,Стана
је
нерадо
гледала
своју
снаху
.
Она
ју
је
управо
омрзнула
,
и
никад
је
више
није
могла
заволети
.
Често
ни
самој
себи
није
умела
да
даде
разлога
,
од
куда
та
,
толика
мржња
њена
према
Ради
,
јер
се
после
потпуно
уверила
,
да
је
неоснована
била
она
црна
сумња
њена
,
која
је
ишчезла
,
готово
у
исто
време
,
кад
се
појавила
.
А
Миша
,
тај
мучни
болесник
,
гледао
је
у
Ради
свога
анђела
,
јер
га
је
она
,
са
његове
преданости
њој
,
волела
,
чувала
и
неговала
као
мало
дете
,
па
је
то
чинила
чак
и
онда
,
кад
је
Миша
својом
несрећном
болешћу
био
досадио
свима
својима
у
кући
.
Са
тога
је
и
Стана
трпела
Раду
,
коју
су
сви
остали
кућани
,
волели
и
поштовали
.
Али
,
Стана
је
трпела
Раду
само
дотле
док
Миша
није
,
после
дугогодишње
брижљиве
неге
Радине
,
оздравио
...
Да
,
оздравио
...
али
на
несрећу
:
и
своју
,
и
Радину
,
и
материну
и
очеву
;
а
на
срамоту
кућа
зетова
и
сестара
својих
.
Јер
,
од
дана
његова
оздрављења
и
опорављења
,
Рада
није
више
била
потребна
овој
неблагодарној
,
чудној
кући
.
Њу
је
Стана
осећала
као
баласт
,
који
њен
јединац
Миша
,
сада
здрав
и
румен
,
вуче
за
собом
;
и
,
она
је
најпре
„
планирала
“
,
а
после
приступила
извршењу
своје
намере
:
да
свога
сина
и
своју
кућу
курталише
Раде
.
Још
једно
осећање
,
између
осталих
,
опредељивало
је
Стану
да
остане
непоколебљива
у
својој
одлуци
,
и
то
осећање
гонило
ју
је
силио
и
неодољиво
,
да
извршење
те
своје
одлуке
убрза
.
Мислила
је
,
и
дању
и
ноћу
,
на
онај
,
за
њу
срећан
дан
,
када
ће
видети
своју
кућу
и
свога
сина
,
ослобођена
свих
конвенционалних
обзира
,
и
кад
и
њему
и
њој
,
стајати
на
слободан
избор
пуно
девојака
,
жељних
да
се
назову
женом
богатога
Мише
,
између
којих
је
,
на
једну
нарочито
већ
бацила
око
,
с
надом
да
ће
она
усрећити
њенога
јединца
породом
,
који
се
од
Раде
,
већ
одавно
,
није
више
могао
очекивати
.
У
првим
годинама
својега
брака
са
Мишом
,
Рада
је
имала
двоје
деце
.
Прво
дете
умрло
јој
је
у
трећој
години
,
што
јој
је
донело
пуно
прекора
и
горких
часова
од
свекрве
и
заова
,
које
су
у
свакој
немилој
појави
и
догађају
,
умеле
да
нађу
њену
кривицу
,
је
је
Рада
,
од
тада
нарочито
,
својој
свекрви
била
увек
—
само
за
то
крива
што
је
жива
.
Кад
је
са
другим
дететом
била
у
велико
под
бременом
,
њу
,
једне
ноћи
,
пробуди
из
дубоког
сна
страховита
рика
Мишина
.
Скочив
из
постеље
,
она
виде
слику
од
које
јој
појури
крв
у
главу
.
Мишу
беше
спопао
напад
његове
болести
,
јачи
од
свих
што
их
је
Рада
дотле
видела
била
.
Због
тога
,
и
што
је
то
било
у
глуво
доба
ноћи
,
кад
све
у
кући
мртвим
сном
спаваше
,
те
не
знаде
на
коју
страну
да
се
обрати
за
помоћ
,
—
јер
њено
одељење
беше
на
другом
крају
куће
,
одвојено
од
одељења
свекровог
и
свекрвиног
,
дућаном
и
магазом
—
она
се
препаде
толико
,
да
је
већ
пред
зору
растала
се
са
бременом
,
које
је
имала
да
носи
још
пуна
три
месеца
.
То
је
обори
у
постељу
из
које
се
дигла
,
тек
после
шест
недеља
тешка
боловања
За
то
време
налазила
се
уз
њу
,
сестра
јој
Анђа
коју
је
она
,
тога
ради
позвала
била
из
Пожаревца
.
Њој
је
Рада
испричала
том
приликом
ону
страховиту
ноћ
и
изјадала
се
на
свекрву
,
у
које
је
срце
било
тврђе
од
камена
.
Поред
Анђе
налазила
се
уз
њену
болесничку
постељу
и
Смиља
,
јетрва
Станина
,
кад
год
је
доспевала
од
посла
кућнега
,
не
водећи
сад
више
рачуна
о
томе
,
да
то
Стани
неће
бити
право
.
Ни
Смиља
није
имала
деце
,
па
би
,
мож’да
,
и
њена
судбина
била
слична
Радиној
,
да
њен
муж
Стеван
није
био
увиђаван
и
уверен
у
исправност
својега
друга
.
Он
је
већ
смишљао
да
се
дели
од
брата
Ивка
,
нарочито
после
неколико
учестаних
,
сукоба
између
Стане
и
Смиље
,
јер
се
Смиља
,
у
последње
време
осмелила
и
решила
,
да
одбија
одлучно
неумесне
и
сурове
насртаје
своје
старије
јетрве
.
Брижљивом
негом
,
коју
су
јој
указивале
сестра
Анђа
и
„
стрина
Смиља
“
,
Рада
је
истина
,
после
шест
недеља
стала
на
ноге
,
али
,
никада
више
њени
образи
не
синуше
руменилом
и
здрављем
.
С
године
на
годину
,
она
је
опадала
тако
,
да
је
на
две
године
пред
своју
трагичну
смрт
,
изгледала
живи
скелет
.
Ни
ни
тада
није
била
штеђена
од
тешких
увреда
,
док
је
,
с
друге
стране
,
без
милости
оптерећивана
пословима
и
кућевним
и
тежачким
,
што
их
увек
има
у
великој
и
богатој
кући
на
селу
.
Положај
Радин
у
овој
кући
,
отежан
је
био
доцније
и
тиме
,
што
је
Стеван
,
некако
ускоро
после
оздрављења
Радина
,
оделио
се
био
од
брата
Ивка
имањем
,
па
са
својом
женом
Смиљом
изишао
и
из
куће
задружне
.
Рада
је
тако
изгубила
и
тај
једини
наслон
и
заштиту
,
коју
је
у
„
стрини
Смиљи
“
имала
,
и
пред
којом
је
могла
,
од
времена
на
време
,
да
се
изјада
и
исплаче
.
Сваки
дан
доносио
јој
је
нове
јаде
и
нове
тегобе
...
Што
се
Миша
више
опорављао
,
све
је
мање
осећао
потребу
за
Радом
,
којој
су
већ
почели
долазити
до
ушију
гласови
о
његовом
банчењу
по
седељкама
,
и
о
састанцима
са
којекаквим
девојчурама
по
сумњивим
кућама
,
каквих
је
било
и
у
Средњеву
и
у
околним
селима
.
И
по
самом
његовом
понашању
,
одмах
је
познала
да
ти
гласови
нису
били
без
основа
;
али
,
кад
дође
дотле
,
да
Стана
скоро
јавно
поче
чак
и
у
кућу
доводити
и
набављати
сину
уживања
те
врсте
,
говорећи
гласно
да
Рада
треба
да
иде
из
куће
њихове
,
—
јер
она
хоће
да
има
„
снаху
роткињу
“
,
а
не
Раду
поред
које
би
се
угасило
огњиште
њихово
—
у
Ради
се
појави
мисао
:
да
ли
она
мора
баш
да
свисне
ту
?
или
би
,
мож’да
требало
да
гледа
да
се
спасава
из
ове
,
за
њу
црне
куће
,
у
којој
није
запамтила
ни
једнога
срећног
дана
,
и
,
која
је
на
њу
чинила
утисак
гробнице
,
у
којој
она
,
већ
толико
година
проводи
дневи
и
ноћи
жива
закопана
?
...
Кад
о
благим
днима
,
дођу
им
у
госте
њене
заове
са
мужевима
и
децом
,
па
се
,
после
добра
ручка
и
вина
,
захори
кикот
и
шала
њених
заова
,
а
весела
песма
и
усклици
њихне
поодрасле
деце
,
—
она
,
презрена
и
остављена
слушаше
све
то
из
своје
злехуде
собице
,
која
је
била
на
другом
крају
куће
,
и
личила
више
на
ћелију
осуђеничку
.
Гледаше
теревенке
и
пировање
то
,
а
душу
јој
притискаше
неко
неподношљиво
тешко
осећање
,
нека
туга
силна
,
неодољива
.
Гледала
је
како
чак
и
онај
улопани
шаров
,
што
чучи
на
вратима
свога
госа
,
добије
истина
и
ногу
у
ребра
,
али
бива
да
се
и
њему
добаци
понекад
лепа
реч
и
укаже
знак
неке
милоште
.
А
о
њој
водило
се
рачуна
само
у
толико
,
у
колико
је
требала
:
да
порани
пре
свију
у
кући
;
да
свакога
од
послуге
упути
на
његов
посао
;
да
момцима
дућанским
даде
у
јутру
на
време
кључеве
од
дућана
;
да
радине
упути
,
једне
на
њиву
,
друге
на
оборе
,
треће
говедима
и
т
.
д
.
и
најзад
:
да
учисти
и
распреми
по
кући
;
да
приправи
доручак
,
а
за
тим
и
ручак
,
за
свекра
,
свекрву
,
заове
,
па
и
за
сву
послугу
у
дућану
,
магази
,
штали
.
Није
била
реткост
кад
је
морала
да
оде
и
на
њиву
и
ливаду
,
да
копа
,
жње
,
купи
,
ако
се
деси
да
буде
оскудно
у
радинима
...
Премишљајући
таке
мисли
у
самоћи
,
под
звуцима
веселе
вреве
,
што
с
другог
краја
куће
допире
до
њене
ћелије
;
сећајући
се
тужних
дана
своје
младости
,
и
гледајући
верну
слику
своје
црне
садашњости
,
без
и
једнога
зрачка
наде
на
бољу
будућност
,
—
њој
сену
кроз
главу
мисао
:
да
бежи
из
ове
несретне
куће
,
у
којој
,
за
толико
година
,
није
прешао
ни
један
осмејак
преко
њенога
мученичкога
лица
.
И
одиста
,
по
исказима
сведока
,
који
су
по
делу
њенога
убијства
испитивани
пред
судом
,
—
она
је
у
два
маха
бежала
сестри
у
Пожаревац
.
Први
пут
на
две
године
,
а
други
пут
на
шест
месеца
пред
смрт
.
Али
оба
пута
,
док
је
само
неколико
дана
пробавила
код
сестре
,
она
се
враћала
под
утицајем
разлога
што
их
је
сама
себи
износила
:
шта
ће
рећи
свет
,
и
како
ће
то
бити
њеноме
једином
брату
,
који
је
официр
вишега
положаја
?
Па
онда
да
ли
треба
она
сама
да
иде
на
руку
свекрви
и
заовама
да
остваре
неваљали
план
свој
,
а
ипак
,
да
после
брука
падне
на
њу
,
а
не
на
њих
и
њеног
неваљалог
и
незахвалног
мужа
?
...
Да
,
после
таких
разлагања
она
се
враћала
сирота
опет
својој
јазбини
,
ма
да
је
била
свесна
увреда
и
понижавања
,
којима
ће
тек
сада
бити
изложена
.
У
тој
и
таквој
физичкој
и
душевној
борби
,
Рада
је
живела
у
кући
Ивковој
и
Станиној
до
17
.
октобра
1890
.
Тога
дана
заноћила
је
ту
жива
па
и
здрава
,
колико
се
то
за
њу
могло
рећи
,
—
а
сутра
дан
осванула
је
мртва
изданув
на
мукама
,
које
су
завршиле
и
крунисале
сва
дотадашња
страдања
њена
...
Где
је
,
баш
местимице
,
извршено
убиство
и
која
су
лица
била
активни
учесници
,
то
истрага
није
могла
утврдити
непосредним
доказима
,
почем
није
било
признања
саучесника
,
а
сведока
очевидаца
није
ни
могло
бити
,
према
самој
природи
злочина
,
који
је
био
резултат
дужега
размишљања
и
припремања
.
Али
,
сва
она
факта
и
околности
укупно
,
које
су
истрагом
полицијске
власти
и
ислеђењем
код
суда
несумњиво
утврђене
,
дају
целину
слике
,
која
је
изнесена
пред
судом
,
у
тужби
држав
.
тужитеља
и
заступника
брата
покојничина
,
те
је
чине
природном
и
потпуно
вероватном
.
С
тога
је
,
и
онај
силни
свет
и
сеоски
и
варошки
,
—
којим
је
била
препуњена
велика
дворана
новога
пожаревачког
суда
,
—
одушевљеним
клицањем
:
„
Живео
суд
!
живела
правда
!
“
поздравио
пресуду
,
кад
је
она
,
26
.
априла
1891
.
била
свечано
објављена
.
ИВ
.
Кључеви
као
кључ
истраге
.
Још
у
путу
из
Градишта
за
Средњево
писар
Срета
и
доктор
Милан
,
возећи
се
на
једним
колима
,
доконаше
да
се
,
пре
свега
,
изврши
лекарски
преглед
и
секција
мртвога
тела
,
ради
констатовања
:
да
ли
је
насилно
уморство
,
или
је
смрт
наступила
услед
какве
аномалије
у
самоме
организму
покојнице
.
Кад
беху
већ
на
самоме
улазу
у
Средњево
,
сретоше
једнога
сељака
који
излазаше
из
села
.
Срета
рече
пандуру
,
који
поред
њихових
кола
јахаше
,
да
га
устави
и
упита
одакле
је
.
Кад
сељак
одговори
да
је
из
Средњева
,
Срета
га
упита
:
познаје
ли
газда
Ивка
и
је
ли
чуо
шта
је
то
било
ноћас
у
његовој
кући
?
Човек
слеже
раменима
,
па
одговараше
полако
:
а
шта
му
ја
знам
,
господине
...
.
сна
му
је
јутрос
нађена
мртва
,
а
синоћ
је
,
—
како
ми
јутрос
причаше
Никола
,
његов
дућански
момак
,
—
вечерала
и
била
здрава
.
Он
је
,
вели
,
њој
и
предао
кључеве
од
дућана
,
кад
га
је
синоћ
затворио
,
почем
је
газда
Миша
у
Пешти
,
са
свињама
,
продужаваше
сељак
,
тихим
гласом
.
Па
јеси
ли
ти
од
јутрос
ишао
кући
газда
Ивковој
?
Јеси
ли
видео
покојницу
?
Мислиш
ли
да
је
жена
умр’ла
или
убијена
?
Напастована
жена
,
господине
...
рече
сељак
узвикујући
и
отежући
.
Био
сам
тамо
и
ја
и
пуно
света
.
Изгребена
је
сва
по
лицу
и
врату
,
а
очи
јој
искочиле
из
главе
,
ето
’
волике
и
човек
показа
стиснуту
песницу
.
То
је
видело
стотина
људи
,
а
то
се
и
сад
,
не
може
сакрити
.
Па
шта
мислиш
ти
и
твоји
сељаци
?
Ако
је
убијена
,
ко
је
њу
могао
напасти
,
зашто
и
како
?
Шта
је
,
да
је
,
из
куће
је
,
господине
,
-
одговараше
сељак
одлучно
.
Ја
толико
знам
,
а
има
људи
који
ће
ти
,
ваљада
,
знати
и
више
што
казати
.
Срета
само
прибележи
име
овога
човека
па
онда
рече
пандуру
кочијашу
да
тера
,
журећи
да
што
пре
стигне
на
место
дела
.
Чим
стигоше
пред
кућу
Ивкову
,
Срета
са
доктором
сиђе
с
кола
,
па
,
—
прошав
кроз
густу
гомилу
радознале
светине
,
што
се
била
слегла
,
и
на
улици
пред
дућаном
,
и
у
авлији
пред
кућом
,
која
му
на
вику
пандура
прављаше
пролаз
,
—
он
,
не
заустављајући
се
нигде
и
ни
с
ким
,
уђе
право
у
собу
у
којој
покојница
лежаше
на
самртничком
столу
.
Врата
те
собе
била
су
широм
отворена
,
те
се
,
још
са
авлије
,
видела
светлост
многобројних
воштаница
,
попаљених
око
главе
мртвачеве
;
јер
по
обичају
тога
краја
свако
што
дође
мртвацу
,
доноси
и
пали
свећу
чело
главе
његове
.
Стану
,
која
стајаше
на
вратима
собе
и
хтеде
да
се
поздрави
с
њиме
,
он
и
не
виде
,
под
утиском
који
је
на
њега
учинио
овај
призор
.
На
челу
и
лицу
покојнице
виделе
су
се
јасно
дубоке
греботине
и
бразде
.
Она
беше
обучена
и
намештена
,
како
се
обично
намештају
мртваци
.
Срета
рече
кмету
-
председнику
општине
,
—
који
је
одмах
дотрчао
,
чим
је
чуо
да
је
дошао
писар
из
капетаније
,
—
да
му
добави
једну
жену
од
реда
,
ван
домаће
глоте
,
па
онда
позва
све
који
беху
у
тој
соби
,
да
изиђу
на
поље
.
У
соби
код
мртваца
,
осташе
само
:
Срета
писар
,
лекар
,
и
она
жена
,
коју
је
Срета
тражио
за
то
,
да
са
мртваца
скида
одело
,
кад
лекар
отпоче
секцију
.
Било
је
већ
дубоко
у
ноћ
,
кад
је
доктор
Милан
завршио
секцију
и
саставио
протокол
својега
лекарског
прегледа
и
мишљења
.
Да
би
читатељи
добили
праву
и
јасну
слику
злочина
,
као
и
начин
како
је
он
вршен
и
извршен
над
овом
несретном
женом
,
најбоље
ће
бити
,
да
нам
то
каже
овај
званичан
акат
лекарев
,
који
ћемо
овде
верно
исписати
из
аката
судских
.
Он
,
од
речи
до
речи
,
гласи
:
Протокол
секције
По
наредби
власти
среза
рамског
,
отишао
сам
данас
у
село
Средњево
да
извршим
секцију
над
убијеном
Радом
женом
Милише
И
.
Јовановића
,
која
је
била
37
година
стара
,
и
која
је
јутрос
,
око
7
сах
.
мртва
нађена
у
својој
спаваћој
соби
.
А
.
Спољашњи
преглед
.
1
.
Мртво
тело
нађох
обучено
у
обично
мртвачко
одело
.
2
.
Убијена
била
је
средњега
пораста
и
слабе
мускулатуре
у
опште
,
а
боја
коже
била
је
,
по
целоме
телу
,
прљаво
бледа
,
анемична
.
3
.
Коса
на
глави
мрке
боје
и
дугачка
.
4
.
Трбух
умерено
надувен
од
гасова
.
5
.
На
леђима
имају
обичне
мртвачке
пеге
.
6
.
Од
спољашњих
повреда
биле
су
следеће
:
а
.
Десна
половина
чела
,
десно
слепо
око
и
десна
страна
образа
отечено
је
и
модро
;
а
кад
сам
кожу
расекао
,
видело
се
да
има
излива
крви
у
мишићноме
ткању
од
силних
удараца
.
На
десној
јагодици
и
десноме
слепом
оку
има
повише
греботина
,
причињених
ноктима
.
Нос
је
на
многим
местима
изгребен
ноктима
,
а
ноздрве
су
пуне
усирене
крви
.
Уснице
су
рањаве
с
поља
као
и
изнутра
.
Десно
уво
је
модро
,
а
на
десној
заушној
кости
има
модрица
са
отоком
од
силног
ударца
.
б
.
Капци
десног
ока
модри
су
и
изгребени
а
око
(
bulbus
)
подишло
је
крвљу
.
в
.
Језик
је
између
зуба
у
поље
избачен
и
рањав
и
одозго
и
одоздо
услед
притиска
зуба
.
г
.
На
бради
је
кожа
одрта
на
два
места
у
величини
од
5
пара
у
никлу
.
д
.
Десна
страна
јабучице
модра
је
и
има
на
многим
местима
дубоких
,
крвавих
греботина
,
ноктима
причињених
.
С
преда
је
јабучица
такође
модра
и
изгребена
.
С
леве
стране
јабучице
,
која
је
такође
модра
,
има
три
повеће
крваве
греботине
,
причињене
ноктима
туђе
руке
.
е
.
Спољашња
страна
десног
рамена
модра
је
од
удараца
као
и
спољашња
страна
десне
мишице
ниже
рамена
.
На
десном
лакту
кожа
је
одрта
на
више
места
.
ж
.
Груди
су
с
преда
модре
између
дојака
до
лажице
,
по
свој
прилици
од
силног
притиска
коленима
.
з
.
На
десној
половини
трбуха
има
малих
модрица
у
висини
слабине
.
ј
.
На
десној
препони
има
такође
три
модрице
са
одртом
кожом
.
к
.
На
десном
колену
одрта
је
кожа
на
више
места
.
На
спољашњој
страни
колена
има
две
повеће
ранице
,
на
којима
је
кожа
откинута
.
л
.
Сва
унутрашња
страна
левог
колена
модра
је
,
а
с
преда
,
на
средини
леве
цеви
има
раница
од
5
сантиметра
дужине
и
1½
сантиметар
ширине
.
Осим
коже
повређено
је
и
месо
.
При
прегледу
гениталних
органа
нисам
нашао
никаквих
повреда
.
Б
.
Унутарњи
преглед
.
1
.
Кад
сам
кожу
од
врха
браде
па
на
ниже
одвојио
,
покрај
јабучице
до
котлаца
,
онда
се
могла
видети
повреда
,
која
је
нанешена
убијеној
од
стране
убице
.
Са
десне
као
и
са
леве
стране
јабучице
и
врата
,
био
је
велики
излив
крви
у
мишићноме
ткању
,
а
рскавице
јабучице
прсле
су
с
преда
од
силног
притиска
са
обе
стране
прстима
.
2
.
Кад
сам
јабучицу
у
дужину
расекао
,
онда
сам
увидео
,
да
и
на
слузној
кожи
има
местимице
излива
крви
,
а
из
душника
ишла
је
пенушаста
крвава
течност
.
3
.
Кад
сам
грудни
кош
отворио
,
нашао
сам
плућа
залепљена
за
ребарну
поставу
.
Једна
и
друга
страна
,
при
расеку
,
била
је
препуна
крвљу
црновишњеве
боје
,
помешаном
са
ваздухом
.
С
поља
су
плућа
изгледала
марморисана
.
У
срчаној
кеси
било
је
мало
течности
а
у
коморама
срца
мало
крви
,
од
чести
усирене
.
Срце
је
било
прилично
обложено
салом
а
мишић
је
био
млитав
.
1
.
Других
аномалија
нисам
нашао
при
секцији
.
Лекарско
мишљење
.
1
.
На
питање
,
шта
је
у
овом
случају
главни
узрок
преке
смрти
?
мора
се
овако
одговорити
:
Да
је
прека
смрт
наступила
услед
стегнућа
јабучице
,
јер
је
тиме
био
спречен
приступ
ваздуха
у
плућа
и
нападнута
морала
се
угушити
.
18
.
октобра
1890
у
Средњеву
Др
.
Милан
Миловановић
срески
лекар
Присуствовао
секцији
писар
среза
С
.
Ђурић
Писар
Срета
,
као
млад
и
скорашњи
чиновник
и
иследник
,
није
у
својој
служби
до
тада
имао
овакав
замашан
и
интересантан
случај
,
—
а
извесно
је
,
да
га
није
имао
ни
доцније
,
ма
да
је
непрекидно
био
у
полицијској
служби
,
у
којој
је
још
до
скора
био
на
високом
положају
—
те
пошто
је
,
овим
лекарским
прегледом
коме
је
он
неодступно
био
присутан
од
почетка
до
краја
,
собом
се
уверио
о
многобројним
знацима
насиља
нађенима
на
телу
ове
јадне
жене
,
—
он
поче
да
појима
тежину
задатка
,
чије
решење
чека
сада
на
њега
.
Пошто
је
оверио
протокол
секицје
,
неколико
минута
држаше
га
у
руци
махинално
,
са
укоченим
погледом
,
упртим
на
леш
,
који
пред
њим
,
после
секције
,
у
нереду
стајаше
.
Свестан
,
да
сад
тек
настаје
његова
улога
,
он
се
мучаше
мишљу
како
и
са
кога
краја
да
започне
ову
колосалну
истрагу
,
која
му
се
у
његовој
машти
представљаше
као
каква
страховита
неман
,
коју
он
треба
да
савлада
.
Док
је
писар
Срета
—
притиснут
тежином
утисака
,
добивених
услед
секције
,
—
размишљао
о
задатку
,
који
стајаше
пред
њим
као
у
каквој
маглуштини
,
—
доктор
Милан
уз
припомоћ
оне
жепе
,
довео
је
био
опет
у
ред
леш
,
у
колико
је
то
било
могуће
,
па
онда
рече
,
да
би
га
требало
пренети
у
цркву
,
да
тамо
преноћи
;
јер
после
секције
,
не
би
било
„
саветно
“
оставити
га
кућанима
и
комшијама
,
који
сматрају
за
неку
особиту
дужност
и
пијетет
,
да
целе
ноћи
седе
крај
мртваца
и
чувају
га
.
Како
је
доктор
предложио
,
тако
је
и
урађено
...
Сад
ви
докторе
,
можете
ићи
да
се
одморите
,
рече
Срета
,
а
мени
ваља
још
нешто
да
свршим
вечерас
.
За
тим
се
окрете
и
нареди
председнику
општине
—
који
сматраше
да
је
својим
положајем
и
дужношћу
позват
да
буде
непрестано
уз
„
срескога
“
,
—
да
му
нађе
и
доведе
тројицу
одабраних
и
поштених
људи
.
Разумем
,
рече
председник
са
војничком
приправношћу
и
готовошћу
,
па
га
у
часу
,
нестаде
.
Већ
после
неколико
минута
,
дође
опет
са
тројицом
људи
,
који
по
свему
,
изгледаху
да
одиста
и
јесу
одабрани
.
За
све
то
време
,
кроз
гомиле
света
,
којим
беше
притиснута
авлија
и
трем
пред
кућом
,
промицаху
:
час
Стана
,
час
њена
ћи
Мара
,
—
која
са
Таном
беше
стигла
из
Градишта
.
Ко
је
,
пре
једнога
дана
,
видео
био
Стану
,
не
би
је
могао
познати
овога
вечера
.
И
њена
глава
,
и
њено
одело
,
и
њено
држање
и
кретање
,
све
беше
у
неком
необичном
,
дотле
невиђеном
нереду
.
Пролазећи
неколико
пута
кроз
светину
,
она
је
,
забринуто
и
погружено
ишла
до
на
други
крај
куће
,
—
до
онога
оделења
где
је
њена
сна
,
мртва
нађена
,
—
па
се
отуда
опет
враћала
,
не
знајући
ни
сама
зашто
то
чини
.
Хукне
тек
само
,
од
времена
на
време
,
одупре
рукама
о
слабине
и
заљуља
главом
,
па
онда
јој
се
,
из
широких
груди
,
отме
дубок
и
силан
уздах
.
Мара
,
на
против
,
беше
потпуно
присебна
.
Протурајући
се
кроз
гомилу
,
могаше
се
видети
:
час
у
кујни
,
час
у
штали
са
кочијашем
,
час
у
соби
дућанских
момака
,
час
у
оној
где
бораве
покућар
и
слуге
из
поља
.
Са
свима
она
вођаше
неке
разговоре
и
махаше
живо
рукама
.
-
-
-
Кад
председник
доведе
тражене
људе
,
Срета
писар
позва
гласно
искупљене
радозналце
да
се
разилазе
,
и
стајаше
на
трему
све
дотле
,
док
и
последњи
сељак
не
изиђе
из
авлије
.
За
тим
је
,
са
председником
и
призватим
људма
:
обишао
целу
кућу
,
и
с
улице
,
и
из
авлије
;
прошао
кроз
дућан
и
магазу
кроз
све
собе
,
и
кроз
све
зграде
у
авлији
;
испитујући
брижљиво
,
не
би
ли
нашао
од
зликоваца
каква
год
трага
,
који
би
му
помогао
да
одреди
правац
истраге
.
Дошав
предсобљу
оне
собице
,
у
којој
је
пок
.
Рада
мртва
нађена
,
он
рече
јасним
гласом
:
камо
газда
Ивко
?
Где
је
стара
госпођа
?
Момци
дућански
,
и
све
слуге
,
нека
се
нађу
ту
,
јер
ће
ми
требати
!
На
овај
позив
његов
искупише
се
,
један
по
један
,
сви
позвани
.
Ивко
се
једва
извуче
из
своје
собе
,
из
које
се
,
до
овога
позива
није
никуд
мицао
.
По
непоуздану
ходу
и
батргању
ногама
видело
се
,
да
је
и
овога
вечера
,
као
и
обично
,
потеглио
више
пића
но
што
може
да
носи
;
овога
вечера
,
мож’да
,
и
више
него
обично
.
После
питања
,
што
их
је
постављао
:
час
Ивку
,
час
Стани
,
час
појединима
од
момака
и
слушчади
,
—
настала
су
била
и
узајамна
обавештавања
о
извесним
фактима
,
о
којима
су
двоје
или
више
њих
имали
да
дају
одговоре
.
Тако
:
било
је
објашњавања
између
Стане
и
Ивка
;
између
њих
и
појединих
момака
;
и
,
између
самих
момака
и
слугу
узајамно
.
У
том
објашњавању
Срета
чу
како
Никола
,
момак
дућански
,
рече
Стани
:
ви
знате
газдарице
,
да
сам
ја
,
чим
сте
ми
јутрос
рано
дали
кључеве
од
дућана
,
отишао
у
дућан
,
и
да
сам
тамо
остао
на
послу
све
док
ви
нисте
дошли
у
дућан
и
рекли
ми
да
затварам
,
јер
је
газдарица
Рада
умрла
.
Ова
Николина
реч
о
кључевима
,
паде
као
метеор
на
Срету
,
и
у
часу
,
он
је
доведе
у
везу
са
речима
онога
сељака
,
кога
је
срео
на
улазу
у
село
.
Читаоци
ће
се
сетити
,
да
је
онај
сељак
рекао
тада
,
како
му
је
Никола
,
момак
дућански
казао
,
да
је
оп
кључеве
дућанске
,
кад
је
дућан
прошлог
вечера
био
затворио
,
предао
Ради
.
—
Кад
сада
чу
ово
што
рече
Никола
,
Срета
се
закамени
.
На
мутноме
хоризонту
његове
истраге
блесну
један
зрачак
,
који
,
у
место
да
га
развесели
,
он
га
напротив
испуни
запрепашћењем
.
Он
,
један
обичан
писарчић
,
без
икакве
иследничке
прошлости
,
без
икаквог
знаменитијег
и
заплетенијег
догађаја
у
својој
служби
,
—
он
ваља
сад
да
угази
у
посао
,
за
који
се
осети
ситан
и
слабачак
...
Да
ли
је
могуће
,
—
питаше
сам
себе
у
мислима
,
које
као
рој
посукташе
и
узавреше
у
његовој
неискусној
глави
,
—
да
ли
је
могуће
,
да
треба
да
отпочне
са
Станом
,
са
госпођом
Станом
,
о
којој
је
он
знао
дотле
само
то
,
да
је
она
жена
богатога
и
чувенога
газда
Ивка
и
коју
је
он
,
са
извесним
поштовањем
,
називао
увек
„
госпођом
Станом
“
;
која
је
ташта
честитога
газда
Тана
из
Градишта
,
па
господар
—
Миће
,
па
господар
Ивана
Ранковића
из
Београда
,
па
младога
и
богатога
Михаила
Жарковића
,
из
Пожаревца
?
Зар
ова
отмена
газдарица
,
која
стоји
на
челу
породице
,
тако
велике
,
чувене
и
угледне
,
породице
са
пространим
везама
сродничким
и
пословним
?
Зар
та
поносита
домаћица
,
која
је
својим
понашањем
и
достојанственим
држањем
,
у
друштву
и
на
улици
,
уливала
известан
респект
,
зар
она
убица
своје
снахе
?
?
...
Спопаде
га
нека
врста
вртоглавице
,
затреперише
му
мишићи
лаком
дрхтавицом
,
и
он
осети
као
да
кроз
њих
пројури
нека
врућа
,
бодљикава
струја
.
Обузе
га
нека
,
непозната
му
,
страва
,
какву
осећа
човек
,
кад
угази
у
какав
бескрајан
,
мрачан
простор
,
у
коме
треба
да
нађе
оно
зашта
је
позван
и
пошао
,
а
што
би
он
желео
чисто
,
да
не
нађе
и
не
сретне
.
Ломећи
се
таквим
мислима
,
он
и
не
слушаше
више
објашњења
и
разговоре
,
што
се
ту
,
у
његовој
непосредној
близини
,
воде
.
Требало
је
да
прође
неколико
минута
па
да
се
опет
прибере
.
Поче
поново
да
упоређује
шта
је
све
чуо
:
од
онога
сељака
на
друму
;
од
госпође
Стане
;
од
газда
Ивка
;
од
дућанског
момка
,
Николе
...
Све
мисли
његове
,
које
он
на
силу
упућиваше
и
другим
правцима
,
збираху
се
опет
и
устављаху
неодступно
на
фактима
:
да
је
Никола
,
кад
је
17
.
октобра
у
вече
,
затворио
дућан
,
предао
кључеве
,
као
обично
,
пок
.
Ради
;
да
их
је
она
метнула
у
свој
џеп
од
хаљине
;
да
је
он
сутра
дан
,
рано
у
јутру
пошао
,
као
и
обично
,
соби
пок
.
Раде
по
кључеве
,
но
да
је
Стана
изишла
пред
њега
и
она
му
,
преко
обичаја
,
кључеве
дала
;
да
Стана
није
тада
,
при
предаји
кључева
,
ни
речи
рекла
Николи
о
смрти
Радиној
,
него
тек
после
једног
сахата
,
кад
му
је
дошла
у
дућан
и
наредила
да
затвара
.
Све
те
факте
,
—
који
се
нису
спорили
ни
са
које
стране
,
већ
на
против
,
исказима
дотичних
утврђивали
,
—
он
претресаше
у
глави
неколико
пута
,
и
сваки
пут
они
га
нагоњаху
,
неодољивом
силом
логике
,
на
закључак
:
да
у
Стани
мора
да
тражи
злочинца
...
И
напослетку
,
њему
се
учини
као
да
му
неко
шану
:
напред
Срето
,
ти
служиш
правди
и
истини
!
Падоше
му
од
некуд
на
ум
и
оне
речи
старе
Јевросиме
:
„
ни
по
бабу
ни
по
стричевима
.
“
И
он
се
усправи
на
један
мах
па
подиже
одлучно
главу
,
коју
дотле
држаше
дубоко
погнуту
.
Погледом
,
који
показиваше
сада
човека
одлучна
и
решена
,
—
он
истури
десну
ногу
мало
у
напред
,
као
што
би
чинио
онај
који
је
готов
и
спреман
,
да
се
хвата
у
коштац
,
са
каквим
опасним
противником
својим
.
Да
не
би
се
проникло
,
колико
он
много
полаже
на
речи
Станине
и
Николине
,
сада
исказане
;
да
не
би
то
било
пре
,
но
што
би
он
ту
њихову
реч
ставио
на
протокол
и
дао
му
значај
правног
документа
,
—
он
не
хте
више
упуштати
се
у
питања
о
кључевима
,
него
седе
да
у
протокол
увиђаја
упише
узбуђеном
руком
оно
,
што
је
дотле
тим
увиђајем
утврђено
.
Писац
ових
редака
налази
,
да
ће
овај
протокол
,
поред
свега
свог
званичног
,
сувопарног
облика
и
стила
,
бити
ипак
од
интереса
за
читаоце
,
јер
ће
он
бацити
пуно
светлости
на
чињенице
,
које
ће
,
за
потпуно
разумевање
дела
а
и
при
самом
суђењу
,
бити
од
пресуднога
значаја
.
Осим
тога
,
тај
докуменат
као
званичан
акт
,
који
је
један
од
важних
основа
пресуде
,
по
овоме
делу
изречене
,
говориће
много
речитије
и
убедљивије
,
но
што
би
то
могао
писац
,
кад
би
га
само
у
изводу
овде
саопштио
.
Те
с
тога
,
тај
протокол
исписује
се
овде
од
речи
до
речи
како
гласи
у
оригиналу
:
Рађено
18
.
октобра
1890
.
у
Средњеву
.
Полицијски
увиђај
По
делу
убиства
Радојке
жене
Мише
И
.
Јовановића
трг
.
из
Средњева
.
Кућа
,
у
којој
је
извршено
убиство
,
лежи
покрај
самога
друма
који
води
од
Средњева
за
Печаницу
.
С
лица
куће
,
т
.
ј
.
поред
друма
,
постоји
дућан
,
до
њега
магаза
,
а
за
тим
једна
намештена
соба
,
велика
;
па
до
ње
друга
,
мања
,
такође
намештена
соба
,
у
којим
собама
,
по
казивању
укућана
нико
не
обитава
.
На
задњем
делу
куће
,
т
.
ј
.
из
авлије
има
,
дуж
целе
куће
,
отворен
ходник
на
стубовима
.
С
десне
стране
овога
ходника
,
постоје
врата
за
улаз
у
дућан
,
а
с
леве
друга
за
улаз
у
једно
мало
предсобље
из
кога
се
опет
улази
у
велики
ходник
пред
собама
напред
споменутима
.
На
искрају
овога
ходника
,
а
на
западној
страни
,
постоје
врата
за
собу
,
у
којој
су
,
по
казивању
укућана
,
спавали
свекар
и
свекрва
убијене
,
те
ноћи
,
кад
је
убиство
извршено
.
Из
ове
њихове
собе
имају
врата
за
улазак
у
ону
собу
с
лица
,
која
је
напред
описана
под
именом
:
„
мања
намештена
соба
“
.
Сем
што
се
на
отвореном
ходнику
,
на
десној
страни
налазе
врата
за
дућан
,
а
на
левој
врата
за
,
већ
побројана
одељења
,
—
имају
још
једна
врата
,
којима
се
,
из
отвореног
ходника
,
улази
у
одељења
,
где
је
пок
.
Рада
нађена
.
Прво
се
улази
у
предсобље
,
и
кога
двоја
врата
воде
:
једна
десно
у
собу
,
у
којој
је
убијена
Рада
нађена
мртва
;
а
друга
,
лево
у
магазу
.
Из
овога
предсобља
може
се
ући
у
магазу
само
тако
,
кад
врата
,
између
предсобља
и
магазе
не
би
била
притиснута
раном
,
као
што
је
данас
случај
,
да
у
магази
има
жита
,
које
је
смештено
уза
сама
врата
,
у
дубини
за
¼
хвата
,
те
је
пролазак
немогућ
,
док
се
жито
не
би
дигло
.
Врата
,
кроз
која
се
из
отвореног
ходника
улази
у
предсобље
пок
.
Раде
,
затварају
се
бравом
која
је
и
данас
у
добром
стању
.
Одмах
до
ових
врата
има
прозор
;
а
у
соби
,
у
којој
је
пок
.
Рада
нађена
,
има
два
прозора
.
На
свима
овим
прозорима
,
т
.
ј
.
и
у
предсобљу
и
у
соби
,
постоји
гвожђе
,
те
је
пролазак
кроз
прозор
немогућан
.
Кућа
ова
ограђена
је
са
свих
страна
,
и
то
:
са
стране
јужне
и
западне
,
зградама
,
а
само
са
севера
тарабом
од
једног
хвата
висине
.
У
авлију
се
улази
:
са
западне
стране
,
великом
капијом
,
која
је
између
зграда
,
а
која
се
бравом
закључава
;
а
са
северне
стране
капијом
омањом
,
која
се
затвара
резом
и
шипом
.
Прегледавши
пажљиво
врата
,
како
она
,
којима
се
улази
у
предсобље
,
тако
и
она
из
предсобља
за
у
собу
,
у
којој
је
покојница
нађена
,
нисмо
нашли
никаквих
трагова
од
насиља
и
повреда
.
Исто
тако
и
сва
три
прозора
нашли
смо
потпуно
здрава
и
добро
затворена
.
По
казивању
свекрве
Радине
,
—
која
је
прва
у
њену
собу
ушла
,
—
врата
на
предсобљу
била
су
затворена
кључем
,
те
с
тога
,
пошто
пок
.
Рада
не
беше
у
обично
време
устала
,
а
на
лупу
ништа
изнутра
не
одговараше
,
—
она
—
свекрва
—
била
је
приморана
,
да
узме
кључ
од
подрума
,
те
да
,
њиме
отвори
врата
предсобља
и
тамо
уђе
.
Ушав
,
на
тај
начин
у
предсобље
,
свекрва
пок
.
Раде
тврди
,
да
је
кључ
од
врата
предсобља
нашла
на
прозору
,
до
врата
;
а
прозор
да
је
био
потпуно
затворен
са
свима
окнима
здравим
,
као
што
је
и
данас
.
Врата
пак
собна
—
по
тврђењу
свекрвином
—
била
су
само
притворена
,
и
кад
их
је
она
отворила
,
видела
је
пок
.
Раду
потпуно
обучену
,
мртву
,
са
главом
на
патосу
а
ногама
на
кревету
.
Услед
оваког
тврђења
свекрвиног
,
упоредили
смо
кључ
,
којим
је
она
врата
отворила
,
са
правим
кључем
од
предсобља
,
који
је
,
по
њеном
казивању
био
на
прозору
предсобља
,
и
нашли
смо
:
да
се
ова
два
кључа
не
слажу
међу
собом
по
спољној
форми
;
али
да
,
зајиста
,
и
један
и
други
отварају
браву
на
вратима
предсобља
,
с
том
само
разликом
,
што
онај
прави
лако
и
одмах
отвара
,
док
онај
други
теже
ради
и
мора
се
по
неколико
пута
окретати
,
док
се
се
брава
не
отвори
.
Прегледали
смо
,
даље
,
тачно
кревет
,
на
коме
је
свекрва
,
како
она
казује
,
нашла
пок
.
Раду
мртву
.
Од
четири
јастука
спаваћа
,
нађосмо
само
један
чист
,
а
сва
три
остала
била
су
на
гдекојим
местима
испрскана
крвљу
.
Исто
тако
био
је
крвав
и
онај
крај
јоргана
који
је
био
на
узглављу
,
а
окрвављен
је
,
по
свој
прилици
,
носом
из
кога
је
крв
текла
.
На
патосу
није
нигде
нађено
трагова
од
крви
,
ма
да
је
брижљиво
тражено
поводом
казивања
свекрвиног
,
да
је
пок
.
Раду
нашла
са
главом
на
патосу
.
У
овој
соби
,
где
је
пок
.
Рада
нађена
,
само
је
кревет
(
креветске
хаљине
)
мало
испретуран
,
а
остали
намештај
у
соби
потпуно
је
у
реду
,
по
казивању
свекрвином
,
нити
од
њега
што
фали
.
Узев
све
напред
изложено
у
призрење
,
држимо
:
1
.
да
је
ово
убиство
извршено
једино
из
мржње
и
освете
,
а
никако
из
користољубља
,
јер
из
собе
пок
.
Раде
,
па
ни
из
куће
,
ништа
није
однешено
;
2
.
да
је
убиство
морало
бити
извршено
с
вечера
,
док
пок
.
Рада
није
још
ни
легла
била
да
спава
;
јер
се
само
тако
да
разумети
,
што
је
она
нађена
потпуно
обучена
,
онако
,
како
је
преко
дана
ишла
;
3
.
да
онај
кључ
од
предсобља
,
нађен
на
прозору
,
није
могла
метнути
ту
пок
.
Рад
;
већ
је
то
учинио
убица
;
јер
,
не
да
се
изводити
,
да
би
пок
.
Рада
,
закључав
врата
предсобља
,
вадила
из
браве
кључ
и
метала
на
прозор
,
кад
се
зна
да
,
поред
кључа
стоји
у
брави
,
не
може
се
други
с
поља
утурити
,
и
тако
је
затвор
сигурнији
;
4
.
да
су
убице
били
,
или
сами
укућани
или
су
ови
са
убицом
,
с
поља
,
били
у
договору
;
јер
се
не
да
ни
замислити
да
би
странац
,
за
извршење
убиства
,
набављао
кључ
;
но
нека
би
баш
и
то
било
,
убица
не
би
имао
потребе
,
да
по
извршеном
злочину
,
убијену
закључава
;
већ
би
,
што
је
са
свим
природно
,
старао
се
да
што
пре
умакне
са
места
дела
,
те
би
и
врата
остала
отворена
.
Ово
закључавање
врата
по
извршеном
убијству
,
може
се
објаснити
само
тако
:
да
је
когод
из
куће
био
извршилац
дела
,
а
врата
да
је
закључао
после
само
с
том
намером
,
да
би
пред
светом
изгледало
,
да
је
Рада
умрла
напрасно
,
као
што
је
,
по
тврђењу
суседа
,
такав
глас
јутрос
рано
и
растурен
био
по
селу
,
од
стране
укућана
;
5
.
да
је
над
Радом
извршено
убиство
,
на
сву
прилику
у
њеном
кревету
;
да
је
она
у
кревету
остала
до
сутра
дан
;
и
,
да
није
могла
бити
с
главом
на
патосу
,
како
њена
свекрва
тврди
,
јер
би
,
у
том
случају
,
било
крви
и
на
патосу
,
као
што
је
нађена
на
јоргану
и
јастуцима
.
Сем
овде
изнесенога
стања
ствари
,
немамо
шта
друго
да
приметимо
,
а
на
казато
заклећемо
се
.
Вештаци
:
Милан
Мишић
Јован
Митровић
Стојан
Богдановић
Присуствовао
увиђају
,
Милосав
Богић
председ
.
општ
.
Средњевске
Руководио
увиђај
писар
среза
С
.
Н
Ђурић
Било
је
већ
четири
сахата
од
ноћи
,
кад
је
Срета
завршио
протокол
полицијског
увиђаја
.
Уморан
,
и
духом
и
телом
,
он
изиђе
из
куће
Ивкове
,
па
пређе
преко
широког
друма
у
механу
,
да
се
одмори
и
вечера
.
Шта
је
,
за
време
вечере
и
док
није
заспао
,
смишљао
он
;
а
шта
се
,
опет
,
те
ноћи
догађало
у
кући
Ивковој
,
не
зна
се
.
Али
,
кад
је
Срета
19
.
октобра
у
јутру
,
изишао
из
своје
собе
у
кафану
на
кафу
,
дочека
га
на
вратима
председник
Милосав
и
саопшти
му
,
да
је
ноћас
стигао
и
Миша
из
Пеште
.
Кафана
је
била
већ
препуна
народа
,
те
се
чула
врева
као
у
трмки
.
Све
што
беше
ту
,
говорило
је
,
разуме
се
,
ни
о
чему
другом
,
већ
о
овом
мучком
убијству
.
Та
врева
утиша
се
за
часак
,
кад
Срета
крочи
у
кафану
.
Председник
понуди
га
да
седне
за
један
сто
у
углу
,
па
онда
викну
сељацима
,
који
око
тога
стола
беху
поседали
,
да
се
уклоне
.
Малочас
ми
каза
Мирко
Јовин
,
да
му
је
јутрос
причао
неки
Стојан
Милосављевић
,
како
су
,
он
и
Васа
Мирковић
,
видели
ноћас
,
на
један
сахат
пред
зору
Мишу
и
Стојадина
Вујичиног
у
сокачићу
испред
куће
Васине
,
где
су
нешто
поверљиво
и
тихо
говорили
.
Било
је
речи
и
о
овој
несрећи
...
Како
би
било
,
продужаваше
председник
,
да
добавимо
Стојана
и
Васу
па
да
видимо
шта
ће
они
вама
рећи
?
-
Нареди
да
се
ти
људи
одмах
добаве
.
Затим
разбери
тачно
:
у
које
је
доба
ноћас
дошао
Миша
?
Јесу
ли
укућани
били
будни
када
је
он
стигао
?
Да
ли
је
истина
,
да
је
он
ноћас
по
доласку
с
пута
,
излазио
из
куће
и
куда
?
Је
ли
ко
са
стране
долазио
у
кућу
?
Обрати
у
опште
пажњу
на
кућу
и
укућане
,
куда
одлазе
и
ко
им
долази
...
Разумем
,
рече
председник
,
па
салутирајући
по
војнички
,
оде
а
Срета
зовну
механџију
и
нареди
му
,
да
му
у
његовој
соби
(
у
којој
је
преноћио
)
спреми
све
што
је
потребно
за
писање
.
Још
синоћ
,
пошто
је
учинио
увиђај
,
а
пре
но
што
је
саставио
протокол
увиђаја
,
Срета
је
,
по
коњанику
—
пандуру
,
послао
капетану
у
Градиште
извештај
.
Тога
извештаја
нема
у
актима
овога
дела
,
почем
је
он
био
поверљиве
природе
,
и
тако
се
не
зна
садржина
његова
.
Доктор
Милан
отпутовао
је
тога
јутра
за
Градиште
,
јер
овде
није
више
био
потребан
,
а
тамо
су
га
очекивали
његови
лекарски
и
службени
послови
.
Целога
тога
дана
,
Срета
је
радио
у
једној
од
механских
соба
,
пошто
је
одбио
био
понуду
која
му
је
од
Стане
и
Ивка
чињена
,
да
ради
у
њиховој
кући
,
у
којој
су
му
стављали
на
расположење
собу
,
коју
он
изабере
.
Испитивао
је
многа
лица
:
и
комшије
,
и
слуге
,
и
дућанске
момке
;
али
тога
дана
(
19
.
октобра
)
,
није
хтео
испитивати
:
ни
Ивка
,
ни
Стану
,
ни
Мишу
.
Налазио
је
да
је
у
реду
не
дирати
их
,
због
погреба
пок
.
Раде
,
који
је
био
тога
дана
,
а
на
коме
је
био
и
брат
пок
.
Раде
,
коњички
капетан
Јова
Михаиловић
,
који
је
око
подне
стигао
из
Алексинца
,
где
је
био
са
службом
.
После
погреба
,
капетан
Јова
покушао
је
да
насамо
говори
са
Сретом
,
али
му
је
овај
саветовао
да
он
не
чини
ништа
,
што
би
изгледало
као
утицање
на
људе
или
на
ток
истраге
;
јер
,
то
би
могло
само
да
слаби
и
доводи
у
сумњу
аутентичност
основа
и
околности
,
које
опредељују
правац
истрази
,
а
упућују
на
проналазак
убице
...
Сутра
дан
20
.
октобра
,
око
3
сахата
поподне
,
пуче
по
селу
глас
,
да
је
писар
Срета
ухапсио
:
газда
Ивка
;
његову
газдарицу
Стану
;
његовога
сина
,
а
мужа
пок
.
Раде
,
Мишу
;
Стојадина
Вујичиног
—
Рајичића
,
тежака
из
Средњева
.
Радознали
сељаци
скупљали
су
се
око
куће
Ивкове
,
да
се
увере
о
истинитости
пронесеног
гласа
;
јер
,
то
беше
у
њихову
селу
велики
догађај
,
и
јер
се
веровало
,
да
власт
неће
,
ни
смети
ни
хтети
,
ударити
на
кућу
газда
Ивкову
.
Али
,
дошавши
близу
куће
,
она
одиста
видеше
сеоску
стражу
око
ње
.
Чуше
да
је
ћата
већ
послао
човека
на
коњу
,
да
из
капетаније
,
из
Градишта
,
донесе
оков
за
Стојадина
,
који
је
затворен
у
општинској
апсани
.
Разабраше
и
то
,
да
су
Мара
и
Тане
,
чим
је
ухапшена
Стана
,
сели
на
кола
и
отишли
за
Градиште
.
---
Глас
,
који
је
као
муња
пројурио
кроз
село
,
био
је
истинит
.
Срета
је
тога
дана
,
у
2
сахата
по
подне
,
донео
решење
о
притвору
,
и
већ
у
2½
,
били
су
лишени
слободе
:
Ивко
,
и
Стана
,
и
Миша
,
и
Стојадин
.
Срета
је
радио
брзо
,
без
одмора
.
Чинило
му
се
,
као
да
га
нешто
из
његове
унутрашњости
гони
на
посао
,
у
коме
је
ваљало
имати
:
и
издржљивости
,
и
окретности
,
и
богме
,
и
куражи
.
Све
се
плашио
да
му
свежи
,
и
још
довољно
неутврђени
трагови
,
не
ишчиле
;
а
био
је
на
чисто
са
својом
савешћу
и
убеђењем
,
да
је
нашао
праве
извршиоце
и
саучеснике
у
овоме
језовитом
злочину
.
То
убеђење
створило
се
у
њему
:
по
начину
,
како
је
злочин
вршен
;
по
лицима
која
су
у
њему
учествовала
;
по
побудама
које
су
га
диктовале
;
и
најзад
,
по
интересима
,
који
су
,
убиством
ове
несретне
жене
,
имали
да
буду
задовољни
.
Јер
,
Стани
и
Ивку
требала
је
друга
,
млада
и
здрава
снаха
,
од
које
су
се
могли
надати
и
унучићима
;
Миши
је
требало
да
се
упразни
место
,
које
је
имала
да
заузме
осамнајестогодишња
,
лепушкаста
и
враголаста
Достана
,
за
којом
је
чезнуо
већ
од
неколико
месеци
,
а
чија
му
је
мила
и
заношљива
слика
,
лебдила
пред
очима
куда
год
се
кретао
.
А
Стојадину
,
који
је
цео
свој
век
проводио
у
беспосличењу
и
банчењу
;
који
није
имао
имања
,
да
од
његова
прихода
подмирује
трошкове
,
што
их
је
чинио
по
механама
и
саборима
;
који
није
волео
да
ради
,
а
хтео
је
да
представља
некаквога
ђилкоша
сеоског
,
—
њему
је
требало
много
,
много
новаца
,
до
којих
није
могао
доћи
ситним
крађицама
,
при
којима
има
за
малу
добит
да
рискује
много
,
те
да
се
,
мож’да
опет
,
једног
дана
нађе
у
београдском
граду
,
у
коме
је
већ
једном
био
„
на
поправци
“
.
Све
то
,
спојено
са
околностима
које
је
дотле
прикупио
,
а
што
је
Срета
,
пошто
је
извршио
хапшење
,
неколико
пута
још
претресао
поновно
у
својој
глави
,
—
он
се
осети
умирен
и
задовољан
собом
,
верујући
да
је
на
путу
,
којим
ће
се
дати
сатисфакција
правди
,
и
људској
и
божијој
.
„
Основи
подозрења
“
,
који
су
у
самом
почетку
ове
истраге
прибављени
били
,
а
на
којима
је
Срета
донео
своје
решење
о
притвору
,
били
су
ово
:
И
.
Против
Стане
и
Ивка
.
1
.
Полицијским
увиђајем
и
признањем
њиховим
утврђено
је
:
да
је
Рада
нађена
мртва
у
својој
соби
;
да
су
врата
од
предсобља
,
кроз
које
се
улази
у
собу
Радину
,
била
закључана
;
да
је
кључ
од
тих
врата
,
нађен
унутра
,
на
прозору
предсобља
;
да
су
прозори
читави
и
неповређени
;
и
,
да
ни
једно
крило
није
било
отворено
,
те
да
би
се
могло
држати
,
да
је
убица
,
по
извршењу
дела
,
могао
кључ
убацити
с
поља
.
Дакле
,
да
је
све
било
затворено
,
и
,
да
ни
каквих
других
излаза
ни
улаза
није
било
за
одељење
Радино
,
а
међутим
,
по
лекарском
мнењу
,
Рада
је
удављена
туђом
руком
.
Кад
се
све
ово
доведе
у
везу
са
признањем
туженога
Ивка
и
Стане
:
да
су
тога
вечера
сами
,
без
момака
,
били
у
кући
;
да
су
имали
подрумски
кључ
који
отвара
предсобље
,
а
који
је
био
код
Стане
;
и
,
да
је
она
сутра
дан
,
баш
тим
кључем
и
отворила
предсобље
те
Раду
нашла
мртву
у
њеној
соби
,
—
све
то
несумњиво
утврђује
:
да
су
Ивко
и
Стана
,
по
извршеном
убиству
,
—
и
пошто
су
онај
прави
кључ
метнули
на
прозор
предсобља
,
изнутра
-
сами
затворили
врата
од
предсобља
оним
подрумским
кључем
,
а
да
су
Раду
мртву
оставили
унутра
,
у
намери
,
да
пред
светом
представе
,
као
да
је
Рада
умрла
,
—
што
је
Стана
сутра
дан
и
покушавала
,
како
су
то
испитани
сведоци
утврдили
.
Били
су
,
дакле
,
у
време
дела
на
месту
и
у
таквим
делима
,
која
се
друкчије
не
би
могла
објаснити
,
него
да
су
баш
они
ово
убиство
извршили
.
Поред
тога
,
трудили
су
се
да
прикрију
и
отклоне
,
оваком
радњом
својом
,
сумњу
од
себе
,
те
да
ислеђење
осујете
.
2
.
Сутра
дан
,
кад
су
пок
.
Раду
мртву
нашли
,
нису
одмах
о
овоме
случају
известили
месну
власт
,
—
што
тврди
Милосав
Богић
,
председник
општине
,
а
што
и
сами
признају
,
—
већ
су
,
на
против
,
похитали
да
мртваца
што
пре
окупају
и
спреме
.
Чак
и
на
опомену
Огњана
Недељковића
:
да
не
треба
покојницу
ништа
дирати
,
док
не
дође
власт
и
лекар
,
—
тужена
Стана
одговорила
је
:
„
шта
ће
нама
ко
и
шта
има
ту
да
гледа
,
кад
се
види
да
је
жена
умрла
“
,
па
онда
подвикнула
сакупљеним
људма
:
„
изласте
људи
на
поље
да
се
жена
окупа
,
спреми
и
намести
!
“
Овако
њихово
поступање
јасно
показује
,
да
су
то
чинили
у
циљу
,
да
убијену
Раду
час
пре
окупају
и
крв
јој
сперу
,
те
тако
униште
трагове
својега
злочиначког
дела
.
ИИ
.
Против
саме
Стане
:
1
.
Никола
Стојковић
,
момак
дућански
,
и
Живота
Марјановић
,
покућар
,
тврде
:
да
је
првоспоменути
Никола
,
кључеве
од
дућана
предао
,
17
.
у
вече
,
Ради
,
која
и
рукује
тим
кључевима
и
она
их
метнула
у
свој
џеп
;
а
по
тврђењу
истих
сведока
,
сутра
дан
у
јутру
,
пре
но
што
се
и
сазнало
за
смрт
Радину
,
те
кључеве
је
Никола
примио
од
Стане
,
што
и
она
сама
не
пориче
.
2
.
Ови
исти
сведоци
тврде
,
да
се
Стана
често
свађала
са
Радом
.
Живота
Марјановић
,
пак
,
тврди
још
и
то
:
да
је
Стана
једном
приликом
,
на
неколико
дана
пред
убиство
рекла
пред
њим
:
да
мрзи
Раду
као
кучку
,
и
,
да
не
може
да
је
гледа
очима
.
А
Милосав
Јовановић
из
Средњева
,
који
је
такође
испитан
као
сведок
,
тврди
:
да
је
Стана
једном
у
дућану
,
у
коме
се
и
он
—
сведок
—
био
десио
,
казала
:
„
ја
сам
мога
сина
заробила
,
ја
га
морам
и
одробити
“
;
и
,
3
.
Слуге
Ивкове
:
Јован
Павловић
,
Живота
Марковић
,
напред
споменути
Никола
Стојковић
и
Сима
Јовановић
тврде
,
да
је
Стана
,
17
.
у
вече
,
наваљивала
на
њих
,
док
су
још
били
за
вечером
,
да
се
пожуре
,
па
да
иду
спавати
;
а
на
Животу
и
по
други
пут
навикивала
,
да
иде
на
спавање
.
Сви
ови
сагласно
тврде
још
и
то
:
да
је
Стана
,
18-ог
око
3
сахата
по
поноћи
,
долазила
на
прозор
њихове
собе
,
где
су
они
спавали
,
и
будила
их
да
иду
на
посао
.
Све
ове
правно
доказане
околности
знатно
поткрепљују
основе
подозрења
,
прибављене
против
Стане
,
а
изложене
у
одељку
И
.
тачки
1
.
ИИИ
.
Против
Стојадина
Рајчића
1
.
Сведоџбом
Васе
Мирковића
,
која
се
утврђује
исказом
Стојана
Милосављевића
,
доказује
се
:
да
је
Стојадин
,
19-ог
у
јутру
,
на
један
сахат
пред
зору
,
дакле
у
невреме
,
састајао
се
тајно
са
Мишом
,
мужем
убијене
Раде
,
и
са
њиме
на
само
разговарао
;
да
је
Миша
тада
питао
Стојадина
,
„
што
ниси
то
одмах
извршио
“
,
а
Стојадин
му
одговорио
:
„
сад
сам
могао
,
па
сад
сам
и
извршио
“
;
2
.
Његова
лажна
одбрана
,
да
се
са
Мишом
,
по
повратку
овога
из
Пеште
,
није
нигде
састајао
;
док
сведоци
Васа
и
Стојан
потврдили
су
,
и
на
суочењу
са
њим
,
да
је
тај
састанак
и
разговор
,
између
њега
и
Мише
одиста
био
;
и
,
3
.
Признањем
његовим
утврђује
се
,
да
је
тога
вечера
—
пред
убиство
,
—
био
у
дућану
туженога
Ивка
,
дакле
на
месту
,
и
баш
пред
извршење
дела
.
То
потврђује
и
сведок
Јован
Марић
.
ИВ
.
Против
Мише
:
—
1
.
Његов
састанак
у
недоба
,
са
Стојадином
,
што
он
не
признаје
,
и
ако
су
му
то
,
на
суочењу
,
утврдили
сведоци
очевидци
;
2
.
Исказ
Николе
Стојковића
,
момка
дућанског
,
да
је
између
њега
и
Раде
био
рђав
живот
;
3
.
Сведок
Анђа
,
кћи
Боге
Стевановића
,
тврди
:
да
је
Миша
преко
њега
—
Стојадина
-
слао
паре
некој
девојци
Достани
,
са
поруком
,
да
ће
је
узети
за
жену
,
само
док
успе
,
да
своју
садашњу
жену
отера
,
или
је
куд
склони
-
-
-
-
Пошто
је
Срета
на
основу
ових
,
овако
на
брзу
руку
прибављених
доказа
,
притворио
оне
,
које
је
држао
за
кривце
,
послао
к
томе
,
по
коњанику
,
извештај
капетану
,
па
је
онда
живо
наставио
даљи
рад
и
радио
дубоко
у
ноћ
.
А
сутра
дан
,
21
.
октобра
,
испратио
је
:
Стану
и
једног
стражара
са
њом
,
на
Ивковим
колима
;
на
троја
кола
метнуо
је
понаособ
:
Ивка
,
Мишу
и
Стојадина
(
овога
у
окову
)
,
а
свакога
,
са
по
једним
поузданим
човеком
под
оружјем
,
које
му
је
људе
председник
Милосав
,
као
такве
нашао
и
дао
.
После
пола
сахата
спремио
се
и
сам
да
,
са
својим
пандуром
,
крене
за
Градиште
.
Кад
се
хтеде
попети
на
кола
,
која
чекаху
на
њега
пред
мехапом
,
—
из
гомиле
људи
,
што
беху
ту
око
кола
његових
,
—
приђе
му
неколико
виђенијих
домаћина
па
шануше
:
ако
Бога
знаш
господине
,
не
пуштај
их
отуда
;
јер
,
ако
се
сада
врате
,
нарочито
Стојадин
,
нама
не
остаје
друго
него
да
селимо
из
Средњева
.
Гледајте
ви
своја
посла
,
а
власт
чинити
што
треба
по
закону
,
одговори
Срета
и
попе
се
на
кола
,
викнув
пандуру
да
тера
.
Пандур
ошину
коње
,
који
полетеше
испред
механе
у
касу
,
а
гомила
сељака
,
што
оста
пред
механом
,
поздрављаше
га
:
„
срећа
господине
!
“
В
.
Гавранови
осетили
мршу
.
Истрага
,
која
је
отпочета
у
Средњеву
настављена
је
и
у
Градишту
;
али
,
сад
је
веш
ишло
много
спорије
;
јер
,
Срета
је
морао
од
времена
на
време
,
лаћати
се
и
других
послова
,
који
су
у
нашим
среским
капетанијама
и
многобројни
и
разноврсни
,
а
који
га
док
је
радио
у
Средњеву
нису
,
као
ово
сада
у
Градишту
,
ометали
готово
сваког
часа
у
раду
.
У
Србији
иследници
нису
оно
,
што
су
они
у
другога
света
,
где
сваки
орган
државни
,
има
своју
одређену
функцију
и
тачно
обележен
круг
рада
.
Док
један
енглески
,
или
немачки
иследник
,
—
који
годинама
врши
ту
своју
службу
на
једном
месту
,
—
има
све
своје
старање
и
сву
своју
,
специјално
иследничку
спрему
,
обогаћену
дугогодишњим
искуством
,
да
посвети
искључиво
делу
које
трага
,
—
дотле
један
наш
срески
писар
који
буде
„
одређен
да
ради
на
кривицама
“
—
како
се
то
у
нас
каже
,
—
има
да
се
бави
истрагом
,
по
свим
кривичним
делима
,
почев
од
најтежих
и
најзаплетенијих
злочина
,
па
до
најситнијих
,
тако
званих
„
полицијских
иступа
“
,
по
којима
има
још
и
да
суди
,
и
да
доноси
„
коначне
“
пресуде
или
решења
.
Осим
тога
,
он
мора
да
врши
и
многе
друге
послове
,
који
су
,
стицајем
политичких
или
других
каквих
околности
,
претежнији
од
иследничке
дужности
по
схватању
,
капетанову
,
начелникову
па
и
министрову
.
Колико
се
пута
деси
да
начелник
округа
,
пробуђен
у
по
ноћи
из
сна
добије
од
министра
шифровану
депешу
садржине
:
„
сазнао
сам
са
поуздане
стране
да
су
се
Н
.
Н
.
и
Н
.
Н
.
из
Н
.
са
још
двадесет
људи
кренули
из
Н
.
где
су
у
емиграцији
да
,
на
разним
тачкама
,
уђу
у
Србију
са
опасним
бунтовним
смеровима
;
они
носе
собом
,
у
циљу
да
растурају
,
неке
прокламације
,
слике
,
брошуре
,
и
т
.
д
.
Наредите
одмах
свима
чиновницима
подручног
вам
округа
да
у
своме
домашају
обраћају
,
и
дању
и
ноћу
,
најозбиљнију
пажњу
;
да
обиђу
и
прегледају
сваку
општину
,
па
ако
би
на
људе
наишли
да
их
похватају
и
ставе
под
јаку
стражу
;
а
ви
ћете
ме
о
томе
овим
путем
известити
“
.
—
Бива
,
да
начелника
по
неколико
пута
заноћ
буде
са
оваким
депешама
.
Он
опет
,
буди
тако
своје
„
подручне
му
“
капетане
,
а
капетани
своје
писаре
и
председнике
општина
.
Направи
се
тако
читава
узбуна
по
целој
земљи
која
,
за
10—15
дана
,
устави
све
друге
послове
;
па
најпосле
од
свега
тога
испадне
:
„
тресла
се
гора
,
родио
се
миш
“
.
На
крају
краја
,
министар
сазна
,
да
је
то
био
некакав
истерани
чиновник
,
„
одани
приврженик
постојећег
стања
,
и
веран
подајник
“
и
т
.
д
.
који
је
„
доставио
,
тамо
горе
“
:
каква
страховита
опасност
прети
свему
што
постоји
;
и
,
како
би
у
земљи
била
читава
револуција
,
„
буна
“
,
преврат
,
да
он
није
брижљивим
и
бодрим
оком
,
даноноћно
пратио
кретање
ових
превратника
,
и
„
благовремено
“
јавио
,
да
се
предузму
мере
за
спречавање
њихових
опасних
умишљаја
и
планова
.
Он
је
,
—
наравно
,
је
све
„
срећно
спречено
“
и
отаџбина
спашена
.
—
јавио
се
доцније
лично
господину
министру
,
да
је
он
био
тај
анонимни
достављач
,
молећи
,
да
се
његова
„
ревност
и
осведочена
оданост
“
,
награди
каквом
„
службицом
“
,
коју
је
раније
имао
,
па
ју
,
„
обеђен
за
некакав
дефицит
“
,
био
изгубио
.
Нису
ретки
случајеви
,
да
капетан
и
сви
писари
једнога
среза
,
крену
у
потеру
за
хајдуцима
,
а
среска
капетанија
остане
по
неколико
дана
са
једним
практикантом
,
често
без
и
једног
пандура
.
То
исто
бива
и
онда
кад
какво
„
високо
отачанствено
или
страно
лице
“
,
хоће
да
пропутује
кроз
дотични
округ
,
а
господин
министар
има
уверења
,
да
путеви
и
мостови
нису
у
„
добром
стању
“
.
И
онда
се
,
„
на
врат
на
нос
“
,
наређују
кулуци
,
без
обзира
на
то
:
што
су
непоуздане
апсане
пуне
криваца
,
и
што
је
жетва
стрмнине
,
или
берба
кукуруза
и
грожђа
у
највећем
јеку
,
те
често
од
једног
дана
зависи
,
да
од
богата
берићета
постане
пустош
.
-
-
Пок
.
Краљ
Милан
често
је
говорио
,
како
је
он
,
за
све
време
своје
двадесетогодишње
владавине
био
те
среће
да
увек
,
путујући
по
Србији
утабава
друмове
,
којих
се
посипање
шљунком
завршавало
на
брзу
руку
,
тек
у
очи
његова
проласка
.
—
А
како
ли
је
тек
онда
,
кад
дође
нова
влада
па
прегне
,
свим
бићем
својих
родољубивих
чланова
,
да
„
државна
кола
“
,
на
основу
„
државног
програма
“
,
извлачи
из
блата
,
у
које
су
запала
разузданошћу
прошлога
режима
,
обележенога
изопаченим
слободоумљем
и
идејама
,
пресађенима
са
развратног
запада
;
идејама
,
за
које
наш
народ
још
није
дорастао
ни
сазрео
?
Или
обратно
;
кад
после
једнога
режима
