зазакон
тај
људи
,
ја
јесам
усвајати
мишљење
свет
.
љубав
јесам
непристојност
,
уметност
беспослица
,
наука
безбоштво
:
истина
јесам
цинизам
,
иако
свет
тврдити
да
јесам
тако
.
јак
човек
не
слушати
шта
хтети
рећи
свет
.
он
завидети
,
сумњати
у
он
;
напуштати
он
.
он
остајати
усамити
,
изнад
амбис
,
али
увек
на
врх
,
обасјати
златан
сунце
талент
,
и
његов
срце
бити
за
сав
што
јесам
добро
и
високо
да
се
не
бити
више
ломити
у
овај
распра
са
сам
себе
;
да
се
не
бити
окретати
у
тај
вечито
исти
круг
и
мислити
на
ствар
који
јесам
он
толико
мучити
,
Кремић
прићи
прозор
и
стати
посматрати
како
се
топити
снег
.
напољу
јесам
бити
светао
дан
.
сунце
јесам
толико
прелазити
плав
небесан
свод
.
тај
више
јесам
бити
онај
варљив
зимски
сунце
који
сијати
а
не
грејати
.
зрак
више
јесам
бити
кос
,
већ
јесам
падати
права
,
у
свој
обновљен
металан
боја
;
миловати
,
грејати
и
уверавати
да
више
хтети
бити
зима
,
да
јесам
мраз
проћи
.
последњи
снег
,
југов
и
сјајан
,
топити
се
нагло
;
из
црн
кор
на
дрвеће
,
који
се
пресијавати
као
лак
,
цурити
јесам
вод
.
црн
цреп
по
кров
од
кућа
се
показивати
при
врх
и
испуштати
лак
,
једва
видљив
пар
.
снег
јесам
све
више
силазити
на
стреја
.
пун
олук
јесам
се
купати
бео
запенушао
вод
.
по
земља
се
правити
бар
,
и
расти
јесам
пролећни
поток
,
који
јесам
се
чути
како
тећи
,
а
још
заостати
снег
се
превлачити
црнкаст
навлака
,
начињен
од
прљотина
и
раскрављен
земља
.
цео
двориште
јесам
бити
потонути
у
блистав
светлост
нов
светлило
и
вући
срце
у
занос
и
песма
сунце
јесам
наваљивати
и
на
прозор
од
канцеларија
,
али
се
овај
једина
противити
пролеће
и
остајати
мрачан
и
суморан
.
окно
јесам
бити
прљав
.
на
фасцикла
се
рогушити
редни
број
.
по
раф
јесам
почивати
дебео
слој
прашина
;
миран
и
неприкосновен
као
господин
Јаков
.
хартија
који
јесам
покривати
заједнички
сто
бити
јесам
измрљан
мастило
и
бурек
.
млад
приправник
зевати
јесам
над
граматика
есперантски
језик
.
господин
Живан
јесам
бити
одвратан
у
свој
чиновнички
господственост
,
а
Оштрило
дубоко
жалостан
онако
нагнути
над
лозов
класни
лутрија
,
из
који
као
да
јесам
хтети
прочитати
тајна
живот
.
-
кад
јесам
идући
вучење
,
господин
Анта
?
-
упитати
он
Милош
,
тек
да
се
нешто
казати
.
-
Шестог
март
-
одговорити
он
Оштрило
,
па
као
продуживати
ток
свој
мисао
,
додати
:
-
аја
,
господин
-
Кремић
,
хиљадити
се
не
стицати
на
поштен
начин
.
Милош
јесам
бити
спремити
један
пошалица
поводом
идући
вучење
,
али
он
овај
Оштрилова
мисао
помести
и
покушати
да
он
поново
завести
у
лавиринт
мисао
о
спољни
и
унутрашњи
живот
који
јесам
он
толико
мучити
.
он
прићи
прозор
поново
.
Осећао
јесам
како
он
бунити
све
у
канцеларија
,
да
он
све
сметати
,
бости
и
досађивати
.
Међутим
,
пролетњи
сунце
он
јесам
звати
напоље
,
у
слобода
и
светлост
.
-
неки
бити
што
бити
!
-
рећи
он
у
себе
,
и
изаћи
из
канцеларија
не
говорити
ником
ништа
.
Сава
се
бити
откравити
,
нарасти
и
јурити
мутан
и
прљав
.
санта
јесам
пловити
полако
.
понеки
од
она
бити
изненадно
потонути
у
вод
који
она
јесам
носити
.
у
сунце
се
местимично
зеленити
трава
,
избијати
из
земља
,
још
мокрити
од
истопљен
снег
.
по
раван
сремски
поље
указивати
се
комад
црн
земља
,
два
три
земуница
,
и
неодређен
окрајак
шум
на
крај
хоризонт
.
у
пристаниште
се
осећати
известан
живост
.
неколико
бродарски
момак
намештати
јесам
штек
за
локалан
лађа
између
Београд
и
Земун
.
у
агенција
паробродски
друштво
јесам
бити
отворен
прозор
и
врата
;
унутра
се
видети
два
униформисан
човек
како
распремати
канцеларија
.
један
амалин
се
сунчати
на
тротоар
,
узјахати
на
сав
самар
.
и
по
улица
се
осећати
велик
живост
него
зимус
.
Пролеће
,
који
се
објављивати
,
уливати
јесам
у
сав
биће
један
нов
сок
који
препорађати
.
груда
јесам
се
ширити
,
срце
куцати
слободан
.
с
кров
се
цедити
леденица
,
умирати
под
дах
сунце
који
она
јесам
миловати
.
Шегрти
јесам
певати
разбијати
лед
по
калдрма
и
брисати
испред
дућан
.
пред
врата
се
пресавијати
нов
еспап
,
нарочито
добавити
за
пролетњи
сезона
.
један
трговац
из
унутрашњост
,
са
астрагански
шубара
на
глава
и
дебео
златан
ланац
на
прса
,
ићи
јесам
средина
улица
,
посред
блато
,
и
плашљиво
се
обазирати
,
као
сеоски
пас
када
залутати
у
варош
.
на
Калимегдан
јесам
општина
већ
бити
метнути
неколико
префарбан
клупа
.
Ђаци
,
гувернанта
и
пензионер
јесам
се
већ
шетати
по
стаза
.
Мијат
чувар
,
одрастао
и
наочит
Црногорац
,
надзирати
јесам
општински
својина
,
пушити
и
важно
лупкати
прут
по
свој
офиксаним
чизма
.
иза
један
киоск
неки
викнути
Кремић
,
и
два
дугачак
нога
,
као
у
шестар
,
подигнути
пред
он
Богдана
Васић
.
-
Знаш
ли
шта
јесам
бити
са
Љубица
?
-
упитати
Васић
Милош
,
сав
блажити
што
он
моћи
да
саопштити
један
новост
.
-
са
који
Љубица
?
-
ах
,
који
Љубица
...
како
да
казати
!
ти
још
крити
Ранковић
љубав
!
она
се
верити
са
један
артиљериски
мајор
.
Милош
се
изненадити
и
махинално
рећи
:
-
тај
јесам
могућно
!
-
веровати
ја
...
како
да
казати
.
немати
ни
добар
сат
како
јесам
доћи
у
препород
њен
вереник
и
дати
оглас
.
да
он
само
видити
!
Што
јесам
чизма
...
како
да
казати
.
Читаву
повест
развести
да
причати
администратор
о
свој
принцип
...
како
да
казати
...
за
брак
.
Муж
требати
...
како
да
казати
...
да
импонирати
у
сав
свој
жена
,
да
она
набити
ђем
на
уста
,
па
кад
џаракнути
,
како
да
казати
...
мамуза
у
лево
,
онда
:
жена
,
на
лево
,
марш
,
кас
!
Пошто
он
проћи
прво
изненађење
,
Кремић
се
ујести
за
усна
,
и
као
у
тежак
тренутак
кад
јесам
писати
драма
и
јесам
себе
честитати
на
издржљивост
,
рећи
горд
и
потресен
:
-
ја
се
дивити
себе
што
волити
лудо
,
против
сав
принцип
,
против
здрав
разум
,
упркос
сав
и
без
нада
на
будућност
.
Богдан
јесам
волети
Милош
одавно
,
без
задњи
намера
и
суревњивост
,
тај
јесам
имати
да
захвалити
тај
дубок
другарски
оданост
што
јесам
у
тај
тренутак
разумети
да
се
овај
новост
јако
коснути
Милошев
срце
.
стога
репортер
препород
покушати
да
загладити
утисак
,
говорити
:
-
како
да
казати
...
можда
јесам
женски
имати
права
.
Шта
сав
моћи
бити
с
Ранковић
у
Лајпциг
!
и
затим
...
како
да
казати
...
поред
живот
идеалан
постојати
живот
материјалан
.
не
требати
се
љутити
...
и
чист
одлука
јесам
везати
за
земља
.
требати
примити
...
како
да
казати
...
живот
јесам
онакав
какав
јесам
.
Милош
тада
пасти
на
ум
Зорка
.
колико
јесам
лаж
,
претварање
и
брига
морал
претрпети
млад
жена
,
само
да
одржати
сан
свој
љубав
.
ваљати
се
прибојавати
мајка
,
требати
јесам
презати
од
суседа
и
осталог
свет
.
њен
живот
јесам
бити
више
живот
него
мучење
,
где
јесам
зависити
све
,
њен
част
и
будућност
,
мајкин
поштовање
и
спокојство
,
само
од
један
изгубљен
писма
или
достава
,
од
један
знак
или
несмишљен
корак
.
и
сад
јесам
оставити
,
јер
поред
живот
идеалан
постојати
живот
материјалан
...
јер
требати
примити
живот
онакав
какав
јесам
.
-
не
,
никада
!
ја
он
никад
хтети
примити
такав
какав
јесам
,
јер
онда
требати
и
ја
да
бити
тако
варљив
,
тако
лажан
,
злочиначки
.
ах
,
тај
живот
јесам
један
разбојнички
комедија
где
мрак
крити
права
бој
ствар
,
а
људи
гаравити
свој
лице
.
у
тај
живот
јесам
слободно
злостављати
,
убијати
...
Кремић
се
бити
ражљутити
и
млатати
рука
по
ваздух
као
да
се
хтети
одбранити
од
утицај
тај
живот
,
који
јесам
као
орлушина
насртати
на
он
.
-
ти
имати
добро
срце
...
како
да
казати
,
Милош
.
А
тај
не
ваљати
,
рећи
он
мирно
Васић
.
-
људи
са
срце
...
како
да
казати
...
патити
уопште
,
јер
јесам
срце
несрећан
другар
у
живот
.
Богдан
хтети
још
нешто
додати
,
али
заћутати
,
бојити
се
да
не
казати
више
него
што
јесам
требати
.
Милош
такође
не
проговорити
више
ништа
.
и
оба
млад
човек
продужити
сав
пут
поред
млад
бор
,
посматрати
један
парац
градски
платно
,
који
се
видети
уврх
стаза
,
и
пратећи
за
себе
сваки
сав
ток
мисао
.
тек
кад
доћи
до
тај
бедем
,
подигнут
од
цигла
,
Милош
прогунђати
за
себе
,
настављати
свој
мисао
:
-
А
ја
јесам
замерати
,
љутити
се
на
ја
...
и
тај
обојити
,
кад
јесам
се
ја
трзати
пред
бизарност
будућност
који
ја
се
отварати
.
А
они
јесам
жртвовати
себе
,
свој
љубав
,
један
за
Лајпциг
,
друго
за
мајорски
еполета
...
и
тај
тако
лако
:
ја
знати
да
од
наш
веридба
хтети
бити
ништа
!
...
да
ли
јесам
могућно
да
се
тај
тако
бедан
,
жалосно
свршити
!
-
како
да
казати
?
-
тргнути
се
Богдан
,
мислити
да
се
Милош
обраћати
на
он
.
-
сав
се
на
овај
свет
жалосно
свршити
:
нов
капут
и
младост
,
нов
банак
и
велик
страст
!
-
тај
ти
јесам
добро
!
-
горко
се
осмехнути
Кремић
.
доле
,
испод
она
,
тећи
јесам
мутан
Сава
.
по
она
јесам
се
видети
комад
лед
.
санта
јесам
пловити
полако
.
изненадно
бити
један
од
она
потонути
у
вод
који
она
јесам
носити
.
глава
Шесто
.
ВЕЧЕ
свенуо
мимоза
.
Сувишно
јесам
што
законодавац
прописивати
казна
за
прељуба
.
незаконит
љубав
садржати
сам
у
себе
свој
казна
.
двоје
заљубљен
живети
јесам
један
поред
други
и
обасипати
се
узајаман
нежност
,
али
јесам
једно
подносити
јарам
сраман
садашњост
,
а
друго
јесам
презати
од
утвара
будућност
.
овај
два
мука
јесам
подржавати
између
Милош
и
Зорка
један
врста
потмуо
непријатељство
,
који
јесам
хтети
признати
ни
сам
себе
.
ипак
,
они
јесам
осећати
да
не
моћи
бити
један
без
други
,
тај
јесам
,
пред
страх
од
развод
и
признање
,
угушивати
овај
осећање
непријатељство
,
доста
сличан
мржња
.
један
вече
седети
јесам
они
у
Зоркин
соба
.
Милош
јесам
држати
глава
над
књига
,
а
млад
жена
јесам
вести
монограм
на
један
сервијета
.
Кремић
јесам
покушавати
да
разумети
смисао
онај
што
јесам
читати
,
али
јесам
очи
узалуд
прелетати
преко
наштампан
ред
,
јер
се
мисао
јесам
дати
везати
за
књига
,
и
лутати
јесам
по
опасан
регион
сумња
и
малодушност
.
-
како
јесам
лепо
кад
овако
заједно
радити
,
-
ословити
он
Зорка
после
дуг
ћутање
.
-
требати
радити
.
рад
крепити
и
уливати
нада
.
-
Мислиш
?
-
упитати
јесам
Милош
расејати
.
-
истина
,
казати
се
да
јесам
рад
сладак
.
и
ја
јесам
тај
понекад
осетити
.
али
,
тај
јесам
неки
сув
задовољство
.
разговор
опет
запети
.
у
соба
настати
тишина
,
који
јесам
нарушавати
само
пуцкање
ватра
у
пећ
.
Кремић
отурити
књига
и
рећи
испрекидано
:
-
Видиш
,
Зорка
,
ја
код
ти
имати
сав
што
ја
требати
...
све
што
јесам
моћи
само
у
сан
тражити
.
ти
јесам
ја
дати
све
што
један
жена
моћи
дати
,
али
...
понекад
,
овако
кад
јесам
нерасположен
,
чинити
ја
се
да
бити
сав
тај
дати
да
се
вратити
у
онај
доба
кад
јесам
бити
ђак
,
живети
без
ичији
помоћ
и
бити
слободан
.
управо
...
-
и
он
застати
.
Милош
јесам
хтети
овај
рећи
;
он
јесам
хтети
да
себе
пребацити
за
овај
зловоља
који
он
јесам
обузимати
поред
сав
добра
што
он
он
јесам
Зорка
чинити
,
али
се
он
не
поправити
,
јер
не
умеде
да
наћи
онај
израз
,
реч
који
јесам
хтети
.
Зорка
оставити
рад
и
погледати
он
замишљено
.
она
хтети
да
сазнати
прав
смисао
овај
реч
.
Чар
радозналост
учинити
јесам
најзад
несрећан
,
што
бивати
увек
при
сав
дубок
истраживање
кад
она
имати
за
предмет
један
љубав
.
-
Шта
ти
сад
недостајати
?
-
упитати
он
она
.
-
ти
имати
место
,
указни
служба
...
-
не
,
Зорка
,
ти
се
варати
.
ја
баш
казати
да
ја
не
недостајати
ништа
.
ја
имати
све
,
топлу
соб
и
ти
.
али
...
ја
јесам
добро
,
осећати
нешто
непријатно
што
хтети
доћи
,
нешто
недостојан
ја
што
ја
убијати
.
па
онда
,
баш
и
тај
место
,
горе
него
и
један
мој
други
...
-
Нешто
се
морати
радити
.
и
раније
,
тај
јесам
бити
изложити
мука
зарада
.
-
да
,
Зорка
,
и
тај
још
какав
мука
!
али
ја
јесам
тај
посао
изгледати
привремен
,
бити
помешати
са
нада
;
ја
јесам
моћи
рачунати
на
нешто
боље
,
на
срећа
!
...
-
А
сад
?
-
упитати
он
драгати
,
и
један
нервозан
осмех
згрчити
њен
усна
.
Милош
не
одговорити
непосредно
на
питање
,
већ
устати
да
запалити
цигара
,
и
као
независан
од
сав
,
прогунђати
као
онај
његов
колега
у
царинарница
што
куповати
лозов
класни
лутрија
:
-
сиромах
...
остати
увек
сиромах
,
какав
понижење
!
-
Милош
,
тај
ја
досад
јесам
никада
рећи
!
-
уздахнути
млад
жена
.
Кремић
осетити
да
Зорка
трпити
ужасно
,
али
нешто
јаче
од
он
,
нешто
себичан
и
фаталан
што
се
борити
и
не
да
се
угушити
,
терати
он
јесам
да
говорити
.
-
бити
миран
!
-
рећи
она
он
,
а
глас
он
јесам
бити
леден
и
сув
.
-
ја
хтети
више
лагати
...
људски
снага
имати
граница
.
ја
јесам
се
сувише
претварати
и
трпети
.
ја
тај
не
моћи
више
.
али
ја
не
замерати
.
тај
јесам
бити
за
ти
.
Зорка
јесам
бледети
и
очекивати
шта
хтети
Милош
рећи
даље
.
-
ја
знати
шта
јесам
сиротиња
,
-
продужити
млад
човек
,
и
осетити
како
он
срце
заиграти
болно
.
-
она
не
допуштати
ништа
,
она
убијати
све
,
љубав
и
породица
;
она
се
потсмевати
чист
мисао
,
рушити
вера
.
Човек
јесам
човек
кад
јесам
сиромах
.
ја
ти
волити
,
Зорка
,
али
овај
јесам
јаче
од
ја
:
ја
се
не
моћи
поново
вратити
у
сиротиња
.
Зорка
не
рећи
ништа
.
она
сагнути
глава
,
заронити
јесам
у
рука
,
и
остати
тако
непомичан
.
тек
с
време
на
време
моћи
се
приметити
како
она
дрхтати
један
парац
хаљина
на
раме
.
Кремић
она
се
приближити
и
покушати
да
она
одвојити
глава
од
длан
,
говорити
она
:
-
за
име
бог
,
Зорка
,
не
бити
такав
.
ја
не
моћи
да
ти
гледати
како
патити
.
ја
јесам
обојити
несрећан
.
љубити
се
и
гледати
да
умањити
мука
један
други
.
да
,
Зора
,
ја
ти
волити
упркос
наш
сиротиња
,
упркос
будућност
који
ми
претити
,
упркос
онај
што
јесам
ти
рећи
,
упркос
сав
најзад
.
млад
жена
јесам
бити
подигнути
глава
и
слушати
он
.
нада
она
се
повратити
:
један
од
онај
луд
нада
који
се
усправљати
и
пред
очитост
.
-
немати
ситуација
који
се
не
моћи
наћи
излаз
,
-
рећи
он
она
благо
.
-
ја
јесам
запалити
у
један
теснац
,
тај
јесам
истина
.
али
ја
не
рећи
да
се
из
он
не
моћи
изаћи
.
водити
ја
куда
хтети
,
али
ја
не
терати
од
себе
.
видити
у
шта
јесам
ствар
...
да
,
љубити
се
и
гледати
да
умањити
наш
мука
.
Милош
још
јесам
добро
знати
да
жена
не
уживати
у
ствар
који
се
крити
и
да
она
срећа
радовати
потпуно
тек
кад
јесам
моћи
саопштити
свако
.
он
учинити
исти
погрешка
који
јесам
дотле
неколико
пута
чинити
тражити
из
њихов
положај
излаз
у
слободан
љубав
.
-
заиста
,
-
рећи
она
он
,
-
ти
претеривати
кад
толико
полагати
на
брак
.
неки
он
бити
наш
циљ
,
али
не
мислити
више
на
он
:
ствар
вредити
само
онолико
колик
она
вредност
ја
придавати
.
јесам
,
ми
делити
светски
и
божји
закон
.
али
,
зар
међу
ми
не
постојати
цео
један
заједница
срце
који
јесам
утолико
узак
,
јак
,
уколико
више
имати
да
прећи
препона
.
-
не
,
не
,
Милош
.
не
сводити
наш
љубав
на
обичан
терање
кер
.
у
она
бити
ја
бити
напросто
одвратан
!
...
ах
,
како
јесам
бедан
срећа
кад
јесам
грешан
,
како
јесам
у
она
сваки
радост
пун
горчина
.
Милош
,
давно
одвојити
од
свој
кућа
и
одрастати
у
друштво
где
се
материјалистички
,
једном
нарочит
материјалистички
схватање
дизати
култ
,
јесам
разумевати
свој
драгана
.
њен
патња
због
недопуштеност
њихов
веза
разумевати
јесам
као
сујета
што
не
моћи
још
рећи
свако
да
јесам
удати
.
стога
се
наљутити
и
прекорно
рећи
:
-
ја
ти
не
разумети
.
кад
ти
чути
да
тако
говорити
,
чинити
ја
се
да
из
ти
сујета
говорити
.
-
не
,
Милош
,
ти
се
варати
.
ако
јесам
икад
толико
желети
да
постати
твој
жена
,
тај
јесам
бити
,
моћи
ја
веровати
,
због
сујета
да
носити
нечији
име
,
ни
ма
из
какав
рачун
.
тај
јесам
бити
само
зато
да
имати
јаван
права
да
живити
поред
ти
.
они
се
погледати
у
очи
.
тај
се
гледати
вечито
несложан
љубаван
дует
,
човек
и
жена
,
човек
који
прија
забранити
љубав
,
јер
он
не
обвезивати
ништа
,
и
жена
који
тражити
признање
и
вечност
свој
осећај
,
јер
јесам
последица
тај
осећај
тежак
и
вечит
.
у
њихов
очи
јесам
отсјајивала
варница
одлучност
да
свако
бранити
сав
захтев
до
крај
.
Зорка
прекинути
мучан
тишина
први
,
и
пребацити
Кремић
да
јесам
постати
равнодушан
према
она
и
да
јесам
више
не
волити
.
она
јесам
бити
жена
,
и
оне
јесам
такав
:
онај
хтети
да
она
људи
избегавати
,
оне
не
веровати
никад
да
људи
који
она
чупати
из
срце
јесам
они
који
она
волити
највише
.
Кремић
не
хтети
да
примити
битак
и
покушати
још
једанпут
да
ствар
легнути
на
миран
начин
.
-
Шта
јесам
ми
вечерас
!
-
рећи
он
.
-
умирити
се
,
Зора
.
ја
ти
волити
из
дно
дух
.
дати
ја
да
пољубити
твој
очи
.
онај
јесам
леп
кад
јесам
љутити
.
млад
жена
не
осетити
дрхтање
Милошев
глас
,
који
јесам
говорити
да
јесам
овај
што
чинити
последњи
напор
за
мир
.
она
јесам
мислити
да
јесам
у
свој
права
и
јесам
разумевати
један
карактер
другачи
од
њен
,
један
начин
осећање
супротан
њен
.
-
ја
јесам
потребно
да
се
надати
нешта
,
-
наставити
она
,
без
обзир
на
шал
о
њен
очи
.
-
и
кад
ти
волити
,
ја
ти
волити
због
тај
што
јесам
,
што
хтети
бити
,
за
будућност
који
јесам
ја
жедан
и
који
ја
моћи
дати
.
не
измицати
ја
твој
рука
.
не
гурати
ја
од
себе
.
ја
хтети
бити
и
сувише
несрећан
ако
се
раздвојити
.
она
јесам
бити
слаб
и
скрушен
;
готово
јесам
молити
,
у
насушан
потреба
један
жена
да
бити
уверити
...
да
бити
уверити
ма
како
,
ма
бити
помоћу
један
лаж
,
и
да
се
извући
из
ситуација
који
она
јесам
притискивати
.
-
неколико
пута
већ
досад
,
кад
ја
се
чинити
да
разумети
да
овај
задатак
тражити
од
ти
много
жртва
,
помишљати
јесам
се
одрећи
једине
срећа
који
јесам
тражити
од
живот
.
ја
не
моћи
трпети
да
се
тај
због
ја
спуштати
на
простачки
посао
и
да
не
добијати
ни
сто
динар
месечно
.
ако
тај
дан
морати
да
доћи
кад
ја
се
требати
ти
одрећи
...
ето
,
ја
хтети
тај
учинити
,
али
,
Милош
,
данас
јесам
још
рано
за
тај
бол
и
не
говорити
ја
да
хтети
тај
доћи
.
Зорка
бризнути
у
плач
.
њен
јецање
се
забадати
као
оштар
мач
у
Милошев
груда
,
и
он
покушати
да
јесам
утешити
.
-
пустити
ја
да
говорити
и
плакати
,
-
одговорити
он
она
грцати
.
-
кад
год
додирнути
овај
осетљив
место
,
ја
се
осећати
увредити
сам
себе
.
тај
јесам
што
ја
ти
не
волити
нити
што
ја
твој
љубав
јесам
довољан
.
твој
љубав
јесам
тако
велик
.
ја
јесам
знати
;
ја
јесам
осећати
.
али
,
прав
разлог
тај
јесам
мој
година
.
тај
јесам
ужасно
.
ти
тек
улазити
у
живот
,
а
ја
,
још
мало
па
хтети
престати
бити
жена
.
Милош
,
Милош
,
шта
моћи
да
радити
?
...
ја
хтети
да
живити
без
твој
љубав
.
млад
жена
уздахнути
дубоко
,
као
кад
неко
метати
на
један
карта
све
што
имати
,
па
продужити
:
-
ја
ти
преклињати
,
ако
ти
овај
брак
много
бринути
,
оставити
он
једном
засвагда
.
ја
он
хтети
више
.
он
ми
јесам
много
пута
мучити
,
дуго
ми
јесам
растављати
и
измамити
ми
јесам
много
суза
.
он
хтети
ми
омрзнути
...
Милош
,
Милош
,
ја
јесам
врло
несрећан
.
Зорка
бризнути
у
још
велик
плач
.
млад
човек
покушати
да
јесам
утешити
.
али
,
овај
пут
не
помоћи
ни
реч
ни
пољубац
.
Зорка
јесам
осећати
да
се
тај
тренутак
одрећи
свега
,
одрећи
онај
што
она
јесам
бити
накнадити
цео
њен
дотадашњи
живот
,
права
да
умрети
поред
Милош
,
на
његов
рука
и
под
његов
име
,
па
се
предавати
плакати
,
у
који
јесам
изливати
сав
свој
разбијен
сан
.
Кремић
јесам
моћи
да
трпити
женски
суза
,
па
да
бити
она
зауставити
,
он
покушати
да
уплашити
Зорка
и
рећи
она
:
-
добро
,
кад
хтети
да
ућутати
,
ја
отићи
у
кафана
.
метнути
шешир
на
глава
и
причекати
да
он
она
казати
да
не
ићи
.
Обуче
капут
,
изићи
у
ходник
,
а
Зорка
не
одговорити
ништа
него
плакати
као
уцвељен
дете
.
кад
се
Кремић
наћи
у
двориште
,
бити
он
срам
да
се
вратити
,
па
поћи
у
варош
,
иако
јесам
имати
намера
.
напољу
јесам
бити
жалосна
и
влажан
ноћ
.
улица
јесам
се
пунити
леден
магла
.
Куће
јесам
ишчезавати
под
овај
сив
покривач
.
један
пас
јесам
лајати
негде
у
даљина
.
у
мистерија
овај
последњи
зимски
ноћ
,
млад
човек
се
још
теже
осећати
.
ваздух
он
јесам
нестајати
и
тежак
магла
он
притискивати
груда
.
пред
очи
се
ништа
јесам
видети
до
неодређен
маса
маглен
сивина
.
ипак
,
он
јесам
корачати
сигуран
корак
и
брзо
,
рисковати
да
сваки
час
лупити
глава
о
какав
дрво
или
електрични
бандера
.
Нешто
дивље
он
јесам
терати
све
даље
од
онај
кућа
у
банатски
улица
,
који
јесам
толико
волети
,
и
шапутати
он
:
-
спасавати
се
...
спасавати
се
.
у
први
мах
јесам
желети
ништа
.
доста
он
јесам
бити
што
јесам
леден
магла
хладити
његов
чела
,
у
који
јесам
борба
мисао
уносити
грозница
.
али
брзо
опустошен
улица
и
влажан
зима
,
у
који
се
чути
само
вика
онај
гладан
пас
,
покварити
он
задовољство
самоћа
.
Кремић
пожелити
да
наћи
који
други
од
тај
пас
који
он
јесам
пратити
жалосним
урлање
...
који
пријатељ
,
други
или
познаник
,
који
хтети
он
упитати
:
како
ти
јесам
,
шта
ти
јесам
?
Ишао
јесам
из
кафана
у
кафана
,
али
,
као
за
пакост
,
ники
јесам
моћи
наћи
.
у
неки
доба
ноћ
,
он
се
решити
да
више
не
тражити
ники
,
ући
у
први
осветљен
кафана
и
поручити
кафа
.
у
кафана
,
противно
наш
обичај
,
јесам
бити
много
свет
.
два
гимназиста
,
озбиљан
лице
и
с
цигарета
у
усна
,
играти
јесам
билијар
.
за
један
сто
,
прекривен
зелен
чоја
,
играти
јесам
један
друштво
домине
.
за
врата
јесам
спавати
Љуба
Чап
,
наслонити
на
штап
и
чешати
се
у
сан
по
потиљак
.
поред
прозор
јесам
промицати
густ
облак
магла
,
као
какав
прљав
подеротина
.
Милош
се
нервозно
вртети
на
столица
и
тражити
да
се
шта
забавити
.
дуго
се
узалуд
мучити
,
док
случајно
не
углед
полициски
гласник
;
у
он
наћи
интересантан
опис
један
коцкар
,
тај
се
удубити
у
читање
.
-
ево
леп
цвеће
!
-
тргнути
он
Сотир
туробан
,
цвећар
,
колега
Кремићев
по
поезија
.
Милош
јесам
познавати
овај
тип
,
као
и
Љуба
Чапа
,
без
који
Београд
изгледати
да
не
бити
бити
Београд
,
и
куповати
он
цвеће
тек
да
он
што
пазарити
и
истерати
један
осмејак
на
суморан
лице
непризнат
песник
.
стога
он
и
сад
рећи
:
-
дед
,
да
видити
шта
имати
?
Цвеће
јесам
бити
свести
и
промрзнути
,
али
Кремић
ипак
одабрати
неколико
струк
мимоза
,
који
се
још
понајбољи
држати
.
Шта
имати
у
цвеће
да
ми
оно
тако
бити
успомена
и
изазивати
сузну
нежност
у
срце
?
Мимоза
јесам
имати
ни
леп
мирис
ни
леп
бој
;
бити
јесам
старати
и
нагњечити
,
па
опет
она
разнежити
млад
човек
дубоко
,
до
срце
.
несвесно
јесам
он
упоредити
са
Зорка
,
његов
драгана
тамо
доле
,
у
непокалдрмисан
улица
,
на
крај
варош
,
и
замало
он
сузити
не
полетети
на
очи
.
тај
цвеће
,
свести
и
промрзнути
,
чинити
он
јесам
нем
и
оштар
прекор
.
он
се
сетити
свега
што
се
десити
вечерас
између
његов
драгана
и
он
.
на
ум
доћи
сав
појединост
њихов
разговор
.
овако
далеко
он
увидити
ништавност
повод
њихов
свађа
,
контрадикција
у
који
јесам
обојити
упадати
,
и
право
Зоркин
да
тражити
вечност
и
признање
свој
љубав
.
млад
песник
саставити
пажљиво
струк
до
струка
,
па
онда
похитати
кућа
.
у
себе
јесам
осећати
неодољив
потреба
да
тесати
и
бити
утешити
,
да
волити
и
бити
волити
,
да
утирати
суза
и
плакати
.
пут
до
кућа
он
јесам
изгледати
као
преко
бео
свет
.
Трчао
јесам
кроз
магла
,
саплетати
се
о
камење
,
посртати
и
падати
,
али
се
дизати
и
хитати
све
више
и
даље
.
у
Зоркин
соба
јесам
бити
светлост
.
сив
магла
,
као
јато
совуљага
,
надирати
јесам
на
њен
прозор
.
Милош
застати
за
тренутак
неодлучан
.
-
како
ли
хтети
ја
дочекати
?
-
запитати
се
он
,
али
прибрати
одлучност
и
поћи
на
врата
.
на
шум
који
јесам
правити
његов
корак
,
Зорка
скочити
са
постеља
и
,
као
ранити
,
обесити
он
се
око
врата
.
-
мислити
јесам
да
ја
се
више
никад
хтети
вратити
,
-
рећи
он
она
,
савлађивати
један
јецај
.
-
о
,
мој
драгати
,
ти
јесам
се
варати
.
никад
ја
хтети
моћи
оставити
ти
.
да
ти
знати
колико
ја
јесам
потребан
твој
љубав
;
да
ти
знати
како
ја
твој
мисао
пратити
и
колико
тај
волити
!
уверити
у
онај
што
јесам
хтети
,
млад
жена
пустити
плач
на
воља
,
и
у
суза
обливати
поново
задобивен
срећа
.
Милош
се
пак
трудити
да
приближити
свој
уста
њен
лице
,
али
јесам
Зорка
упорно
држати
свој
глава
на
његов
раме
и
плакати
све
више
и
сладак
.
дубок
јецај
јесам
потресати
овај
мршав
тело
.
Кремић
она
јесам
преклињати
да
не
плакати
више
и
опростити
он
:
он
јесам
хтети
изићи
,
-
говорити
она
јесам
,
-
он
јесам
чекати
да
он
она
замолити
да
не
излазити
,
да
он
позвати
натраг
.
-
Милош
...
Милош
,
волити
ја
докле
моћи
,
ја
хтети
ти
волети
увек
,
-
одговарати
он
јесам
она
између
два
јецај
.
-
ја
ти
волити
цео
снага
мој
сирот
биће
.
тај
јесам
мој
једини
циљ
у
живот
...
не
бранити
ја
да
плакати
,
ах
,
како
јесам
слатко
и
плаката
на
твој
раме
.
Кремић
јесам
моћи
да
трпити
овај
суза
.
он
јесам
хтети
да
утешити
свој
драгана
.
ах
,
колико
пута
јесам
млад
песник
исмејавати
драмски
јунак
,
романтичан
љубавник
,
који
падати
на
колено
пред
вољен
жена
.
и
сад
,
он
се
,
понизити
као
роб
,
прострети
пред
нога
овај
дете
у
суза
.
-
сирот
срце
,
пустити
ја
да
превијати
твој
рана
,
-
рећи
она
он
,
грлити
њен
колено
,
и
продужити
она
тепати
љубаван
реч
,
нежан
но
ма
један
жена
.
-
не
плакати
,
драгати
,
ја
јесам
створити
један
за
други
,
тај
јесам
мој
анђео
,
мој
добар
вила
,
мој
обећан
рај
,
накнада
мој
живот
;
не
плакати
,
јер
твој
суза
падати
као
кључати
смола
на
мој
срце
...
-
ти
јесам
сав
мој
добро
на
овај
земља
,
Мика
.
ја
немати
ништа
,
ништа
друго
.
Вечерас
јесам
ја
осетити
смрт
...
овде
,
у
мој
глава
.
не
остављати
ја
,
Милош
.
помислити
,
пријатељ
,
како
бити
бити
свиреп
узети
ја
овај
једину
нада
да
хтети
вечито
остати
поред
ти
.
Милош
волити
,
волити
ја
,
волити
ја
много
,
али
не
бити
тужан
.
ево
,
ја
хтети
више
да
плакати
,
мада
јесам
овај
права
сласт
:
плаката
овако
близу
твој
груда
и
срце
.
устати
,
мој
анђео
.
ох
,
како
ја
јесам
тешко
видети
те
да
патити
.
устати
,
Мика
,
и
рећи
да
ја
волити
.
ох
,
како
ти
ја
волити
!
млад
човек
се
подигнути
тек
упола
,
на
колено
,
загрлити
свој
драгана
око
пас
,
и
,
у
екстаза
свој
љубав
,
он
она
рећи
испрекидано
:
-
ја
не
моћи
замислити
,
веровати
ја
,
да
ми
јесам
могућно
постојати
један
без
други
.
тај
и
ја
,
ја
чинити
један
један
.
Наша
будућност
можда
хтети
бити
миран
,
ни
за
ти
ни
за
ја
.
Биће
сиротиња
,
црн
дан
.
али
,
бити
исто
тако
и
срећа
,
те
још
какав
срећа
!
-
твој
срећа
!
...
али
,
док
ја
остати
и
последњи
дах
живот
,
ја
хтети
бити
роб
твој
срећа
,
ја
хтети
ти
дати
све
,
жртвовати
се
цео
за
твој
будућност
.
ја
знати
да
ја
ти
волити
исто
тако
.
Шта
ми
се
тицати
сиротиња
и
други
свет
.
ти
хтети
видети
како
хтети
ја
умести
начинити
тај
срећан
.
овај
два
биће
,
уједињен
права
љубав
,
љубав
који
јесам
начинити
од
сладострашће
и
самопрегоревање
,
дрхтати
јесам
овако
прибити
један
уз
други
у
прохладан
мистерија
овај
магловит
ноћ
на
крај
зима
.
њихов
кожа
се
јежити
и
зуб
јесам
цвокотати
од
хладноћа
,
али
се
они
јесам
моћи
одлучити
да
се
,
ма
и
за
тренутак
,
одвојити
један
од
други
.
-
јесам
ли
,
Мика
,
ти
хтети
ја
задржати
поред
себе
,
ти
хтети
ја
узети
у
свој
кућа
,
код
твој
мајка
и
твој
браћа
.
ја
она
све
волити
,
-
говорити
јесам
Зорка
и
миловати
разбарушен
кос
свој
драгана
.
-
ја
хтети
бити
стар
сестра
мали
Добринка
,
и
они
хтети
ја
сав
волети
.
ја
хтети
имати
један
кућа
,
један
породица
,
ја
хтети
више
бити
сам
.
ја
хтети
имати
много
браћа
...
тај
јесам
бити
мој
жеља
откако
знати
за
себе
.
јесам
ли
,
мој
Мика
,
тај
хтети
ја
волети
увек
,
и
ја
хтети
бити
срећан
сав
заједно
.
рећи
ја
:
да
,
мој
анђео
;
не
говорити
ја
више
:
не
!
Милош
раширити
рука
и
рећи
нешто
.
тај
реч
јесам
постојати
ни
у
који
језик
.
она
јесам
бити
избити
из
дно
груда
,
сам
,
неартикулисан
,
као
уздах
.
али
,
Зорка
она
јесам
разумети
јасније
него
да
јесам
о
она
читав
књига
написати
.
и
млад
жена
се
предати
свој
драгана
сав
,
као
болестан
дете
.
Кремић
јесам
стегнути
на
груда
и
подигнути
са
земља
лако
,
као
да
јесам
од
хартија
.
Осећао
она
јесам
уза
се
сав
уздрхтао
.
његов
широк
мушки
груда
јесам
се
дизати
и
спуштати
један
јак
ритам
.
и
замало
,
овај
два
намучен
дух
увијати
се
као
змија
у
грчевит
и
сладак
занос
свој
љубав
.
-
ох
,
овај
загрљај
,
он
ја
јесам
вратити
све
!
-
рећи
он
Зорка
кад
се
мало
отрезнити
од
пољубац
,
и
мало
помало
,
као
јагње
,
умирити
се
на
Милошев
груди
.
глава
седми
.
два
драма
.
у
свој
соба
са
један
прозор
и
окренут
Дунаво
,
Милош
јесам
разговарати
са
Зорка
шта
хтети
да
обући
.
имати
јесам
један
леп
пепељаст
костим
који
јесам
облачити
недеља
.
али
,
он
јесам
бити
црн
,
те
према
тај
незгодан
за
свечан
прилика
.
стога
јесам
Зорка
наваљивати
на
свој
драгана
да
се
решити
и
обући
реденгот
.
овај
црн
капут
,
који
јесам
још
моћи
да
поднети
пре
година
дан
кад
јесам
покојни
госпа
Селена
приређивати
чај
за
оба
заљубљен
пар
,
сад
јесам
бити
већ
и
сувише
стар
.
Милошев
друг
,
који
јесам
он
располагати
као
свој
имовина
,
не
бити
он
више
моћи
познат
.
један
време
,
млад
песник
јесам
бити
једини
у
сав
клуб
на
универзитет
који
јесам
имати
црн
одело
,
те
он
јесам
морати
позајмљивати
увек
кад
јесам
ко
имати
да
држати
какав
беседа
,
да
предати
венац
или
дочекати
неко
.
тако
се
готово
цео
један
универзитетски
генерација
провући
кроз
овај
капут
,
дело
један
скроман
кројач
из
предграђе
,
и
дати
он
име
:
патриотски
реденгот
.
црн
хаљина
,
који
јесам
некад
давати
тон
озбиљан
и
свечан
,
почети
јесам
бити
да
жут
;
на
дугмић
се
провидети
гвожђе
;
лакат
јесам
бити
излизан
,
а
пеш
погужван
.
да
се
наш
људи
не
бринути
толико
за
насушан
хлеб
,
можда
бити
овај
хаљина
бити
пажљиво
оставити
у
орман
,
као
спомен
на
прошли
борба
и
бивши
одушевљење
;
али
се
код
ми
не
водити
рачун
ни
о
људи
,
а
камоли
о
ствар
,
и
патриотски
реденгот
се
спремати
да
поделити
судбина
сав
капут
и
савити
се
у
какав
телалница
.
и
као
да
он
јесам
хтети
да
засладити
последњи
дан
и
недостојан
крај
,
млад
жена
узити
он
да
он
попеглати
и
спрема
за
још
један
свечаност
.
под
врућ
гвожђе
и
вешт
женин
рука
,
стар
капут
оживити
још
за
један
тренутак
,
као
лабуд
певати
свој
песма
,
и
добити
сав
стар
,
свечан
и
озбиљан
изглед
,
те
се
Милош
решити
да
он
обући
.
имати
јесам
још
време
до
почетак
представа
,
али
се
Кремић
све
чинити
као
да
хтети
да
задоцнити
.
Журио
јесам
Зорка
да
похитати
са
облачење
,
љутити
се
на
дугме
од
кошуља
што
се
јесам
моћи
да
закачити
;
псовати
чивутски
бог
врвца
од
ципела
који
јесам
се
кидати
;
јесам
моћи
да
наћи
четка
да
очистити
шешир
;
кос
он
јесам
падати
на
чела
,
цигара
он
пећи
.
А
кад
јесам
сав
бити
на
сав
место
,
Милош
јесам
ићи
од
сто
до
орман
,
из
соб
у
ходник
,
и
тражити
нешто
што
он
јесам
требати
а
што
јесам
знати
шта
јесам
,
док
се
не
бити
лупити
по
чела
,
по
свој
чела
занесен
од
радост
,
и
рећи
сам
себе
,
као
што
се
некад
шалити
са
друг
из
клуб
:
-
глуп
јесам
као
билијар
!
Зорка
се
спремити
пре
Милош
.
бити
јесам
сав
у
црнина
.
па
ипак
,
тај
црнина
јесам
бити
кокетан
.
велик
шешир
од
црн
чипка
давати
јесам
њен
мали
глава
пуно
неки
веселост
,
отмен
и
жалосне
у
исти
мах
.
испод
врата
она
јесам
стајати
један
једини
накит
-
један
прост
цвет
на
гранчица
,
обоје
од
црн
смиље
-
поклон
који
она
јесам
Милош
донети
из
Ужице
.
хаљина
од
црн
свила
,
сав
у
фалта
,
тек
јесам
додиривати
њен
полуразвијен
груда
,
остављати
до
воља
посматралац
да
она
замишљати
онакав
какав
хтети
,
па
се
онда
стезати
око
витак
струка
и
спуштати
се
ка
земља
слободно
,
али
ипак
тако
да
се
с
час
на
час
сагледати
мали
Зоркин
стопала
,
стегнути
у
плитак
лакован
ципелица
,
по
који
се
лепршати
крај
врвца
од
свила
.
-
ја
јесам
готов
,
-
рећи
она
улазити
у
Милошев
соб
и
навлачити
рукавица
на
рука
,
на
бео
рука
гол
до
лакат
.
кад
јесам
сав
бити
готово
,
Кремић
се
пипнути
за
џеп
,
да
још
једанпут
видити
да
ли
јесам
он
тај
улазница
за
позориште
,
окренути
се
неколико
пута
по
соба
,
као
да
се
питати
:
јесам
ли
још
шта
заборавити
,
и
изићи
за
Зорка
.
Милош
се
јесам
никад
учинити
Позоришни
трг
тако
светао
као
тај
вече
.
осветљен
прозор
на
позоришни
зграда
,
богенлампе
пред
улазак
у
Позориште
,
на
Коларац
и
управа
фонд
,
велик
сијалица
на
Позоришној
кафана
,
четири
фењер
око
Кнежев
споменик
,
и
неколико
велик
улични
лампа
који
јесам
се
случајно
сусретати
на
овај
место
,
давати
јесам
овај
мали
трг
светлост
у
изобиље
и
претварати
он
у
великоварошки
крај
.
кола
јесам
јурити
за
кола
.
тротоар
јесам
бити
пун
свет
.
калдрма
јесам
одјекивати
од
коњски
копита
.
два
трамвај
јесам
стварати
још
велик
забуна
.
Шум
гомила
јесам
опкољавати
Позориште
.
врата
на
улазак
јесам
бити
закрчен
.
свет
се
склањати
само
кад
бити
бити
какав
госпа
,
огрнути
тежак
огртач
од
свила
и
крзно
,
сићи
са
фијакер
.
-
добар
вече
...
и
ви
у
позориште
?
-
здраво
,
здраво
...
Велизар
!
-
знати
ли
се
ко
јесам
писац
?
-
немати
много
личност
...
неки
извежбан
перо
!
-
Видећемо
...
видети
!
драма
јесам
тежак
ствар
.
Наше
друштво
не
давати
материјал
за
...
-
Е-еј
!
с
пут
!
-
викати
јесам
корпулентан
и
званичан
позоришни
жандарм
.
и
поново
бити
се
појавити
какав
госпа
лако
потскакивајући
са
фијакер
,
као
да
се
родити
у
он
,
док
се
гомилати
побожно
склањати
и
отварати
пут
свила
и
крзно
.
Зорка
се
прибијати
уз
Милош
.
овај
госпођа
у
скупоцен
одело
,
фијакер
,
цилиндар
,
цвикер
и
овај
гомила
који
јесам
журити
на
сав
страна
око
она
,
плашити
јесам
јесам
.
Чинило
она
се
да
јесам
сав
очи
упрети
на
она
двоје
,
и
да
се
хиљаду
рука
дигнути
да
она
узети
њен
вереник
,
који
јесам
поред
она
корачати
блед
и
унезверен
.
сасвим
ниско
,
да
се
једва
чути
,
она
се
обратити
Кремић
:
-
ти
ја
волити
?
...
ах
,
опростити
ја
што
тај
тај
питати
још
и
данас
,
јер
ја
јесам
потребно
да
ја
тај
потврдити
,
да
ја
уверити
да
јесам
тај
извесно
.
да
знати
како
јесам
понекад
жедан
извесност
.
место
одговор
,
Милош
јесам
узити
под
рука
.
многи
у
тај
гомила
јесам
он
познавати
,
али
се
млад
човек
не
побојати
пакосних
осмех
,
већ
уздигнут
глава
повести
свој
вереница
кроз
цео
тај
свет
.
стар
зграда
народни
позориште
бити
јесам
тај
лет
оправити
.
златан
бој
јесам
дрхтати
на
стуб
,
недавно
премазан
.
слика
велик
људи
по
галерија
бити
јесам
поново
нацртати
.
нов
кадифа
се
пресијавати
по
балкон
и
ложа
.
обновљен
слика
Кнез
Михаила
достојанствено
се
дизати
изнад
бина
.
са
велик
таван
јесам
висити
позлаћен
лустер
с
многобројан
светлило
и
плавити
дворана
талас
бриљантан
светлост
.
Кремић
јесам
са
свој
место
,
који
јесам
бити
с
крај
један
од
последњи
клупа
у
партер
,
посматрати
осветљен
дворана
.
Позориште
се
брзо
пунити
.
Ложе
јесам
бити
заузети
све
.
у
фотеља
јесам
се
сијати
парадне
еполета
официр
.
на
трећи
галерија
се
видети
венац
чупав
глава
,
који
јесам
,
усхићен
и
радознао
,
буљити
очи
у
дубина
партер
.
у
један
ложа
први
галерија
Милош
спазити
уредник
препород
и
изненадити
се
,
јер
јесам
господин
Стајић
врло
ретко
одлазити
у
позориште
.
Бивши
сарадник
поменут
листа
притискивати
јесам
леви
рука
срце
,
који
јесам
јако
лупати
од
велик
узбуђење
.
на
естрада
од
оркестар
се
појавити
капелник
.
његов
штапић
описати
један
кратак
лук
по
ваздух
,
и
оркестар
засвирати
један
познат
српски
марш
.
млад
песник
осетити
да
јесам
најзад
доћи
час
правда
.
бити
он
јесам
јасно
да
јесам
овај
капелник
што
седити
на
узвишен
место
због
он
;
због
он
и
цео
овај
гомила
свет
,
богат
и
отмен
,
онај
низ
кола
пред
позориште
,
онај
сјајан
еполета
у
први
ред
и
венац
чупав
глава
на
трећи
галерија
,
због
он
и
овај
музика
,
чији
се
свечан
тон
разлегати
чак
горе
до
позлаћен
лустер
.
завеса
се
почети
дизати
.
у
позориште
настати
тишина
.
само
јесам
,
овде
онде
,
трептати
онај
несхватљив
жагор
који
се
чути
кад
се
гомилати
изненадно
ућутати
.
сцена
јесам
претстављати
скроман
салон
један
чиновнички
породица
.
јесам
бити
свега
што
јесам
Милош
хтети
,
а
бити
јесам
дометнути
понешто
што
јесам
бити
нигде
назначити
.
пасти
први
реч
,
обичан
,
свакодневан
.
конверзација
почети
.
један
се
појава
свршити
.
на
бина
се
појавити
један
нов
лице
.
Реченице
постајати
маркантан
,
смисао
схватљив
.
глумац
јесам
играти
са
пун
воља
.
Милош
претрпити
један
мало
разочарење
.
дијалог
,
који
јесам
он
изгледати
гладак
кад
она
јесам
стварати
,
чинити
јесам
он
се
сад
на
много
место
неприродан
и
рапав
.
глумац
јесам
истицати
ствар
који
јесам
сматрати
за
споредан
,
а
многи
реченица
,
за
који
јесам
мислити
да
она
нагласити
главну
мисао
,
прелазити
јесам
лако
,
као
преко
ситница
.
и
цео
ствар
који
се
одиграти
на
бина
изгледати
он
јесам
у
многи
друкчији
него
што
она
јесам
замишљати
кад
она
јесам
писати
.
публика
јесам
одобравати
глумац
.
сцена
за
сцена
се
одигравати
.
Милош
се
постепено
навикавати
на
овај
неочекиван
промена
свој
дело
.
Речи
,
задахнути
цео
темперамент
глумац
,
звонити
јесам
добро
.
-
јесам
никад
мислити
шта
јесам
на
ти
лепо
,
-
чути
се
дрхтав
глас
први
позоришни
љубавник
.
-
јесам
ли
тај
твој
очи
,
твој
глас
?
...
ја
не
знати
.
ти
ја
се
допадати
сав
.
Чин
се
примицати
крај
.
радња
јесам
бити
тек
почети
,
али
се
већ
загонетка
живот
постављати
и
осећати
се
смртоносан
задах
сфинкс
.
-
о
,
мој
драг
љубити
,
-
тепати
јесам
јунакиња
драма
,
и
кроз
сав
осмех
пуштати
да
синути
варница
један
скривен
суза
,
-
ти
знати
добро
зашто
те
ја
волити
...
ни
због
шта
други
већ
због
ти
сам
.
ја
ти
волити
за
сав
срећа
који
јесам
ја
дати
...
који
јесам
ја
открити
у
живот
,
дотле
тако
пуст
и
жалосном
.
ја
ти
волити
,
мој
племенит
пријатељ
,
због
твој
дух
,
прав
и
чист
;
ја
ти
волити
због
твој
замршен
кос
,
због
тај
необријан
брада
који
ја
бости
,
и
због
још
много
други
којешта
.
тај
јесам
леп
у
онај
што
ја
јесам
живот
дати
.
од
дан
кад
јесам
ти
познати
...
нарочито
од
тренутак
кад
јесам
постати
твој
,
мој
живот
бити
нов
,
и
онај
срећа
који
јесам
дотле
само
сањати
,
ја
јесам
проживети
са
ти
,
у
твој
наручје
.
ја
осећати
како
ти
волити
.
ево
,
овде
у
груди
.
тај
бол
...
али
,
тај
јесам
сладак
бол
.
не
остављати
ја
,
мој
душа
,
јер
ја
хтети
моћи
живети
без
ти
.
кад
се
завеса
спустити
,
галерија
јесам
бити
већ
освојити
.
партер
и
ложа
јесам
се
држати
још
скептички
.
-
Шта
велим
?
јесам
рђаво
?
-
Сиже
јесам
наш
,
а
нов
...
љубав
према
газдарица
.
досад
ићи
,
видети
како
хтети
продужити
.
-
први
чин
јесам
код
наш
писац
увек
добар
!
-
јесам
рђав
овај
мали
удовица
жандармеријски
капетан
...
интрига
се
већ
постављати
:
они
се
сувише
волити
да
се
љубав
моћи
отказати
,
а
удовица
јесам
одвити
рђав
партија
да
се
млад
техничар
решити
на
брак
и
драма
претворити
у
комедија
.
-
карактер
јунаков
јесам
оцртати
снажно
.
само
...
мало
јесам
претеран
поета
за
један
техничар
.
-
Одлична
ствар
,
а
,
крња
?
-
рећи
један
шегрт
свој
колега
,
силазити
с
трећи
галерија
и
бришући
рукав
нос
.
други
чин
јесам
бити
јак
од
први
.
из
тих
реченица
,
ненамештен
сцена
,
и
из
цео
један
болан
љубав
који
се
борити
да
помирити
сав
живот
са
живот
који
она
јесам
окружавати
,
излазити
јесам
на
видик
,
мало
помало
,
али
сав
јасније
,
утвара
крвожедан
сфинкс
.
љубавник
јесам
већ
јаукати
:
-
овај
биће
који
се
неприличан
називати
ближњи
постајати
ја
несносан
.
сит
јесам
овај
Београд
,
овај
чопор
крупан
и
ситан
пас
који
се
отимати
око
исти
кости
.
ја
бити
бежати
од
она
и
њихов
урлање
,
и
отиснути
се
не
знати
ни
ја
где
...
само
далеко
,
што
даље
са
ти
,
у
живот
истина
и
правда
.
-
ох
,
тај
ја
и
мој
сан
,
-
одвраћати
јесам
драгана
.
-
како
бити
ја
тек
желети
отићи
негде
с
ти
,
остати
увек
поред
ти
и
љубити
ти
без
зазор
и
слободно
.
овај
скривање
бацати
таман
сенка
на
цео
мој
срећа
.
спољни
живот
,
тај
живот
који
она
јесам
окружавати
и
јесам
хтети
водити
рачун
о
њихов
сопствен
живот
,
стезати
се
све
више
као
обруч
,
као
један
велик
грч
,
и
мучити
она
све
јаче
.
глумица
који
јесам
играти
јунакиња
проживљавати
јесам
,
заједно
са
она
,
њен
мука
.
тај
јесам
бити
истински
плач
;
правити
јесам
бити
њен
суза
,
и
природно
јесам
дрхтати
њен
глас
кад
јесам
говорити
:
-
против
ми
јесам
твој
кућа
и
друштво
,
мој
година
и
твој
будућност
.
ја
јесам
мали
и
сирот
.
против
ми
јесам
најзад
цео
свет
.
ја
знати
да
ја
ти
волити
и
да
јесам
готов
да
претрпити
све
у
име
наш
љубав
.
али
,
ја
хтети
да
ти
патити
,
ја
бити
хтети
да
ти
видити
срећан
,
ја
хтети
да
се
у
име
мој
одрицати
твој
срећа
.
Шта
да
радити
?
Кажу
да
јесам
бог
добар
и
правичан
.
али
,
зар
он
моћи
допустити
да
ја
остати
несрећан
кад
не
чинити
зло
ники
?
о
,
Божа
милостиња
,
сажаљење
,
Божа
правда
,
тај
који
управљати
свет
и
човечанство
,
научити
ја
шта
да
радити
.
Речи
глумичин
јесам
падати
у
мртав
тишина
у
позориште
.
ники
јесам
покушавати
да
што
казати
или
запљескати
.
као
окаменити
,
лице
јесам
бити
упрети
у
бина
чак
и
кад
завеса
почети
да
се
полагано
спуштати
.
гледалац
јесам
несвесно
упирати
очи
у
спуштен
платно
,
као
да
јесам
из
он
хтети
да
прочитати
одговор
на
питање
управљен
бог
,
на
питање
од
који
јесам
зависити
живот
два
божји
створ
,
два
човечји
дух
.
тек
дуго
после
спуштање
завеса
чути
се
један
пљесак
рука
,
затим
други
,
а
за
овај
трећи
,
и
најзад
цео
висок
дворана
народни
позориште
одјекивати
јесам
од
аплауз
.
с
час
на
час
се
чути
усклик
:
"
писац
!
"
али
,
тајанствен
писац
јесам
остајати
веран
свој
реч
и
,
невидљив
,
непознат
,
ћутао
јесам
мирно
иза
многобројан
леђа
који
јесам
он
бити
окренути
.
Зорка
јесам
са
сладак
узбуђење
пратити
развој
први
два
чин
.
тај
догађај
јесам
бити
њен
догађај
;
сав
тај
појединост
,
ситница
,
поклон
,
пољубац
,
цвеће
и
уздах
припадати
јесам
она
;
она
јесам
бити
тај
пријатељица
који
тесати
,
она
јесам
говорити
тај
реч
који
сад
стотина
гледалац
слушати
.
-
не
бунити
се
против
живот
,
драгана
.
Баш
и
да
јесам
тај
што
казати
,
зар
ми
он
јесам
дати
онај
што
јесам
леп
,
наш
љубав
?
Шта
ми
се
тицати
пустиња
,
кад
ми
љубав
нудити
зелен
оаза
који
освежавати
поветарац
занос
и
радост
.
твој
љубав
јесам
леп
и
истинит
награда
за
мој
живот
,
усамљен
и
тежак
.
ја
јесам
толико
жудети
за
један
права
љубав
да
јесам
умети
ценити
колико
требати
.
ох
,
ја
хтети
умести
сачувати
и
повећати
овај
што
ја
јесам
бог
дати
.
истина
,
ја
ти
не
доносити
ништа
више
до
мој
срце
,
али
ја
хтети
умести
да
ти
разумети
и
потстицати
.
ја
хтети
се
посветити
твој
дело
.
ти
јесам
потребно
да
имати
један
биће
уза
себе
.
ја
хтети
ти
помагати
у
твој
посао
.
Начинићу
ти
кућа
пријатан
,
да
хтети
ти
се
милити
наш
огњиште
.
ти
хтети
видети
...
наш
хтети
живот
бити
леп
.
али
,
овај
јесам
бити
већ
последњи
ведар
тренутак
,
и
загонетка
живот
,
загонетка
који
убијати
,
постављати
се
јасно
и
неодложан
:
једно
се
морати
жртвовати
,
да
бити
друго
моћи
живети
.
и
драмски
јунакиња
јесам
болно
јецати
:
-
ја
не
видити
у
будућност
могућност
спасење
за
ми
обојити
.
ти
или
ја
,
један
од
ми
двоје
мора
се
жртвовати
за
други
,
жртвовати
се
сасвим
.
један
од
ми
морати
се
одрећи
живот
,
да
бити
живети
друго
,
један
од
ми
морати
се
склонити
,
да
бити
начинити
место
други
.
Иначе
,
ја
не
видити
друго
ништа
до
очајање
и
срећа
.
ја
јесам
стар
и
мање
вредан
...
на
тај
реч
,
Зоркин
лице
се
обући
у
свечан
строгост
један
мртвац
,
и
тако
остати
до
крај
представа
.
тек
у
тренутак
кад
при
свршетак
драма
јунакиња
,
да
бити
се
склонити
са
пут
срећа
свој
драгана
,
прекид
сав
живот
самоубиство
,
Зорка
крикнути
.
цео
свет
чути
овај
врисак
,
али
ники
тај
не
бити
чудно
.
илузија
драма
бити
јесам
готово
потпун
.
и
у
сјајан
дворана
народни
позориште
се
збити
још
један
драма
,
један
од
онај
драма
кратак
,
дубок
и
изненадан
који
јесам
још
болан
баш
због
тај
што
се
дешавати
међу
позлаћен
стуб
и
што
ништа
не
утицати
на
задовољство
и
светковина
присутан
.
Дрхтећи
сав
,
Зорка
покушати
да
скинути
рукавица
,
мислити
да
она
она
сметати
.
али
јесам
узити
бити
много
тежак
,
неразрешљив
и
несавладљив
.
судба
који
требати
да
се
поклонити
показати
она
се
јасно
,
и
млад
жена
почети
да
осећати
мука
и
губљење
свест
,
онај
мука
који
почињати
од
крај
прст
где
се
сав
нерв
широк
и
губити
.
она
клонути
и
спустити
глава
на
наслон
предњи
клупа
,
са
жеља
да
умрети
.
завеса
се
већ
бити
одавно
спустити
.
публика
јесам
бити
устати
на
нога
и
бурно
пљескати
.
галерија
јесам
грмети
:
-
писац
,
пи-
са-
ац
!
одавно
се
у
храм
српски
Талија
,
навикнути
на
патетички
шупљина
и
патриотски
декламација
,
јесам
чути
овакав
реч
,
смести
и
простити
,
нити
јесам
се
видети
веран
слика
људски
бол
који
јесам
погађати
права
у
срце
.
свет
јесам
бити
као
опити
.
и
у
Милошев
глава
се
вртети
.
јесам
разазнавати
шта
се
око
он
догађати
.
Чуо
јесам
неки
страшан
лупа
.
пред
очи
он
јесам
све
излазити
опточен
дугин
боја
.
видети
јесам
да
неки
људи
скакати
са
седиште
.
хтети
и
он
да
тај
урадити
.
али
,
у
тај
тренутак
почети
да
се
око
он
окретати
дворана
,
и
он
инстинктивно
изаћи
у
ходник
.
хладан
ваздух
споља
он
освежити
одмах
.
он
се
мало
прибрати
,
и
пун
радост
што
јесам
слушати
како
избијати
час
дугоочекиван
победа
,
похитати
на
бина
.
овде
јесам
призор
бити
сасвим
друкчији
.
један
ватрогасац
,
са
шлем
на
глава
,
стајати
јесам
поред
врата
и
мирно
гледати
шта
се
око
он
дешавати
.
глумац
јесам
се
пресвлачити
.
један
маскиран
глумица
јесам
тражити
нешто
на
бина
.
редитељ
јесам
псовати
неки
позоришни
момак
.
од
сфинкс
јесам
бити
ни
трагати
.
само
јесам
управник
,
човек
са
француски
брада
и
женски
глас
,
трчати
од
глумац
до
глумица
,
трзати
она
за
хаљина
и
викати
:
-
писац
,
писац
!
-
ја
јесам
писац
,
господин
управник
.
управник
он
погледати
зачудити
.
познавати
јесам
Кремић
из
препород
.
-
Честитам
,
господин
-
Кремић
!
...
господин
редитељ
.
.
.
редитељ
,
еј
,
брзо
,
објавити
публика
да
јесам
писац
комад
наш
млад
песник
,
Милош
Кремић
.
редитељ
наместити
јак
од
капут
,
узити
парац
бео
хартија
,
и
,
у
поза
претседник
министарство
,
изићи
пред
публика
на
мали
завеса
,
па
објавити
ко
јесам
писац
.
као
одговор
,
дворана
загрмети
још
јаче
,
и
у
гомила
разнолик
глас
разумевати
се
само
један
огроман
:
-ац
.
велик
завеса
се
дигнути
.
Милош
Кремић
се
наћи
јесам
на
бина
пред
један
безобличан
црн
маса
,
који
јесам
покретати
хиљада
рука
и
осмехивати
се
.
млад
човек
бити
се
нагнути
наиван
.
Очи
јесам
он
светлуцати
благо
,
као
у
млекаџиски
коњ
.
Гвожђе
на
дугме
његов
реденгот
се
сијати
.
из
дворана
јесам
ударати
јак
врућина
.
затим
се
нешто
црно
скотрљати
пред
он
,
дворана
ишчезнути
,
и
пред
он
се
појавити
поново
човек
с
француски
брада
,
који
он
јесам
стезати
рука
и
говорити
:
-
Честитам
,
млад
човек
!
Кремић
одлакнути
као
да
он
се
тежак
терет
свалити
с
груда
.
завеса
јесам
бити
спуштен
.
на
бина
потрчати
цео
онај
литераран
и
политички
полусвет
што
се
кретати
између
Москва
и
Позоришне
кафана
,
и
стати
се
руковати
с
Милош
.
Међа
она
јесам
највише
бити
гимназиски
професор
.
Кремић
јесам
збуњено
одговарати
на
многобројан
питање
и
трудити
се
да
бити
љубазан
са
сваки
,
а
у
себе
се
питати
:
-
јесам
ли
овај
победа
?
...
слава
?
...
како
јесам
несносан
!
из
тај
он
тргнути
један
рука
који
се
спустити
на
његов
рам
:
-
твој
вереница
јесам
...
како
да
казати
...
врло
тешко
.
нов
бесмртник
јесам
бити
све
ни
чути
шта
он
Богдан
казати
,
али
на
помен
његов
драгана
,
он
потрчати
к
она
као
без
дух
.
глава
осми
.
последњи
НЕЖНОСТИ
.
тај
се
десити
у
почетак
пролеће
,
кад
јесам
врабац
скакутати
по
поље
,
пун
слама
.
Зорка
јесам
распремати
кућа
тај
дан
као
да
хтети
у
она
живети
читав
вечност
.
уредити
јесам
Милошев
књига
,
очистити
он
пепеоница
и
метнути
он
на
сто
један
писма
који
он
јесам
доћи
тај
јутро
.
ники
јесам
моћи
посумњати
у
страшан
одлука
који
се
бити
усадити
у
њен
срце
од
онај
тренутак
кад
она
јесам
припасти
мука
у
позориште
.
њен
бледолик
лице
јесам
чувати
онај
птичији
озбиљност
као
у
дан
свој
кратак
срећа
.
на
пролетњи
сунце
јесам
се
сијати
опајан
зид
и
обрисан
под
.
Чист
намештај
јесам
мирисати
и
смешити
се
као
да
очекивати
званица
.
благ
поветарац
јесам
пиркати
кроз
отворен
прозор
с
Дунаво
.
с
он
јесам
наваљивати
на
соб
и
бакаран
пролетњи
сунце
,
који
сејати
са
себе
грозница
и
црн
мисао
.
Зорка
се
бити
налактити
на
прозор
и
гледати
у
пучина
бистар
ваздух
који
се
таласати
пред
она
.
она
јесам
хтети
да
још
једанпут
видити
тај
велик
пејзаж
који
она
јесам
тешити
у
ранијим
дан
самоћа
и
урамљивати
цео
година
дан
њен
љубав
.
-
како
јесам
живот
чудан
!
...
како
јесам
ја
чудан
!
...
како
јесам
сав
чудно
!
...
-
мислити
јесам
она
несвесно
.
огроман
и
сјајан
маса
вод
,
бео
као
никад
,
ширити
се
достојанствено
између
два
обала
.
иза
Дунаво
се
дизати
погорушани
шумарак
.
овде
онде
зеленити
јесам
се
врба
,
видети
се
блед
рит
и
беласати
се
пролетњи
језерце
.
-
један
завеса
падати
...
Човек
се
губити
.
Ништа
се
не
знати
о
он
,
и
сав
пролазити
...
с
овај
страна
џиновски
река
обала
јесам
бити
као
обријати
.
по
голој
земља
се
вући
неки
мокар
слама
и
остатак
воден
шљам
.
тек
од
железнички
насип
,
који
везивати
кланица
са
Станица
,
показивати
се
знак
живот
,
заоран
њива
и
расут
кућа
,
и
умножавати
се
утолико
више
уколико
јесам
се
приближавати
варош
.
у
високо
,
бескрајан
небо
штрчати
јесам
витак
фабрички
димњак
.
из
она
јесам
избијати
сив
дим
,
полако
,
не
журити
се
,
и
губити
се
у
бездан
бистар
ваздух
.
Зорка
јесам
посматрати
овај
сив
прамен
,
посматрати
она
јесам
како
се
дизати
и
губити
,
и
мислити
:
-
куд
они
ићи
?
Шта
бивати
с
она
?
...
ники
не
бринути
за
она
,
и
други
прамен
се
журити
да
заузети
њихов
место
,
па
после
...
да
се
и
они
изгубити
,
неповратан
и
неожаљен
.
улица
јесам
звиждукати
један
радник
,
један
од
онај
раднички
тип
који
носити
реденгот
,
имати
велик
брк
и
аранжирати
кадрил
на
забава
.
-
где
јесам
ја
видети
овај
човек
?
...
у
реденгот
и
с
велик
брк
?
-
запитати
се
Зорка
.
млад
жена
се
сетити
Пера
Јагодић
,
сарачки
мајстор
у
,
родом
из
Бежаније
...
"
знати
,
овде
преко
"
;
и
пред
она
се
појавити
,
изненадно
у
цео
опширност
,
њен
први
рандеву
са
Милош
крај
мртвачки
одар
Анђин
.
успомена
,
питање
и
размишљање
полетети
на
њен
душа
као
црн
птица
,
али
она
махнути
рука
по
чела
и
удаљити
се
са
прозор
.
-
Нашто
губити
време
!
-
рећи
она
у
себе
.
-
Већ
јесам
десет
сат
.
требати
се
журити
.
она
сести
за
сто
,
отворити
дивит
,
узити
перо
и
потражити
хартија
.
сав
овај
мали
појединост
чинити
јесам
она
се
живити
створ
према
који
требати
поступати
пажљиво
.
на
исти
хартија
,
опточен
црн
боја
,
она
јесам
писати
некад
она
дугачак
писма
свој
драгана
у
Ужице
.
овај
хартија
она
изазивати
гомила
успомена
на
протекао
година
дан
,
на
њен
љубав
,
на
њен
драгана
и
мајка
,
на
младост
и
детињство
,
и
за
часак
,
пред
она
се
појавити
цео
њен
живот
,
очистити
од
туга
и
тежак
тренутак
,
онакав
какав
се
он
јављати
у
успомена
.
Зорка
јесам
изгубљено
гледати
у
рупица
од
перо
који
јесам
хтети
потписати
свој
смртан
пресуда
,
и
јесам
се
моћи
одлучити
да
јесам
напунити
мастило
.
-
Шта
ли
јесам
мислити
радник
који
јесам
правити
овај
перо
?
-
премишљати
јесам
она
.
-
какав
ли
јесам
мука
пунити
његов
срце
?
...
ах
,
бесмислица
!
перо
као
и
остати
перо
!
ја
јесам
кукавица
.
требати
се
журити
.
Зорка
снажно
замочити
перо
у
мастионица
,
и
почети
писати
брзо
,
као
да
се
бојати
да
јесам
ко
не
спречити
:
"
драг
мој
Милош
,
знати
да
хтети
ти
јако
изненадити
овај
писма
кад
он
добити
.
бојити
се
да
ти
он
много
не
забринути
.
али
,
не
бојити
се
,
не
бринути
се
.
ствар
јесам
толико
важан
,
и
сав
хтети
бити
свршен
кад
он
бити
читати
.
"
кад
завршити
овај
реченица
,
млад
жена
осетити
да
јесам
нешто
стегнути
у
грло
.
она
пинути
мало
водити
и
наставити
:
"
молити
ти
,
бити
миран
,
и
стрпљиво
прочитати
писма
до
крај
.
ја
ти
волити
више
него
икад
,
и
желити
тај
срећа
.
твој
добро
јесам
бити
одувек
сан
мој
живот
.
ја
јесам
мислити
,
Милош
,
да
ти
моћи
усрећити
,
и
зато
јесам
искрено
желети
да
бити
твој
жена
.
али
,
сад
видити
да
ти
ја
моћи
донети
само
несрећа
.
пут
који
ићи
постати
јесам
опасан
.
ти
више
он
не
смети
ићи
.
ја
јесам
бити
успавати
наш
савест
,
да
бити
послушати
наш
срце
.
срце
јесам
рђав
саветник
.
онај
јесам
умести
да
сакрити
опасност
зло
под
заводљив
облик
сладак
мисао
