије
хтети
поћи
у
он
на
ручак
и
—
хвалити
он
.
гледати
само
свијет
у
пристаниште
!
врева
народ
видјети
се
у
пламен
.
сав
јесам
се
некамо
журити
,
а
у
хитња
изгледати
.
,
ситан
и
смијешан
.
Ива
се
окренути
на
други
страна
прама
боров
шума
,
откуд
јесам
жаморити
шапатљив
пјесма
лако
затрешених
грана
,
—
и
часом
гледати
у
вера
ноћ
доћи
он
силно
одвратан
она
слава
у
варош
.
—
да
ја
јесам
видјети
наш
порезни
пристав
!
—
сјетити
се
доктор
.
Уживаће
да
се
моћи
у
униформа
показати
.
—
мој
хтети
се
судац
силно
знојити
,
—
тргнути
се
Ива
.
—
А
пристав
Балић
бити
важан
.
ма
највише
хтети
се
истакнути
управитељ
политички
власт
.
сав
хтети
пазити
што
хтети
он
рећи
.
Ал
јесам
тај
фигура
!
——
смије
се
доктор
.
—
сав
хтети
да
честитати
вриједан
родољуб
.
—
и
ја
хтети
двојица
,
—
упад
у
ријеч
Ива
.
—
ти
јесам
луд
!
—
Хоћемо
,
брата
!
сутра
хтети
он
срести
негдје
у
пут
.
он
хтети
се
први
прама
ми
осмијехнути
,
и
ја
хтети
лијепо
да
он
честитати
!
Враћају
се
полако
у
варош
,
застајкивати
,
као
да
жети
да
што
кашње
у
варош
,
стигнути
.
у
пристаниште
,
испод
начелников
кућа
,
још
врвити
свијет
.
од
врева
одвојити
се
гомила
сељак
окићен
вино
;
на
мах
застати
и
запјевати
један
китица
пјесма
,
па
даље
кретати
.
Опћински
чауш
,
дуг
,
мршав
,
пуштати
ракета
.
један
пустити
прама
доксат
Ридића
кућа
,
на
противан
стран
пристаниште
,
који
тамо
и
пасти
.
—
евала
,
чауш
!
—
примјетити
неки
сељак
из
гомила
.
—
Ал
још
један
!
Чауш
послушати
и
нанову
пустити
два
,
један
за
други
,
у
исти
правац
.
—
Навлаш
бацати
на
кућа
Ридића
,
—
сјетити
се
Ива
,
јер
јесам
с
начелник
—
опозиционалац
јесам
!
—
јесам
ли
могуће
?
—
зачудити
се
доктор
.
—
не
чути
како
се
сељанин
смију
?
—
То
јесам
срамота
!
Рећи
хтети
редара
.
—
пустити
!
—
рећи
Ива
,
и
узбудити
доктор
повући
за
себе
.
по
вече
Ива
изићи
из
кућа
.
десет
сахат
избити
он
пред
црква
.
у
пристаниште
још
јесам
мало
свијет
;
горе
у
врх
варош
,
гдје
сељак
стајати
,
још
на
мах
понеки
у
ви
глас
запјевати
.
Кавана
јесам
отворити
,
изнутра
жамор
се
чути
,
а
расвијетлити
јесам
и
прозор
од
читаоница
,
поврх
кавана
.
зрака
свјетлост
из
казан
допирати
преко
пут
до
брод
у
лук
.
А
по
мора
јесам
мрак
,
у
који
се
чути
шапат
с
брод
и
жуборење
морати
између
шкрапа
.
—
јесам
она
доста
што
се
цијел
по
подне
играти
карта
!
—
помислити
Ива
,
гледати
у
расвијетљен
прозор
.
и
доћи
он
пред
очи
одвратан
слика
кад
предочити
себе
играч
како
се
знојити
и
раздраживати
у
овај
топлој
ноћ
,
испод
ражарен
велик
лампа
.
Пожури
да
изићи
из
варош
на
пут
што
водити
у
његов
село
.
Ката
он
јесам
јутрос
у
варош
обећати
да
хтети
моћи
ноћас
доћи
на
утаначен
мјесто
.
по
Ускрс
,
она
јесам
попустити
Ивовим
молба
,
завести
,
како
он
јесам
једном
у
шала
рећи
,
сјајати
његов
очи
,
из
који
јесам
ватра
сипати
,
и
састајати
се
с
он
у
увала
,
по
прилика
на
по
пут
из
варош
у
село
.
али
дјевојка
јесам
долазити
редовито
,
но
ријетко
када
,
и
тај
јесам
Ива
често
до
суза
доводити
;
бојати
се
да
она
се
јесам
у
шта
замјерити
.
А
он
јесам
тамо
мало
не
сваки
ноћ
одлазити
,
у
нада
да
хтети
јесам
видјети
,
а
не
дочекати
јесам
,
враћати
се
у
варош
тужан
и
немиран
.
и
сада
,
стрепити
,
журити
се
да
што
пријести
стигнути
,
иако
знати
да
по
договор
хтети
задоцнити
.
у
пут
падати
он
на
памет
којекаков
ствар
из
варош
—
али
само
за
час
.
тако
исто
не
савлађивати
он
ни
топла
летни
ноћ
;
и
јесам
себе
искрено
признати
да
он
ништа
толико
не
занимати
до
она
—
те
уморан
дјевојка
који
жети
да
он
видити
да
с
он
провести
овај
љетни
ноћ
.
с
један
дио
пута
скренути
на
доњи
пут
,
што
јесам
к
увалици
водити
.
кад
јесам
доћи
близу
морати
,
осврнути
се
,
—
полако
звиждне
.
поврх
он
јесам
густ
маслиник
;
ту
се
они
састајати
.
Испрвице
стрпљиво
чекати
и
—
гледати
у
ноћ
.
иако
јесам
мјесец
изићи
,
јесам
помрка
—
ведро
јесам
;
звијезда
сјај
над
пучина
који
се
надалеко
назирати
,
и
по
који
јесам
се
расути
при
други
крај
барка
—
свјећарица
...
Пажљиво
ослушкивати
,
и
док
нешто
шушнути
,
обазирати
се
и
гледати
правац
откуд
бити
имати
дјевојка
доћи
.
али
она
немати
!
трпљивост
он
почињати
остављати
и
—
узбуђивати
се
.
полагано
крочити
неколико
пута
,
и
онда
опет
ослушкивати
...
синути
он
наједном
у
памет
:
„
Ко
знати
хтети
ли
доћи
?
“
и
тај
сумња
он
морити
и
узнемиривати
.
А
ноћ
пролазити
...
Чеко
и
нада
се
.
—
јесам
могуће
,
доћи
хтети
!
—
рећи
у
ноћ
.
па
,
узбуђен
,
себе
уобразити
дјевојка
:
гледати
она
гибак
стас
што
се
као
срп
моћи
да
савити
,
мало
узвраћен
горњи
усница
и
бијел
чист
зуб
.
и
осјећати
њен
засјенути
поглед
,
дрхтати
она
дуг
трепавица
,
и
тај
поглед
из
ноћ
упрети
јесам
у
он
;
часом
смирити
јесам
и
упокојити
младићки
сласт
,
и
рађати
се
осмијех
на
усна
—
сјетан
замирати
осмијех
!
—
Ката
!
—
шапнути
у
ноћ
и
сам
усница
купити
се
да
пољубац
изразити
сладак
осјећај
.
уто
дјевојка
долазити
,
чути
одозго
шуштање
и
ход
,
испод
нога
она
котрљати
се
каменчић
.
сигурно
прилазити
к
она
у
маслиник
:
—
фала
ти
!
—
изустити
.
—
једва
јесам
се
из
кућа
извући
,
говорити
он
она
задихати
.
Сједе
на
ледина
;
прама
она
као
невин
дијета
легати
мора
;
жаморити
и
кркоће
око
хрид
и
шкрапа
.
у
његов
душа
уселити
се
одједном
покој
,
а
млаз
љубав
и
сласт
струјити
он
младићки
живот
.
сада
осјећати
сав
љепота
свјежина
и
простор
,
а
чинити
он
се
да
једноличан
цвиљење
попац
попуњивати
хармонија
љетни
ноћ
.
—
приповједити
ја
штогод
!
—
велим
она
и
гледати
јесам
равно
у
очи
.
—
уморан
јесам
!
—
одговорити
она
,
и
сјетан
се
насмијати
.
Цили
дан
примећала
јесам
камење
...
—
Ива
јесам
једнако
гледати
и
лијепо
разабирати
њен
умиљат
поглед
,
закрилити
дуг
трепавица
,
и
не
моћи
да
одолети
љубав
.
гледати
јесам
и
стискати
она
уморан
,
тежак
рука
што
у
његов
лако
подрхтавати
.
и
,
нагнути
се
над
она
,
осјетити
задах
њен
прост
живот
,
помијешан
воњ
земља
и
мирис
сув
трава
што
јесам
прионути
уз
чисто
она
лагати
одијело
.
—
говорити
штогод
!
—
поновити
Ива
.
—
Али
ти
јесам
жао
што
јесам
доћи
?
—
да
ја
јесам
жао
,
не
бити
’
долазити
.
дјевојка
наново
ућутати
.
А
он
,
држати
јесам
за
рука
,
подавати
се
ноћ
,
ослушкивати
шапат
око
себе
,
и
чинити
он
се
као
да
сваки
њен
поједини
звук
интимно
увлачити
он
се
у
душа
.
па
онда
зажелити
да
у
шапат
ноћ
чути
и
звук
њен
глас
—
звук
пун
хармонија
и
сјета
.
—
како
јесам
у
село
?
—
као
и
прво
...
А
да
,
—
сјетити
се
она
,
—
ћер
стар
Анта
удати
се
за
онај
Јелић
ча
јесам
из
Америка
доша
.
А
јур
јесам
стар
!
—
А
оставити
Јура
?
—
зачудити
се
Ива
,
и
у
исти
час
бити
он
жао
младић
.
—
ето
хтети
,
а
јесам
права
!
ко
бити
се
бити
од
она
надати
?
!
Чинила
се
јесам
ка
светица
!
—
А
што
велим
стар
Анта
?
—
Али
не
знати
?
стар
јесам
Анта
у
пржун
.
Јема
извршити
шест
мисеци
.
А
син
он
јесам
запасти
у
солдат
.
Поћи
хтети
на
јесен
.
—
дакле
,
тај
јесам
сигурно
?
—
сигурно
;
говорити
у
село
да
јесам
јур
повратити
прстен
Јуриној
мајка
.
Прекјуче
јесам
јесам
срила
на
пут
,
па
сам
јесам
питати
јесам
ли
истина
ча
се
говорити
.
„
Ча
хтети
ја
бидна
!
“
одговорити
ја
јесам
и
отићи
од
ја
.
мајка
се
фалити
да
хтети
она
Американац
платити
сав
дуг
.
говорити
да
јесам
рећи
;
„
Ча
хтети
она
Јура
?
онај
јесам
добричина
,
хтети
нигда
стећ
’
ча
јесам
црн
под
нокат
!
“
—
Па
преврнути
разговор
.
—
А
ча
јесам
оно
бити
у
варош
?
Зашто
јесам
ракета
пуштати
?
—
у
слава
начелник
.
—
Могућан
јесам
он
човик
!
лако
јесам
,
ко
јема
,
он
свак
част
!
кад
јесам
дјевојка
престати
говорити
,
Ива
осјетити
у
уш
празнина
.
Чеко
да
опет
проговорити
.
али
она
обор
глава
.
он
јесам
погледати
и
пустити
да
премишљати
...
А
његов
мисао
далеко
он
носити
у
овај
топлој
ноћ
.
бесвјестан
себе
уображавати
пуст
морски
обала
.
Проживјети
с
дан
и
ноћу
,
у
сунце
у
шума
,
у
заклоницама
и
на
морски
жал
...
гледати
отворено
у
очи
живот
...
Снатри
и
једнако
погледати
на
дјевојка
,
па
,
опазити
да
она
клима
глава
,
прекинути
снатрење
.
Часом
ослушкивати
њен
лак
дихање
,
па
јесам
ухватити
за
рука
.
—
ти
дријемати
?
—
она
се
пренети
,
и
,
растворити
очи
,
погледати
он
као
у
чудо
:
—
ја
јесам
доста
да
тренути
!
—
јавити
се
дјевојка
,
у
тила
час
посвема
будан
.
—
Спаваш
,
к'о
да
ти
јесам
код
ја
мило
?
—
како
јесам
!
оволико
ча
и
јемам
сласт
у
живот
!
—
А
Петар
?
једва
чујан
изрећи
он
.
дјевојка
не
одговорити
.
—
А
Петар
?
—
приупитати
он
.
—
моћи
ја
о
он
говорити
!
—
умилан
глас
одговорити
.
—
Још
он
волити
?
—
Док
бити
жив
.
—
онда
зашто
долазити
к
ја
?
—
опазити
он
заједљив
глас
.
али
одмах
преврнути
:
—
Ида
к
он
ко
љубити
!
Ида
!
—
не
мучити
ја
!
—
одговорити
она
тужно
иза
кратак
премишљање
.
—
Ида
слободно
!
—
поновити
он
,
с
очит
воља
да
све
сазнати
.
—
А
гдје
јесам
Петар
?
—
бесвјестан
изустити
дјевојка
.
—
Наћи
хтети
он
!
—
Неће
ја
!
Ућута
часом
.
па
смислити
се
и
изнебуха
рећи
:
—
не
моћи
живити
без
љубав
,
а
говорити
да
јесам
тај
срамота
за
дивојку
.
Ча
тај
хтети
рећи
?
.
.
Ива
гледати
у
њен
ноћу
закрилити
лице
и
часом
премишљати
о
њен
природа
,
па
јесам
упитати
:
—
јесам
л
те
Петар
волити
,
ко
ти
он
?
—
зар
ја
знати
!
?
он
јесам
говорија
ка
ви
.
и
насамо
мало
јесам
се
састајати
.
—
Па
дигнути
глава
и
поглед
у
Ива
:
—
Увик
ја
се
чинити
кад
бити
’
он
видити
да
ја
јема
ништа
велик
рећи
,
а
нигда
тај
велик
рикати
јесам
дочекати
.
А
пуно
јесам
жудити
!
и
тај
ја
морити
.
—
А
познавати
ли
он
ви
?
—
познати
,
лијеп
младић
!
—
Носија
јесам
у
себе
ништо
тежак
;
наоко
бија
јесам
ка
тромаст
,
—
прослиједити
Ката
,
с
очит
воља
да
о
он
причати
.
—
и
замислити
јесам
бити
...
Држао
бити
ја
за
рука
,
па
бити
се
никуд
загледати
.
ја
бити
он
чагод
говорити
,
а
он
ка
да
ја
не
чути
...
задњи
час
,
први
растанак
,
изненада
јаче
бити
ја
стискати
рука
,
осичено
ка
сикира
река
бити
ја
неколико
рикати
.
ајме
!
тај
задњи
рикати
—
те
рикати
продрети
ја
ка
стрила
у
срце
...
и
сада
када
она
се
ситити
,
липа
она
чути
глас
...
Чина
ја
се
да
он
видити
,
онако
уморан
,
тежак
пред
себе
;
запахњивати
ја
његов
мушки
задах
...
и
онда
јесам
господарица
од
свој
живот
.
.
ма
пустити
!
стид
ја
ја
!
—
прекинути
дјевојка
говор
.
—
А
да
јесам
с
он
зачети
?
—
упитати
Ива
просто
.
—
бити
бити
боље
...
не
бити
ја
оставија
...
—
А
зашто
долазити
?
—
оставити
!
—
прекидати
он
она
.
—
Мучила
јесам
се
свакако
.
Мишљу
јесам
гришила
,
док
јесам
ви
навалити
.
и
онда
,
мислити
јесам
на
он
.
—
и
јесам
ти
жао
?
—
не
!
—
одговорити
она
одлучно
и
прислонити
глава
на
он
.
пукнути
ја
јесам
пред
очи
:
зашто
да
гинути
мој
младост
?
који
јесам
од
тај
корист
?
—
А
како
живити
други
дивојке
?
—
не
знати
ја
.
Нимају
потрибу
од
човика
.
Јема
она
па
не
мислити
друго
него
за
јиће
и
спање
.
млака
она
јесам
крв
.
А
ја
јесам
никако
потриба
да
ја
човик
заповида
...
изнебуха
лахор
с
брдо
затрести
лагано
грана
,
и
с
мирис
љетни
ноћ
носити
себе
свјеж
шапат
звук
;
дотакнути
она
се
кос
и
лице
;
проћи
поред
она
и
пожурити
к
мора
да
се
на
он
ојачати
и
заструјати
јак
живот
.
Лахор
она
успављивати
...
Дријемајући
,
ослушкивати
један
други
откуцај
живот
,
трзај
рука
;
но
свијестан
јесам
себе
и
не
предавати
се
сан
.
А
мјесец
,
као
да
он
јесам
онај
лахор
пренути
,
изилазити
иза
брдина
,
лијепо
пуштати
свој
зрака
што
дрхтати
над
пучина
,
одбљескивати
се
у
она
и
провлачити
се
кроз
маслиник
.
допрети
и
до
она
и
расипати
се
даље
и
даље
...
А
ћук
јесам
замукнути
,
и
једнолико
цвилење
попац
постепено
замирати
,
и
још
се
само
из
далек
чути
.
.
—
Ката
!
—
зар
свити
?
—
пренути
се
,
сањиво
изустити
дјевојка
.
—
Изишао
јесам
мјесец
!
—
’
ајдемо
први
дан
!
обојити
се
дигнути
.
Ива
гледати
у
мора
,
у
мјесечина
.
она
стајати
до
он
.
хтјети
бити
једно
други
још
што
рећи
,
и
тешко
она
јесам
растати
се
.
стајати
,
као
да
нешто
ишчекивати
.
,
уто
,
озго
из
село
,
чути
се
чељадетско
дозивање
,
и
живо
зарзати
.
—
’
ај
демо
!
—
јавити
се
дјевојка
.
—
јесам
други
,
ваљати
ићи
!
—
тргнути
се
и
Ива
.
—
Дођи
и
сутра
.
—
ако
бити
моћи
.
.
па
се
часом
ћутке
гледати
и—
пољуб
.
дјевојка
кренути
кроз
маслиник
навише
.
—
Ката
!
—
јавити
се
Ива
,
кад
јесам
одмакнути
неколико
корачај
.
она
се
обрнути
:
—
збогом
!
—
изустити
он
.
и
стајати
као
приковати
на
мјесто
докле
год
чути
њен
ход
,
шуштање
одијело
и
котрљање
камичак
испод
нога
она
.
па
полако
изићи
на
пут
.
Мјесец
јесам
освојити
ноћ
и
његов
се
свјетлост
умирити
на
пучина
и
сакрити
пламен
барка—свјећарица
,
и
на
земља
прострети
се
испод
маслиник
као
разапет
мрежа
.
Ива
,
кренути
,
сваки
час
застајкивати
:
као
затравити
јесам
задах
и
шапатом
ноћ
.
Одвојитија
мисао
тешко
он
се
уобличивати
:
тек
што
се
зачети
,
расплинути
се
по
далек
простор
и
у
он
се
утапати
;
он
не
осјећати
сам
себе
,
и
никакав
свакидањи
брига
не
морити
он
;
успавати
јесам
хармонија
шапатљив
ноћ
.
код
први
кућа
тргнути
се
и
пожурити
у
пристаниште
.
брод
у
лук
љуљушкати
се
.
с
палуба
чути
морнарски
тежак
дисање
,
а
на
један
овећему
брод
два
јесам
морнар
већ
на
нога
;
протезати
се
,
зијевати
,
а
гледати
на
мора
.
Ива
поћи
прама
мост
што
задирати
дубоко
у
мора
.
Посматрајући
морски
продор
,
на
први
мах
и
не
осјетити
да
мјесечев
свјетлост
поступан
нестајати
,
а
мјесто
она
да
се
с
исток
јављати
освит
дан
.
и
нов
,
жив
свјетлост
са
лак
повјетарац
долазити
од
онамо
,
преко
помодрео
пучина
,
смјежура
јесам
и
лако
заљуљати
бродић
у
лук
.
—
Свић
!
—
помислити
Ива
.
и
из
варош
чути
се
глас
,
капак
се
растварати
,
пијевац
негдје
на
мах
се
јављати
,
а
уз
одмјерен
ударање
весло
журно
у
лук
пловити
рибарски
лађа
.
А
на
мост
,
усред
морати
мирно
јесам
!
не
спавати
он
се
;
већ
осјећати
да
он
млитавост
остављати
и
нов
млаз
увјежине
да
он
живот
струјити
...
и
сунце
грана
;
испрвице
споро
,
чисто
неодлучно
расипати
се
његов
свјетлац
;
часом
дрхтати
и
заиграти
на
пучина
,
па
пожурити
с
други
крај
к
он
,
засјенити
он
очи
и
,
часом
ојачати
,
обасути
свој
сјај
један
дио
варош
.
—
тек
што
се
помолити
,
гријати
!
—
помислити
Ива
и
осјетити
да
јесам
навијештен
дан
доћи
и
себе
донијети
сунце
,
љетни
љепота
и
—
јава
у
живот
!
Ива
,
враћати
се
у
варош
,
сретати
тежак
што
у
поље
на
радња
одилазити
.
сјетити
се
уморан
Ката
и
пасти
он
на
памет
њен
ноћашњи
ријеч
:
„
овај
јесам
ча
и
јемам
сласт
у
живот
!
“
и
искрено
јесам
сажалити
.
па
се
бесвјестан
устава
код
тројица
морнар
,
пред
Ридића
кућа
.
—
Оно
јесам
ноћас
изметина
избрљати
,
окаљати
,
—
велим
један
,
и
посматрати
закаљану
табла
агент
Ридића
.
—
сигурно
ноћас
!
—
помислити
Ива
,
сјетити
се
синоћни
слава
;
и
с
одвратност
премишљати
како
јесам
могуће
неко
пакостити
у
онаков
ноћ
.
Пробудивши
се
око
десети
,
пожурити
у
уред
.
од
несан
јесам
узбуђен
и
хитар
.
у
ходник
суд
срести
се
са
начелник
.
—
фала
сав
!
—
похитати
начелник
с
насмијан
лице
у
сусрет
он
и
пружити
он
рука
.
—
молити
—
одговорити
Ива
,
дотакнути
он
се
рука
и
збунити
улегнути
у
уред
.
око
подне
доћи
Ридић
у
суд
да
се
потужити
што
немати
мир
у
свој
кућа
;
наћи
начелник
у
казнени
одјељак
.
—
ја
он
у
тај
не
улазити
,
—
извињавати
се
кад
јесам
Ридић
изићи
,
и
рећи
озбиљно
онај
што
јесам
у
соба
остати
:
—
народ
јесам
на
он
огорчити
,
па
што
хтети
он
ја
!
А
Ива
не
моћи
да
усретсреди
свој
мисао
у
службен
посао
.
он
гледати
кроз
прозор
у
љетни
спаран
дан
;
немиран
јесам
и
узбуђен
;
чежња
,
силан
чежња
за
нов
свијет
и
простор
савлађивати
он
.
али
у
исти
час
осјећати
терет
друштвен
верига
и
,
као
кроза
сан
,
слушати
стругање
перо
по
хартија
стар
,
погрбљен
дијурниста
,
што
као
зао
слутња
пред
очи
он
стајати
,
и
гледати
дељати
,
кроз
прозор
напоље
.
пред
јаматву
Ива
јесам
поћи
кућа
на
допуст
.
отац
он
поручити
да
доћи
,
јер
он
јесам
усред
љето
костобоља
мучило
,
а
брат
он
Марка
јесам
моћи
да
напустити
на
стран
трговина
с
вино
.
један
поподне
разговарати
јесам
с
отац
о
дуг
стар
Анта
Рајић
,
и
чекати
да
доћи
Јелић
—
Американац
,
јер
он
он
бити
отац
обећати
да
хтети
за
стар
Анта
подмирити
дуг
.
—
сав
хтети
враг
однијети
!
—
љутити
се
шјор
Лук
,
превртати
карта
.
—
Срића
да
јесам
овај
бог
намирити
,
јер
од
стар
Анта
...
—
А
плаћати
ли
камата
?
—
прекинути
он
син
.
—
Јур
три
година
јесам
да
ни
солд
...
А
ча
он
моћи
?
да
он
земља
метнути
на
инканат
,
па
да
остати
на
ја
,
ко
хтети
ја
јесам
радити
?
ето
,
сав
ча
ваљати
биж
у
Америка
...
лако
јесам
прво
бити
;
продати
бити
јесам
пошто
хтети
!
стар
се
очито
љутити
,
и
видити
се
:
мука
он
јесам
у
живот
;
а
кад
поћи
да
што
дохватити
,
једва
за
себе
вући
нога
и
увијек
се
банак
један
рука
држати
.
син
гледати
отац
и
чудити
се
како
досада
јесам
примјетити
да
јесам
тако
у
живот
спасти
:
подваљак
он
празан
висити
,
лице
он
потамнити
,
а
набрекнути
жила
на
чела
отскакати
,
а
очи
као
да
се
гасити
.
—
ваљати
бити
да
се
не
љутити
за
сваки
мали
...
—
А
ко
хтети
управит
’
посао
?
мати
јесам
за
ништа
!
...
они
се
у
град
погосподити
...
ти
не
моћи
,
па
ко
хтети
?
—
за
поље
имати
наодара
(
надстојника
)
,
а
дућан
затворити
!
—
рећи
одлучно
Ива
.
—
фала
ти
,
господин
мој
!
—
презриво
изустити
шјор
Лук
.
—
ти
бити
ја
липа
свитова
.
—
знати
ја
како
хтети
бити
кад
ја
нестати
!
—
А
ја
к'о
товар
радити
и
трпити
,
и
распети
се
,
све
за
ви
!
па
да
бити
знати
уздржати
!
—
да
затворити
бутига
,
—
поновити
јаче
стар
,
—
а
не
знати
да
ја
јесам
она
дати
живот
,
—
живот
,
знати
ли
?
па
преврнути
разговор
:
—
ма
хтети
ли
доћи
тај
блажен
Американац
?
—
Дан
,
видити
на
врата
!
—
Доћи
хтети
,
—
велим
Ива
.
—
А
ја
он
и
не
познавати
,
—
и
поћи
к
врата
.
—
познавати
он
ја
!
овде
јесам
бија
ништа
и
од
ники
,
да
он
се
бити
најист
пуленте
.
А
сада
,
видити
он
,
прав
господин
;
звати
он
шјор
,
а
и
права
јесам
кад
јема
!
говор
да
јесам
учинија
прићи
’
двадесет
хиљада
фиорини
...
—
Биће
овај
што
ићи
,
—
рећи
Ива
,
обрнути
се
к
отац
и
остати
на
врата
.
Ива
се
одмакнути
и
унутра
унићи
Американац
Јелић
.
кад
он
јесам
стар
угледати
,
с
натега
се
дигнути
и
поздравити
он
срдачно
.
—
Пођи
,
рећи
мати
да
донети
кава
!
—
рећи
Ива
.
—
Бен
!
—
одобрити
Американац
.
попити
јесам
један
,
ма
не
сметати
...
Баш
јесам
се
наспавати
!
и
,
теглити
се
,
зијевнути
.
—
сјести
!
—
понудити
шјор
Лук
.
—
фала
!
Дража
ја
јесам
стати
.
дакле
,
да
свршити
посао
...
но
да
,
мали
посао
!
—
Чекајте
док
доћи
кава
!
—
свеједно
,
ја
јесам
вичан
сав
брзо
посвршавати
.
у
Америка
тај
ићи
;
уно
,
дуе
!
—
говорити
нагло
,
шетати
се
укочено
по
дућан
,
и
сваки
час
кашљуцати
.
Ива
он
са
чуђење
посматрати
.
гледати
он
црвен
прслук
са
дебео
,
златан
ланац
,
о
који
висити
комад
неиспрана
злато
,
а
кад
јесам
пружити
рука
да
дохватити
кава
,
опазити
да
јесам
он
прст
од
прстење
као
позлатити
.
испити
кава
потезати
у
себе
,
као
да
сркати
јуха
,
и
тако
он
црномањаст
набран
лице
добивати
смијешан
израз
,
и
једнако
стајати
и
укочити
.
—
дакле
,
како
јесам
са
стар
Анта
?
—
упитати
шјор
Лук
.
па
извадити
укусан
кутија
за
цигарета
и
извадити
из
она
један
.
—
молити
!
—
и
узити
из
рука
од
Ива
кутија
шибица
који
се
он
бесвјестан
играти
;
извадити
шибица
,
махнути
она
о
банак
и
припасти
.
Шјор
Лук
премишљати
и
пребирати
карта
.
—
Ева
конвенцијуна
за
шест
стотина
фиорини
!
—
пружити
он
он
,
—
а
двиста
фиорини
биће
на
либар
.
—
фала
!
но
не
требати
да
се
мучити
.
кад
пустити
стар
Анта
,
поћи
хтети
у
варош
у
нотар
.
—
Ча
јесам
од
нотар
потриба
?
—
опазити
стар
.
—
браво
!
дакако
!
не
бацати
ја
новац
тако
!
његов
дуг
прећи
хтети
намести
,
а
ја
хтети
се
укњижити
.
дакако
.
—
То
хтети
још
проћи
вримена
,
а
ја
не
моћи
чекати
...
—
молити
,
кад
јесам
досада
чекати
,
моћи
и
још
.
—
Бићете
плаћен
...
па
се
окренути
изнебуха
Ива
и
окренути
разговор
.
—
А
млад
господин
свршити
јесам
закон
?
Чуо
јесам
...
лијепо
!
—
Држи
рука
у
џеп
и
нагнути
мало
глава
осмјехнути
се
на
он
:
—
лијепо
!
и
у
Америка
имати
доста
паметан
људи
!
дакако
!
—
сигурно
!
—
једва
изговорити
Ива
,
и
осјетити
да
он
нешто
голицати
на
смијех
.
па
да
он
се
у
лице
не
насмијати
уздржавати
се
поћи
у
други
крај
дућан
и
гледати
у
наслаган
роб
.
Американац
се
окренути
и
поћи
к
врата
.
—
мали
,
—
јавити
се
наједном
—
мали
!
но
,
доћи
амо
!
не
бојити
се
!
у
дућан
унићи
кћер
стар
Анта
.
Ива
одмах
упознати
бивши
Јурину
вјереница
.
она
се
очито
застидити
—
црвен
.
—
залуду
,
допадати
ја
се
!
—
велим
шјор
Лука
.
—
То
јесам
ваш
посао
!
—
одговорити
он
нехајан
,
увидити
да
се
посати
хтети
тако
лако
свршити
како
јесам
мислити
.
—
Чим
се
оженити
,
—
продужити
он
,
поћи
хтети
у
варош
,
отворити
мали
хотел
...
толико
да
се
проћи
вријеме
...
овдје
јесам
силно
досадно
!
па
се
као
замислити
,
и
упрети
прст
у
чела
:
—
овдје
се
морати
човјек
насилу
оженити
...
Блажени
велик
град
!
—
дакле
,
чекати
док
стар
Анта
доћи
!
—
рећи
стар
замислити
.
—
дакако
!
—
А
не
бити
моћи
и
без
он
?
ви
ја
исплатити
,
ја
ви
потврдити
,
па
мирно
!
—
никако
,
док
он
не
доћи
!
—
онда
,
зашто
јесам
долазити
?
—
опазити
шјор
Лук
нестрпљиво
.
—
да
знати
колико
јесам
.
фала
,
фала
!
—
ја
грести
ћа
!
—
рећи
стидљиво
дјевојка
,
кад
она
се
Ива
приближити
и
хтјети
да
нешто
рећи
.
—
Addio
!
—
поздравити
Американац
.
па
се
окренути
дјевојка
:
—
’
ајдемо
,
да
!
—
