непробудити
.
тада
Брн
дохватити
чизма
с
под
и
бацити
се
она
у
врата
,
па
рикнути
као
да
он
когод
клати
.
бакоња
скочити
,
па
,
мислити
да
јесам
лупеж
код
стриц
,
истрчати
на
тријем
и
почети
викати
.
сав
фратар
и
ђак
дотрчати
.
—
Шта
јесам
?
питати
Срдар
.
—
не
знати
.
Мог
бити
да
јесам
велик
зло
.
кад
сав
ући
за
Срдаром
и
запалити
свијећа
,
а
тај
Брн
дахтати
и
зажмурити
.
Срдар
,
неопажен
,
покренути
један
часовник
,
а
тетак
други
.
Брн
се
освијестити
,
па
она
испричати
шта
јесам
бити
.
они
он
увјеравати
да
јесам
тај
снити
,
а
да
се
кандило
угасити
кад
отворити
врата
.
тетак
послати
све
,
па
остати
с
он
докле
овај
не
заспати
.
други
покушај
теткин
и
Срдарев
испад
смијешати
.
бити
јесам
почетак
септембар
.
Киш
јесам
бити
престати
,
настати
похладна
јесен
.
тетак
и
Срдар
сјеђаху
код
Брн
до
касно
у
ноћ
.
он
она
јесам
,
као
обично
,
опет
тумачити
њеку
нејасан
мисао
из
један
богословски
књига
,
и
баш
раширити
рука
,
а
дигнути
обрва
пред
тежак
изрека
,
кад
с
поље
,
испред
прозор
,
синути
муња
.
небо
јесам
бити
ведро
без
мјесец
.
тетак
и
Срдар
се
згледати
,
а
Брн
избуљити
очи
у
она
.
до
трен
опет
пролетјети
пламен
у
противан
правац
,
али
се
јасно
видјети
њека
мрачан
пруга
,
који
јесам
за
пламен
изаћи
.
онај
двојица
устати
,
али
се
у
тај
мах
пламен
уставити
пред
прозор
,
те
и
Брн
видјети
да
јесам
тај
запањен
гука
на
дугачак
трска
.
Срдар
нагло
отворити
прозор
и
одгурнути
трска
,
грдити
,
па
ударити
у
смијех
.
ни
тетак
се
не
моћи
уздржати
од
смијех
.
Брн
видити
,
да
се
прозор
отварати
,
брзо
легати
и
покрити
глава
раканцем
.
и
ако
ствар
бити
сувише
очевидан
,
опет
Срдар
вјешто
забашурити
измислити
,
како
јесам
видити
,
да
се
у
пукотина
улегнути
њека
тичурина
,
па
јесам
наредити
слуга
,
да
јесам
тијем
начин
истјерати
.
у
истина
,
она
двојица
бити
наговорити
Дундака
,
да
махнути
њеколико
пут
запаљен
крпа
,
кад
они
бити
изаћи
,
што
јесам
ваљати
да
он
дознати
по
њекоме
знак
,
хтети
ли
Брн
искочити
,
али
се
Дундак
опити
,
па
пети
сачекати
знак
и
још
он
запети
трска
за
грање
од
бријест
под
прозор
.
кад
се
Брна
ријеч
повратити
,
он
се
страшно
наљутити
на
Срдара
,
што
јесам
прозор
отварати
,
па
зовнути
бакоња
да
он
трљати
вунен
крпа
...
.
Њеколико
дан
прије
Мале
Госпојина
,
јавити
се
први
дужник
Брнин
.
Бјеше
тај
њеки
имућан
сељак
из
парохија
фра-Томине
.
он
избројити
двјеста
талијера
,
што
главнога
,
што
добити
,
узити
признаница
,
па
се
вратити
с
бакоња
воз
.
по
стричев
наредба
,
бакоња
јесам
ваљати
пазити
,
да
се
сељак
не
састајати
с
који
од
слуга
.
бакоња
осјет
као
њеки
прелом
у
себе
,
као
да
он
снага
придолазити
,
као
да
ступати
у
њеки
нов
живот
.
кад
се
повратити
у
стричев
соб
,
очи
он
и
нехотице
прионути
за
гвозден
ковчежић
,
који
јесам
једнијем
бок
вирити
испод
кревет
.
послије
,
кад
ђакон
и
бујас
доћи
на
обичан
предавање
,
и
њихов
поглед
(
ваљда
поводити
се
за
Бакоњиним
)
прилијепити
се
за
ковчег
.
од
тада
,
сваки
дан
послије
јутрење
,
бакоња
ићи
на
воз
,
да
дочекивати
дужник
,
па
бити
она
допратити
к
стриц
,
па
испратити
,
а
за
тај
бити
добити
„
јабука
.
“
Ковчег
се
пунити
,
али
постати
невидљив
радознао
очи
.
Говорећи
о
тај
с
друг
,
бакоња
јесам
прилично
смањивати
примљен
свота
,
а
кад
јесам
дуг
бити
готово
утјерати
,
он
јесам
пред
она
прћити
усна
,
као
тобож
надати
се
,
е
хтети
бити
више
...
.
Почетком
новембар
у
манастир
се
чинити
велик
припрема
за
дан
свет
Франа
јесенски
,
кад
се
стјецати
народ
и
постриженици
.
тај
година
јесам
још
имати
да
бити
избор
нов
гвардијан
,
јер
тетак
само
замјењивати
Брн
,
а
овај
бити
разријешити
.
Већ
у
очи
поменут
дан
доћи
осам
фратар
,
међу
који
бити
вртиреп
,
Жвалоња
и
Пињата
.
тетак
наговорити
вртиреп
да
се
измирити
с
Наћваром
,
на
што
вртиреп
одмах
и
пристати
,
—
по
сав
прилика
зато
,
што
он
јесам
брат
бити
дужник
Наћвару
,
а
дуг
не
платити
.
измирење
јесам
бити
свечано
и
јавно
.
вртиреп
отићи
са
тетак
и
онај
седморица
,
што
с
он
доћи
,
у
соб
Брнин
,
па
ући
први
,
рећи
раширив
рука
:
—
„
брата
у
Исукрст
!
простити
ја
мој
увриде
!
“
...
„
бог
неки
ти
простити
ка
и
ја
,
“
одговорити
Брн
пољубити
се
с
он
,
па
и
са
свити
осталијем
.
сутра
дан
осванути
красан
јесењи
дан
,
а
већ
око
први
миса
доћи
много
близ
прековођана
.
настати
обичан
метеж
.
Већина
фратар
сјеђаше
по
исповједницама
.
људи
и
жена
,
подијелити
на
гомилица
,
чекати
ред
,
—
јер
јесам
први
дужност
на
дан
„
проштење
“
одстојати
један
миса
,
па
се
исповједити
и
на
други
се
миса
причестити
.
тај
први
најезда
опроштеника
наредити
се
с
бог
па
отићи
ка
тетка
у
трпезарија
,
да
писати
прилог
,
начинити
мјесто
други
најезда
у
црква
.
тетак
она
примити
љубазно
,
запис
свачији
и
најмање
прилог
,
а
Балеган
и
Мачак
частити
по
ракија
,
па
онда
људи
и
жена
отићи
,
њеки
на
тријем
,
њеки
у
двориште
,
тај
посједати
и
почети
јести
.
за
тијем
првијем
кола
опроштеника
,
наићи
друго
у
трпезарија
,
па
и
тај
уграбити
мјесто
у
манастир
,
—
јер
сав
жети
да
се
одморити
у
његовијем
зидина
.
бакоња
јесам
стражити
иза
врата
предњи
стричев
ћелија
.
стриц
он
сјеђаше
на
диван
,
стрецајући
од
сваки
корак
,
који
бити
затутњити
тријем
,
јер
се
бојити
поход
.
—
Ко
јесам
тај
проша
?
који
јесам
тај
проћи
?
...
питати
Вра
,
сваки
тренутак
,
а
бакоња
лагано
одшкринути
,
звирити
па
казивати
стриц
.
Њеколико
пут
промолити
глава
на
поље
и
викати
да
се
и
даље
чути
:
—
Фра-Брне
јесам
болестан
.
не
моћи
ви
примити
.
не
моћи
ни
диванити
.
—
да
јесам
који
од
дужник
?
питати
стриц
.
да
јесам
који
спомињати
за
дуг
,
а
?
бакоња
одмахнути
глава
,
с
израз
на
лице
,
који
јесам
значити
:
—
„
ја
тај
знати
!
Већ
бити
ја
дужник
нањушија
,
и
да
се
не
јавити
!
“
Међа
тијем
како
јесам
народ
навирати
(
а
већ
за
рана
бити
он
много
више
но
другијех
година
)
бакоња
јесам
машта
кипјети
.
Сјећао
се
жив
прошлијех
проштење
:
први
,
кад
јесам
бити
пустођак
,
кад
се
оно
прославити
наћи
стричев
кулаш
;
други
,
пред
смрт
Шкоранчину
,
кад
јесам
се
људи
чудити
,
како
он
одметати
и
одскакати
не
само
вршњак
,
него
и
стар
;
трећи
,
кад
јесам
пред
вече
јахати
на
дорат
и
водити
још
три
седланик
на
појиште
,
па
кад
углед
Зврљевљане
,
а
он
ситно
поиграти
,
тако
да
јесам
маја
(
онда
јесам
бити
доћи
мај
са
кривица
и
галица
)
срце
играти
;
четврти
,
кад
јесам
већ
бити
озбиљан
,
те
се
јесам
ачио
јунаштво
и
хитрина
,
но
јесам
стријељати
очи
црнпураст
Јелка
,
с
који
се
бити
већ
познати
...
бакоња
дубоко
уздахнути
.
он
јесам
сад
жалити
за
којекаквијем
ситница
,
али
јесам
тек
жалити
за
слобода
,
тај
завидјети
бујас
и
Бутри
,
који
,
истина
,
имати
много
послати
по
црква
али
,
тек
у
тишма
налазити
промјена
,
а
он
се
нога
укочањише
стражити
иза
врата
.
па
онда
тај
он
јесам
и
понижавати
.
какав
јесам
тај
улога
,
он
,
ђак
пета
година
,
да
кришом
гледати
ко
пролазити
!
...
.
од
једном
отворити
широк
врата
,
тај
промолити
и
труп
.
—
Шта
јесам
?
ко
јесам
?
питати
Брн
.
—
А
,
ништа
,
ништа
,
рећи
он
не
обзирати
се
.
Мислија
јесам
да
јесам
један
дужник
,
али
јесам
,
приварија
јесам
се
!
и
загушујући
уздах
,
затворити
врата
.
Бјеше
проћи
Срдарева
„
једар
Јелица
“
са
мати
,
а
за
она
,
послије
један
гомилица
,
други
Јелка
са
њекијем
дјевојка
.
бакоња
се
тек
сад
машта
изоглави
.
он
зажмурити
и
звекетати
талијерима
,
који
јесам
имати
у
шпага
,
занети
се
на
крило
сан
.
бакоња
видјети
себе
у
мантија
,
на
добар
коњ
,
који
под
он
подигравати
кроз
њеко
лијеп
село
.
испред
кућа
куд
он
пролазити
,
устајати
жена
да
он
се
клањати
.
Мушки
јесам
на
работа
,
по
поље
.
Њека
он
баба
ђаволаст
поглед
и
дати
он
прст
знак
,
куда
хтети
окренути
,
а
он
одлетити
на
страна
,
па
хтети
у
шум
,
или
у
њеки
заклон
,
гдје
он
чекати
Јелка
.
она
јесам
већ
удати
,
дабоме
,
у
његов
парохија
.
па
онда
се
елекну
и
замислити
свој
парохиски
кућа
.
тај
јесам
коњушар
и
кувар
,
али
имати
више
врата
.
од
једнијех
он
јесам
имати
кључ
,
а
носити
увијек
уза
себе
и
кључић
од
стричев
ковчежић
...
.
стриц
јесам
умрети
,
бог
да
он
простити
,
већ
поодавно
,
а
он
јесам
нов
фра-Брне
,
Јерковић
XXВ
...
.
—
зар
јесам
ти
,
магарчина
,
заспати
?
викнути
стриц
.
ко
јесам
тај
исприд
врата
?
бакоња
се
тргнути
,
те
кад
повући
врата
себе
,
ударити
он
у
чела
,
а
у
исти
мах
зачути
се
више
глас
.
—
А
,
дите
мој
,
ту
ли
јесам
?
велим
Кушмељ
.
—
Ива
мој
!
викнути
кривица
,
одјевен
као
невјеста
.
—
валити
Исус
,
дијак
!
називати
:
Чагљина
,
Рдало
,
Рора
,
Кљако
,
Цонтрона
,
Жландра
...
—
Јево
пуно
наш
!
рећи
бакоња
престравити
,
и
пријести
него
што
јесам
моћи
примити
стричев
наредба
,
Зврљевљани
он
отискоше
,
па
с
неописан
граја
сјатити
се
око
фра-Брне
,
те
он
љубити
рука
и
коноп
.
Брн
једва
доћи
до
ријеч
,
тај
викнути
:
—
затворити
врата
,
ђаво
те
однија
!
...
.
Шта
ви
...
зар
се
тако
улазити
,
зар
хтети
да
ја
овако
немоћан
загњавити
...
.
А
,
Исус
,
увик
ли
ја
неприлика
чинити
,
увикарце
...
.
—
Дика
наш
,
—
почети
Кушмељ
—
кад
јесам
бог
да
,
да
јесам
таки
глава
!
бог
вала
,
милостив
бог
и
Дивици
,
а
ја
мислити
...
а
ја
чути
...
.
—
јесам
ја
ништа
вир
од
сав
шта
јесам
чуја
,
—
додати
Чагљина
,
звјерати
очи
по
соба
.
Јето
,
здрав
јесам
...
.
сав
зачаврљати
,
тако
да
Брн
затиснути
уш
рука
.
бакоња
се
једва
ослободити
из
сестрин
загрљај
,
па
тек
видјети
да
он
јесам
и
зет
с
она
.
овај
опет
хтедје
да
он
се
о
врат
објесити
,
али
он
се
бакоња
измакнути
,
па
отклонити
подаље
отац
и
све
остати
,
који
једнако
грајити
.
—
Прикините
мало
,
па
хтети
говорити
редом
,
ако
имати
шта
!
викнути
бакоња
.
зар
не
видити
да
јесам
фра-Брне
немоћан
?
Њемука
шкода
и
најмањи
немир
.
Сида
,
ћаћа
,
тамока
,
и
тај
стриц
...
.
сав
се
измакнути
,
тако
!
—
Та-ако
!
рећи
најзад
Брн
.
подавати
она
,
дите
,
ракија
,
па
...
.
јето
,
па
,
шта
јесам
тај
бити
чути
?
—
да
бог
сачувати
!
рећи
Чагљина
.
ти
знати
,
да
свако
говорење
нем
увике
свој
мишљење
,
да
јесам
болес
ди
јесам
лудос
,
а
баш
моћи
бити
и
мудрос
ди
јесам
затворење
...
—
да
бог
сачувати
и
од
твој
говор
!
прекинути
он
бакоња
љутит
.
Шта
све
дробити
,
а
...
.
—
е
,
дијак
,
синовац
,
јесам
ни
ти
сав
мудрос
посука
жлица
!
одазвати
се
Чагаљ
.
ја
бити
река
...
.
опет
сав
заграјати
.
бакоња
њешто
пришаптати
отац
,
на
што
овај
устати
,
поздрав
се
с
брата
и
поћи
.
сав
се
кренути
.
у
тај
мах
њеко
закуцати
на
врата
.
бакоња
отворити
,
па
рука
склон
свој
на
страна
,
јер
се
помолити
фра-Тетка
.
за
он
хтјети
ући
њеки
омален
,
бркат
сељак
,
дугачак
сплетен
перчин
,
који
он
састраг
допирати
до
пас
.
тај
човјек
бити
лијепо
одјевен
,
али
,
по
крој
хаљина
,
као
и
зао
успомена
Букар
;
за
пас
јесам
имати
велик
нож
.
тај
ношња
одмах
бакоња
напомена
Букара
.
Риђи
брк
,
ситан
сијере
очи
,
спљоштен
нос
,
давати
он
лисичји
израз
.
па
онда
и
сав
снага
бити
он
чудновато
скројити
.
труп
он
бити
сувише
кратак
према
нога
,
а
један
он
се
нога
савити
као
гудало
,
али
јесам
храмати
.
еле
,
бити
један
од
онијех
људи
,
ко
кад
видити
на
сајам
,
међу
хиљадама
,
или
срести
на
пут
,
не
моћи
заборавити
.
сав
Јерковић
прионути
очи
на
чудноват
човјек
.
—
Ко
јесам
овај
?
Познајеш
ли
он
?
запитати
бакоња
Кушмеља
,
отиснути
непознат
.
—
не
знати
!
велим
кнез
,
тискати
се
на
поље
.
дед
,
ако
икако
моћи
,
изаћи
.
ја
хтети
се
одвојити
од
наш
бештија
,
па
хтети
ти
чекати
ди
ти
рећи
.
—
Чекај
ја
посао
ручак
иза
мађупнице
,
пришаптати
бакоња
.
ајте
с
бог
!
с
бог
!
Пошли
с
бог
!
велим
свој
.
и
тетак
застати
докле
не
изаћи
Јерковић
,
па
махнути
рука
на
странац
,
да
причекати
пред
врата
.
—
Која
добра
,
Дума
?
питати
Брн
,
чудити
се
што
он
доћи
у
тај
доба
,
а
знати
да
немати
време
на
претек
.
—
о
,
брата
,
пук
навра
,
ка
никад
до
сад
!
велим
тетак
дувати
...
.
добро
јесам
,
добро
!
имати
сам
велик
миса
до
сад
близу
стотину
(
тј
.
плаћен
велик
миса
)
.
А
помислити
,
теке
јесам
десет
ура
!
Још
хтети
пукати
доћи
!
—
е
,
Божа
помоћи
и
свет
Франа
!
прихватити
Брн
.
Сида
,
Дума
брата
,
ако
имати
мало
вримена
.
Сида
,
одморити
се
!
—
не
моћи
!
рећи
Дума
.
немати
ни
тренутак
вримена
.
Прид
реферторијом
чекати
ја
права
војска
.
сав
јесам
у
велик
посао
.
да
јесам
још
десет
мисник
,
сав
бити
имати
пун
рука
посао
,
дакле
,
моћи
мислити
,
јесам
ли
велик
приша
,
кад
јесам
ја
к
ти
садак
доша
...
.
—
ма
тај
баш
не
разумим
!
Шта
тај
моћи
бити
?
—
јесам
ништа
,
и
јесам
велик
ствар
,
—
како
узети
,
рећи
тетак
смијући
се
.
Доша
јесам
један
сељак
из
далек
,
чак
из
ти
’
страна
испод
Велебит
.
богат
човик
.
Можеш
замислити
записивати
двадесет
миса
!
Дакленка
казати
:
„
јесам
се
још
исповидија
,
али
желити
да
се
исповидим
!
“
„
Па
ајде
,
брата
!
“
река
ја
и
помислити
да
јесам
чист
памет
,
кад
долазити
из
црква
,
а
јесам
се
наредија
.
„
Ајда
,
брата
,
у
црква
,
па
чекати
ред
ка
и
други
кршћанин
,
па
послин
,
кад
добити
проштење
,
доћи
ако
хтети
штагод
да
приложити
.
“
„
ма
ја
хтети
да
се
исповидим
код
онај
болестан
вратра
,
код
вра-Брне
,
а
он
јесам
у
црква
...
”
—
Нећу
ни
да
чути
о
тај
!
викнути
Брн
,
устајати
.
ја
јесам
немоћан
,
ја
не
моћи
...
.
—
ма
стати
,
брата
.
ти
не
знати
какав
бити
се
шкандал
моћи
излетати
из
тај
,
рећи
тетак
намрштити
.
Стана
,
да
чути
до
крај
!
сељак
наставити
:
„
По
душа
—
велим
—
ја
не
познавати
вра-Брну
,
никада
он
јесам
видија
,
али
јесам
уснија
,
да
се
код
он
исповидим
.
Ништо
ја
доћи
у
сан
и
рећи
ја
липа
и
разговитно
:
ајде
у
манастир
...
.
па
се
исповиди
вра-Брни
.
запамтити
добро
да
се
звати
вра-Брне
,
и
још
хтети
он
познати
по
тај
,
што
он
нога
бости
.
тако
ја
оно
рећи
у
сан
.
и
јево
ја
потега
два
дан
ходати
.
сад
,
ако
јесам
тај
вра-Брне
још
дуват
,
ако
само
моћи
усна
мицати
,
неки
ја
припушти
,
да
скинути
с
дух
велик
бриме
,
а
,
борати
ја
,
и
он
са
свој
,
јер
се
ја
други
не
моћи
исповидити
,
а
имати
шта
ли
!
имати
шта
ли
!
“
...
.
тако
велим
тај
сељак
и
још
даље
развезати
,
ка
шта
они
чинити
.
сад
,
брата
Брн
,
да
тај
јесам
бити
пуки
...
.
—
дакле
,
бити
јесам
ту
још
свитати
!
—
бити
јесам
пун
реферторије
,
а
он
још
викати
,
—
а
чути
како
скичати
кад
говорити
,
и
људи
се
почети
крстити
и
рећи
он
:
„
благо
тебика
кад
јесам
уснија
!
“
ти
сад
видити
,
какав
бити
се
шкандал
излегнути
кад
бити
ти
одбијати
!
зато
јесам
,
брата
,
и
доша
!
ти
знати
да
бити
се
рећи
:
јето
човик
посега
два
дан
одати
...
—
тај
већ
разумим
!
прекинути
он
Брн
узнемирити
.
А
осим
тај
и
јесам
чудно
да
јесам
тако
сањати
!
...
ако
јесам
шенуја
.
—-
ма
јесам
,
брата
,
него
здрав
и
паметан
човик
.
доја
јесам
на
сав
коњ
и
још
водити
момак
уза
себе
.
ја
он
мислити
задржати
и
на
ручак
и
на
вече
.
једно
што
јесам
богат
,
како
се
видити
,
а
друго
што
јесам
из
онај
крај
одакле
до
сад
јесам
ники
долазија
.
зато
,
брата
Брн
,
триба
да
он
својски
приватити
,
збогу
млоги
разлог
,
а
највише
...
.
—
Па
звати
он
!
ди
јесам
?
Ива
,
дати
штола
!
метнути
овди
катригу
,
овди
под
распело
!
...
Оћу
,
Дума
брата
!
зовнути
он
,
—
говорити
Брн
на
предушак
,
обртати
се
на
један
мјесто
.
Слушајући
те
разговор
,
бакоња
чешће
отварати
врата
и
гледати
богат
сељак
,
који
стојати
на
тријем
оборенијех
очи
и
веома
замислити
,
тако
замислити
да
се
ни
обзирати
јесам
на
гужва
свијет
,
који
се
око
он
мотати
.
особито
он
жена
радознало
посматрати
.
сваки
тренутак
моћи
се
чути
оваки
опаска
:
„
овај
јесам
онај
што
јесам
доша
испод
Велебит
,
да
се
исповиди
вра-Јерковићу
!
...
Кажу
,
доша
он
на
сан
!
...
дакле
,
вра-Брне
јесам
могућ
код
бог
,
кад
он
он
слати
људи
на
исповист
!
...
А
шта
ники
казати
да
јесам
тај
вратар
полудија
!
?
“
...
кад
стриц
заискати
штола
,
бакоња
махнути
рука
странац
.
у
исти
мах
тетак
се
упутити
к
врата
,
викати
:
—
ода
,
Пивалица
,
ода
!
—
валити
Исус
,
дуовниче
!
рећи
,
управо
векна
,
тај
Пивалица
ући
.
глас
он
бити
као
у
јаре
,
те
ко
бити
он
слушати
а
не
гледати
,
моћи
бити
помислити
да
њеко
дијета
подражавати
јарић
.
бакоња
подуши
смијех
и
обрнути
глава
.
—
Јев
,
овај
јесам
фра-Брне
,
који
хтети
се
исповидити
,
показати
он
тетак
,
па
изаћи
с
бакоња
.
тетак
растјерати
свијет
са
тријем
,
па
се
уставити
са
ђак
испред
свој
ћелија
.
Пивалица
преклонити
глава
и
пољубити
Наћвара
у
рука
.
—
тако
!
А
одакле
оно
ти
бити
,
а
?
А
како
јесам
бити
?
снивати
јесам
?
питати
он
фратар
,
пошто
сједе
и
ставити
штола
.
Пивалица
,
једнако
оборен
глава
и
обртати
капа
међу
прст
,
поновити
оно
што
јесам
причати
тетак
.
—
Ајда
клекнути
,
кршћанин
добар
!
рећи
он
најзад
Брн
.
Видиш
,
ја
јесам
немоћан
и
имати
ослобођење
од
свој
старишина
,
да
не
радити
ниједан
редовнички
дужност
,
али
кад
јесам
оваки
случај
,
за
твој
љубав
хтети
...
од
’
,
од
’
,
ближе
,
ближе
,
да
не
морати
пуно
гласно
говорити
.
Пивалица
бацити
капа
на
столица
,
извући
јатаган
па
он
ставити
врх
капа
,
па
клекнути
и
склопити
рука
.
—
Даклен
,
кршћанин
,
кад
јесам
се
исповидија
послидњи
пут
?
почети
исповједник
.
—
имати
управ
дванајс
година
,
одговорити
Пивалица
,
уздахнути
.
—
Шта
наопако
?
...
.
Та-ако
!
...
.
А
зашта
се
јесам
исповида
за
толико
вримена
?
—
зато
што
ја
јесам
сотона
обузеја
душа
,
рећи
Пивалица
спуштати
глава
сав
ниже
.
ја
јесам
ти
,
отац
,
велик
гришник
на
свита
...
ја
јесам
сав
огризнуја
у
крв
...
ја
јесам
заслужија
не
вишала
,
него
да
ја
жив
пека
...
Пивалица
заћутати
.
Брн
видјети
како
он
се
раме
малко
трести
и
чути
како
он
цокоћу
зуб
.
Брн
се
згрозити
,
те
једва
рећи
:
—
ти
јесам
,
дакле
,
баш
велик
гришник
!
тај
се
јесам
нада
.
е
,
па
казати
сав
шта
имати
.
—
пријести
дванајс
година
убијати
јесам
један
човика
.
убијати
јесам
он
из
пушак
на
срид
пут
,
између
град
и
наш
село
.
тај
јесам
бити
у
зор
.
ники
јесам
видија
.
и
данас
се
мислити
да
он
јесам
ники
други
убијати
...
Пивалица
испричати
тај
на
претрг
,
па
застати
,
као
очекивати
шта
хтети
на
тај
исповједник
,
који
дихати
као
цигански
мијех
.
Пошто
јесам
чекнути
њеколико
тренутак
,
наставити
истијем
глас
,
а
трести
се
јаче
.
—
Ист
година
,
посао
ники
пет
мисеци
моћи
бити
,
чувати
јесам
сав
виноград
.
један
сеоски
дите
проћи
онуда
.
ја
он
ударити
велик
камен
у
слипо
око
.
Дите
пасти
мртво
.
ја
он
однети
до
бунар
,
недалеко
од
виноград
,
и
бацити
он
у
он
.
ни
тај
се
јесам
дознати
,
да
јесам
ја
учинија
...
—
ма
зашта
јесам
убијати
човика
?
Зашта
јесам
убијати
дите
?
питати
Брн
,
једва
дошав
к
себе
.
али
Пивалица
канда
не
чути
тај
,
но
наставити
,
као
у
њекој
грозница
,
говорити
брзо
:
—
Па
’
нда
јесам
бија
сав
други
година
болешљив
.
Пија
јесам
пуно
,
опијати
се
сваки
дан
.
Запалија
сам
комшија
сино
и
заклати
он
два
во
.
јопет
јесам
убијати
човика
из
један
пећина
повр
село
.
па
више
јесам
зао
чинија
за
дви
година
,
али
јесам
јопет
убијати
вратра
...
—
тај
јесам
ли
ти
при
себе
,
човиче
!
викнути
Брн
,
сав
дрктати
,
и
измакнути
се
.
—
камо
срића
да
јесам
!
рећи
Пивалица
,
примицати
се
на
кољено
.
Чуј
даље
.
Најпослинак
јесам
свој
жена
обисија
о
тришњу
прид
кућа
,
па
река
,
да
се
сам
обисила
.
—
ма
зашта
јесам
чинија
тај
крвни
дил
?
не
казати
ја
.
—
Зашта
?
поновити
Пивалица
,
спустити
рука
низа
себе
.
Зашта
?
—
да
,
зашта
?
Шта
ти
јесам
учинија
онај
човик
,
онај
дите
,
онај
други
човик
,
фратар
и
твој
жена
?
—
Ништа
.
при
бог
,
јесам
ни
познавати
онај
људи
.
ники
ја
ништа
од
њи
јесам
бити
крив
.
—
ма
како
тај
?
питати
Брн
с
мали
душа
.
—
Јето
тако
.
Жедан
сам
крв
.
Дође
ја
ништа
,
па
бити
онај
трен
убијати
свако
,
ко
ја
се
намане
.
зато
сваки
ноћ
закључавати
дица
у
један
приградак
,
па
обисим
кључ
високо
о
један
чукаљ
...
—
ма
шта
ти
доћи
?
како
ти
доћи
?
—
не
знати
.
Уђе
ја
сотона
у
крв
,
—
уватити
ја
протезавица
,
ваљати
очи
,
шкргутати
зуб
,
а
рука
ја
сам
тражити
нож
или
пушак
.
Најслађе
ја
јесам
заклати
...
али
,
дати
отац
,
свитуј
,
помоћи
,
...
ја
јесам
гришник
,
али
,
али
...
—
Шта
јесам
...
шт
’
!
дрекнути
Брн
клисивши
са
столица
,
јер
Пивалица
силно
шкргутнути
зубма
и
извратити
очи
,
а
рука
он
поћи
к
јатаган
.
докле
се
Пивалица
окренути
,
Брн
јесам
већ
бити
на
тријем
.
тетак
он
потећи
у
сусрет
.
—
Шта
јесам
,
Брн
брата
?
Шта
се
догодити
,
ако
бог
знати
?
—
Б-б-б
,
хтети
да
ја
убити
!
—
Ко
хтети
да
ти
убити
?
питати
тетак
тобож
преплашити
и
узити
он
под
рука
.
тај
јесам
зар
?
—
Б-б-б
,
бижмо
!
—
ма
од
који
да
бижимо
?
тај
ево
немати
ники
за
ти
!
А
онај
јесам
Пивалица
зар
остати
у
камара
.
јесам
ли
се
исповија
?
Брн
,
изван
себе
,
окренути
се
,
а
тај
Пивалица
ићи
к
она
,
развући
усна
,
те
он
сијати
пљосан
зуб
,
и
велим
:
—
ето
ви
он
здрав
здравцита
!
јесам
ли
ви
ја
река
,
да
хтети
он
искочити
,
а
да
он
ни
прст
не
дотакнути
!
ето
неки
рећи
.
А
не
замјерити
вра-Брне
,
шал
јесам
од
бог
,
телити
кад
јесам
чојек
на
добро
!
—
Шта
?
...
Шта
јесам
тај
?
почети
Брн
.
—
То
јесам
,
да
јесам
ти
изаша
из
камара
,
а
и
не
знати
да
јесам
изаша
!
рећи
тетак
весело
.
Јево
те
у
коридор
здрав
и
читав
,
а
јесам
прснуја
ка
мијур
.
ајдемо
у
мој
камара
,
јер
јево
свит
долазити
.
ајде
,
Брн
!
ајде
,
Пјевалица
с
ми
на
ракија
.
ајде
ти
,
Ива
,
затворити
стричев
камара
...
.
Дакленка
(
наставити
,
пошто
затворити
врата
,
те
претећи
пренеражен
Брн
,
који
хтети
да
њешто
заустити
)
,
овај
ти
јесам
чувен
народни
ликар
Пјевалица
из
Б
.
ја
јесам
одавна
слушати
за
он
и
да
јесам
вишт
ликар
,
и
да
јесам
велик
домишљан
.
ја
јесам
поручија
по
он
и
сав
он
исприповида
шта
јесам
с
ти
.
какав
јесам
домишљан
,
јето
,
моћи
јесам
да
судити
,
а
какав
јесам
иначе
ликар
,
тај
хтети
видити
посао
.
А
сад
,
брата
,
сазуј
бичве
,
да
ти
обаћи
нога
.
дед
он
ти
Пјевалица
свући
.
Брн
пустити
да
чинити
с
он
што
хтети
.
он
она
јесам
само
гледати
.
Пјевалица
он
опипати
лист
и
стопала
.
он
јесам
тај
чинити
тако
њежан
,
тако
лаган
рука
,
да
јесам
Брн
само
голицати
.
Пјевалица
најпослије
зазвиждати
и
одмахнути
рука
.
—
за
њеколико
неђеља
нестати
свега
овај
,
само
да
привијати
што
ти
ја
дати
,
и
да
одати
!
—
ма
,
дакле
,
ти
јесам
ришћанин
?
проговорити
најзад
Брн
.
у
тај
се
вратити
бакоња
,
који
се
не
моћи
ишчудити
.
Фра-Тетка
окренути
талијански
.
за
дуго
јесам
говорити
размахивати
рука
.
Брн
се
више
и
више
ведрити
,
докле
он
,
у
потоњи
,
не
заиграти
осмијак
око
усна
.
у
тријем
настати
тутњава
и
граја
.
тетак
изаћи
.
—
ма
јесам
ли
истина
,
отац
,
да
јесам
вра-Брне
оздравија
у
један
ма
?
да
јесам
бог
учинија
с
он
чудо
кад
јесам
исповида
онај
човика
?
питати
сељак
.
—
јесам
,
браћа
!
бог
увик
чинити
чудо
над
добар
људи
.
ево
наш
фра-Брне
здрав
.
сад
хтети
с
намикарце
у
црква
.
ајдемо
,
брата
Брн
.
јесам
он
бити
други
,
но
поћи
.
тетак
он
узити
испод
један
рука
,
а
бакоња
испод
други
.
Пјевалица
за
она
,
а
сељак
пошљедњи
.
у
двориште
придружити
се
велик
гомила
,
те
сав
ући
.
фратар
,
који
јесам
мисили
,
видити
фра-Брну
,
укочањише
се
пред
олтар
;
а
они
који
јесам
исповиједати
,
промолити
глава
из
исповједница
.
свак
повјеровати
да
се
њеко
чудо
десити
.
Брн
се
дуго
и
топло
молити
,
па
изаћи
истијем
начин
,
само
што
још
пристати
Кушмељ
и
Рдало
да
он
држати
с
леђа
.
тетак
ући
јесам
са
Пјевалицом
и
с
Брн
.
Пјевалица
извадити
из
фишеклија
њекакву
жут
смола
и
предати
јесам
Брна
,
поучити
он
како
хтети
с
вече
она
намазати
два
листа
репух
,
па
она
привијати
на
лист
.
послије
тај
,
примити
јабука
,
по
наговор
теткин
,
он
отићи
одмах
.
Брн
јесам
излазити
,
нити
јесам
пуштати
ко
к
себе
на
велик
жалост
Кушмељеву
,
али
сутра
дан
,
први
јесам
бити
на
нога
и
ходати
јесам
по
тријем
.
А
ријеч
отићи
од
уста
до
уста
,
по
велик
дио
кршћанство
,
какав
јесам
чудо
бог
учинити
са
вра-Брном
„
кад
јесам
исповида
један
велик
гришника
“
.
А
ркаћи
под
Велебит
причати
:
како
њихов
Пјевалица
излијечити
вра-Брну
!
XИ
.
два
сила
који
ПОДЛИЈЕЖУ
људи
.
љето
јесам
.
зор
јесам
.
бакоња
спавати
у
предњи
стричев
соба
,
као
и
увијек
.
нога
он
пресижу
душек
,
који
он
јесам
толико
година
дугачак
бити
,
а
како
легати
наузнак
,
душек
мало
што
јесам
узак
под
његовијем
широкијем
леђа
.
на
под
,
крај
глава
,
налазити
се
фјорентинска
мједен
лампа
са
четири
носка
,
расклопљен
књига
посути
пепео
,
дуван
у
хартија
,
земљан
лулица
са
кратак
камиш
и
огледалце
.
подаље
јесам
разбацати
хаљина
.
на
Бакоњиним
бијел
и
румен
образ
,
осјењенијем
први
длака
,
огледати
се
младићски
здравље
;
око
усна
лебдити
он
осмијак
,
а
како
јесам
пружни
снажан
,
бијел
мишица
,
прилика
јесам
да
снијевати
е
он
на
она
почивати
вршњакиња
...
.
Будионица
зазвонити
.
из
стар
навика
бакоња
се
пренути
и
прекрсти
,
али
не
скочити
као
њекад
,
но
лешкати
докле
не
изумрети
пошљедњи
зујање
звоно
,
и
замишљати
весео
Бутрицу
како
поскакивати
држати
се
за
коноп
.
најзад
сјести
;
протегнути
се
и
с
понос
омјер
свој
јак
уд
,
па
дохватити
огледалце
и
гладити
се
по
брада
,
помишљати
на
црномањаст
Јелка
...
.
пријести
догађај
са
Пјевалицом
,
бакоња
бити
свега
два
три
пут
,
Бујасовом
бријачица
,
ошурити
„
маовину
“
с
лице
;
али
од
кад
он
букнути
чест
длака
,
стриц
он
поклонити
бритва
,
а
од
кад
он
Јелка
рећи
да
она
се
прст
јежити
кад
он
помиловати
,
бакоња
се
почети
бријати
сваки
други
јутро
.
дакле
,
тај
додир
рука
са
првијем
знак
мужевност
напомињати
он
Јелка
.
за
дуго
,
чим
бити
бакоња
отворити
очи
јутро
,
милина
бити
он
испунити
груда
и
он
бити
похитати
ка
прозор
,
да
отправити
први
поздрав
она
преко
вод
,
знати
поуздано
да
и
она
о
он
мислити
чим
се
пробудити
.
јесам
ријетко
бивати
да
он
,
кроза
зимњи
киша
,
кроз
прољетњи
магла
,
углед
у
даљина
као
њеки
мали
камени
кип
,
а
он
јесам
знати
да
јесам
очица
тај
кип
упрети
ка
манастир
,
да
уздах
лет
к
„
милом
Бакоњици
,
“
да
се
рука
савијати
грлити
његов
прилика
,
тај
бити
се
и
бакоња
суза
завртјети
и
,
прожети
онијем
мио
осјећање
,
сав
што
радити
,
радити
као
у
бунило
.
послије
подне
,
као
што
сунце
распршити
магла
,
тако
бити
он
снага
свој
воњ
разведрити
свој
глава
,
тај
знати
да
шмигнути
неопажен
преко
вод
.
за
тај
јесам
,
осим
помоћ
вјеран
Дундака
,
требати
доста
хитрост
и
прегаоштва
,
али
тај
титрање
са
свој
сигурност
(
јер
,
без
сваки
сумња
,
кад
бити
се
дознати
,
бити
бити
с
мјесто
истјерати
)
имати
особит
чар
за
бакоња
.
кад
бити
свој
злато
прекорити
што
јутром
зепсти
и
киснути
,
она
бити
он
умјети
одговорити
само
суза
радост
и
јак
привијање
на
свој
груда
,
као
да
он
хтети
рећи
:
„
тај
видити
ли
да
ти
мој
јак
жеља
и
привући
и
провести
неповријеђена
кроза
погибао
!
“
тај
јесам
мисао
бакоња
читати
на
лице
Јелкин
и
вјеровати
да
јесам
тако
.
осим
тај
,
обојити
морити
вјеровати
,
да
њеки
нарочит
светац
штитити
њихов
тајна
,
кад
она
остати
скрити
од
мати
(
Јелка
немати
ни
отац
ни
браћа
,
но
два
млад
сестра
)
,
од
сусједа
и
пастир
.
најзад
,
Срдарина
,
који
се
једнако
„
кланчао
по
кмет
ка
обаћетан
пас
,
“
затећи
она
на
осама
,
али
се
учинити
невјешт
.
бакоња
,
немиран
срце
,
вратити
се
к
воз
,
гдје
затећи
намрштити
Срдара
.
овај
он
поћи
у
сусрет
,
такијем
начин
,
као
да
хтети
он
шчепати
за
гуша
,
а
кад
бакоња
устукнути
,
Срдар
ударити
у
грохотан
смијех
и
загрлити
он
говорити
:
„
еј
,
луд
дите
,
зар
да
се
фра-Јаков
за
таки
ствар
љутити
!
и
мислити
ли
ти
збиља
да
ја
за
тај
јесам
одавна
знати
?
тај
знати
јесам
ја
одавно
...
.
и
ја
и
Јелица
.
Још
јесам
се
чудити
ваш
неопрезност
.
Јелица
ја
више
пута
наговарати
да
ти
понудити
,
да
се
с
твој
Јелка
код
она
састајати
,
ди
хтети
бити
сигуран
ка
у
свој
кућа
.
„
„
Жа
ја
јесам
,
велим
,
онај
луд
дица
,
јер
хтети
најпослин
заглавити
!
“
“
ја
јесам
јесам
тији
послушати
,
знати
да
јесам
забранити
воће
млого
сладак
,
кад
се
до
он
кроз
трње
докрасти
,
али
већ
видити
да
јесам
изгубити
сваки
бојазан
,
ја
јесам
ви
отимице
затека
.
сад
како
знати
!
“
—
од
тада
нестати
сваки
опасност
.
бакоња
јесам
на
нов
коњ
нов
гвардијан
готово
сваки
дан
уза
Срдара
ићи
преко
вод
и
одмарати
се
код
Јелица
.
Фра-Тетка
јесам
драг
воља
пристати
да
он
бакоња
укроћивати
зазорљивог
млад
„
билца
,
“
ко
бити
купити
од
њеког
дужник
фра-Брнина
...
.
тако
јесам
њекад
бивати
,
а
сад
?
сад
,
након
десет
мјесец
послије
први
,
присан
,
заносан
састанак
,
бакоња
,
као
год
што
се
из
пуки
навика
бријати
сваки
други
јутро
,
тако
јесам
из
пуки
навика
гледати
преко
вод
,
трести
узгред
дувански
пепео
.
нестанак
свити
препријека
,
знатан
промјена
у
Јелкин
црта
,
додир
са
Срдаревом
Јелица
,
Срдарева
причање
из
свој
прошлост
,
поука
који
се
из
она
моћи
црпсти
и
,
особито
,
видјети
у
који
Срдар
приказивати
женски
свијет
,
сав
јесам
тај
,
мало
по
мало
,
утјецати
на
бакоња
и
чинити
да
вехнути
свјежина
његов
љубав
према
Јелка
.
до
дух
,
бакоња
се
љутити
на
себе
зато
што
поступно
осјећати
како
ишчезавати
драж
при
дјевојка
,
који
он
се
из
велик
љубав
са
свити
предати
,
који
он
јесам
једнако
љубити
до
лудило
,
али
јесам
моћи
ратовати
са
свој
срце
,
нити
се
моћи
претварати
.
све
што
јесам
моћи
тај
јесам
да
јесам
сажаљавати
,
и
он
јесам
искрено
сажаљавати
.
да
јесам
тај
бити
,
он
хтети
поодавно
с
она
раскрстити
;
а
да
се
скоро
не
десити
прилика
који
разбудити
његов
понос
,
он
бити
бити
тај
учинити
тијех
дан
.
тај
јесам
прилика
створити
бујас
.
он
јесам
знати
за
другареву
тајна
,
а
познати
ваљда
и
преобрт
у
он
,
те
почети
облијетати
око
Јелка
,
који
се
пожалити
бакоња
,
а
бакоња
поднети
шака
у
очи
бујас
.
сад
бакоња
,
гледати
с
прозор
,
жалити
што
јесам
од
стар
друга
начинити
нов
непријатељ
и
што
се
,
на
њеки
начин
,
везати
да
и
даље
проводити
љубав
с
Јелка
.
али
на
мах
опет
он
се
ражалити
,
јер
се
сјетити
да
он
јесам
Дундак
причати
како
јесам
очајница
три
дан
засопке
долазити
на
воз
и
тамо
дуго
чајала
...
бакоња
,
намрштити
,
стати
распремати
соб
.
један
неугодан
мисао
изазвати
други
.
доиста
он
бујас
замјешта
замак
!
А
онај
гадан
Мачак
,
од
кад
нестрпљиво
очекивати
да
се
зафратри
и
да
добити
парохија
,
постати
јесам
таки
притворица
,
да
се
човјек
не
мити
погледати
на
он
!
Пошто
пак
,
у
пошљедњи
вријеме
,
обојица
завидети
бакоња
,
природно
јесам
да
јесам
се
потајно
здружити
,
те
радити
против
он
!
...
али
шта
он
,
најпослије
,
моћи
?
...
е
,
да
видити
,
моћи
!
ако
јесам
се
„
изути
“
вртиреп
(
ко
,
за
несрећа
Бакоњину
,
не
трпити
ни
као
помоћник
на
парохија
)
,
па
вртиреп
узети
конац
у
свој
рука
,
како
јесам
препрести
,
моћи
бити
се
лако
десити
да
бакоња
пасти
у
замак
.
па
и
њихов
фратар
,
дувати
и
Блитвар
,
пристати
бити
радо
у
хајка
на
бакоња
...
.
из
тијех
црнијех
мисао
тргнути
он
куцање
на
врата
из
тријем
.
бакоња
отворити
и
,
сукобити
се
са
ведар
лице
мали
Бутре
,
разведрити
се
и
сам
.
—
Добра
јутро
,
Ива
!
Јево
чизма
и
јево
топла
вод
,
а
ладан
хтети
донити
одма
рећи
дијета
,
просити
очи
лијеп
ријеч
од
бакоња
.
—
Добра
,
мој
Бутрице
,
добро
!
прихватити
бакоња
тапшати
мали
по
гојан
образ
,
на
што
он
одлетити
као
стријела
,
а
он
дигнути
свој
чизма
,
да
видити
јесам
ли
добро
очистити
,
па
она
ставити
иза
себе
,
па
унети
вједрицу
топле
вод
,
па
спрема
дуван
и
луша
у
сав
ковчег
,
па
стати
уређивати
књига
у
полица
,
који
јесам
синоћ
разметнути
,
тражити
што
за
читање
.
Већ
јесам
година
од
кад
он
Бутре
послуживати
.
он
у
свој
срце
јесам
раздвајати
свој
учитељ
бакоња
од
стриц
.
бакоња
он
бити
идеал
.
Што
бакоња
рећи
,
тај
јесам
свет
,
што
се
против
бакоња
рећи
,
тај
он
Бутре
одмах
јавити
,
зато
се
бакоња
смирити
не
чути
ништа
нов
.
и
он
јесам
дијете
враћати
мило
за
драго
и
бити
он
од
корист
,
учити
он
сваки
дан
,
чим
се
учврстити
у
милост
теткин
.
кад
Бутре
донети
хладан
вод
,
бакоња
он
дати
чвочицу
у
нос
,
па
унети
вједрицу
у
стричев
соб
,
хвалити
Исус
.
Брн
рећи
,
стењати
:
—
ти
јесам
јопет
пушија
,
несритниче
!
Јето
сав
воњати
на
дуван
,
а
ноћаске
јесам
опазија
...
—
јесам
,
одговорити
бакоња
отварати
прозор
.
јесам
пушија
,
него
јесам
синоћке
сидија
код
фра-Думе
,
па
јесам
он
пушија
,
а
ја
се
упијати
дим
у
одити
...
.
ако
заповидате
,
вод
јесам
ту
!
—
тако
!
рећи
Брн
сједати
с
натега
.
Бјеше
доста
посиједјети
и
измијенити
се
за
тијех
десет
мјесец
.
образ
он
спласнути
,
подвољак
се
спустити
више
но
пријести
,
на
шија
он
се
кожа
набрати
,
те
се
чинити
као
да
јесам
он
шклопац
изаћи
.
—
тако
!
поновити
он
,
спуштати
лагано
низ
кревет
надувен
нога
,
који
бакоња
одвити
и
опрати
,
па
она
намазати
жут
маст
Пјеваличином
,
обложити
она
лист
свјеж
репух
,
увити
она
повојчићима
,
стопала
он
завити
крпа
,
назути
он
простран
свитне
ципела
и
помоћи
он
да
сјести
у
наслоњача
.
сав
тај
бакоња
урадити
брзо
и
вјешто
као
какав
болничар
,
па
се
вратити
у
свој
соб
,
да
се
спремити
,
и
отићи
на
јутрењи
.
да
испричати
у
кратак
како
јесам
фра-Брне
проживјети
тијех
десет
мјесец
,
од
кад
он
Пјевалица
истјерати
из
соб
.
прво
,
што
требати
споменут
тај
јесам
,
да
јесам
приложити
црква
педесет
талијера
,
а
не
двјеста
или
триста
,
као
што
јесам
се
сав
у
манастир
надати
.
Пошто
јесам
толико
исто
приложити
:
Блитвар
,
дувати
,
Жвалоња
,
фра-Томе
и
Закари
из
Зврљева
,
а
нов
гвардијан
двадесет
и
пет
талијера
више
,
тај
и
Брн
послије
придати
,
да
се
изједначити
са
тетак
.
Што
се
пак
тицати
лијечење
Пјеваличинијем
начин
,
фра-Брне
увести
оваки
ред
у
свој
живот
.
јутром
,
пошто
бити
он
синовац
сав
учинити
као
онај
сад
,
Брн
бити
изаћи
тачно
у
осам
час
,
па
бити
,
једнакијем
,
одмјеренијем
корак
,
отићи
до
крај
ходник
,
па
се
вратити
до
други
крај
,
тако
,
горе
и
доље
,
четири
пут
,
па
бити
се
вратни
у
соб
,
сио
на
низак
столица
,
а
нога
дигнути
на
кревет
.
тако
бити
се
одмарати
и
читати
докле
стрјелица
на
часовник
не
показати
,
тачно
девети
час
.
тада
бити
опет
изаћи
на
тријем
и
проћи
он
горе
и
доље
осам
пут
,
па
бити
се
вратни
да
се
одмарати
,
као
и
пријести
.
у
почетак
десети
час
,
„
учинија
бити
дванајс
шетња
,
“
како
он
тај
звати
,
и
попити
бити
полак
чашица
ракија
са
линцура
;
у
почетак
једанаести
,
учинити
бити
шеснаест
шетња
и
испити
други
половина
гркаче
,
па
бити
отићи
на
молитва
у
црква
,
гдје
бити
пресједјети
,
а
одатле
на
ручак
.
послије
подне
,
тачно
у
два
,
почети
бити
опет
са
четири
шетња
,
па
све
тако
тјерати
даље
,
додавати
по
четири
.
Ђаци
бити
доћи
на
предавање
послије
други
излазак
,
а
тада
бакоња
морити
пазити
да
не
пријећи
вријеме
.
тако
бити
фра-Брне
ишчепукао
дужина
тријем
тридесет
и
шест
пута
дневно
и
испити
два
чашица
ракија
са
линцура
.
по
његов
мјерење
и
рачунање
,
уложни
бити
време
на
кретање
:
@card@
минута
и
крочити
@card@
пут
.
и
Брн
се
осјећати
сваки
дан
боље
,
за
колико
трајати
сух
хладноћа
,
до
пред
Божић
(
Пјеваличину
маст
бити
потрошити
два
недјеља
пријести
,
а
привијати
јесам
репух
)
.
али
око
Божић
ударити
киша
,
те
Брна
најприје
почети
вртјети
у
глежањ
,
па
се
бол
распростријети
у
сваки
жилица
од
стопала
,
па
он
обузети
жар
лист
,
па
он
почети
сијевати
у
кољено
,
па
...
.
легати
лог
и
не
моћи
копорнути
нога
и
не
моћи
заспати
.
у
страшан
мука
,
Брн
предавати
ђаво
Пјевалицу
и
народни
медицина
,
тетак
и
салернску
школа
,
грдити
бакоња
и
сав
његов
магарећи
сој
,
Балегана
и
његов
готовљење
и
сав
на
свијет
,
докле
он
бол
не
одузети
ријеч
.
тада
он
се
препасти
за
живот
,
тај
послати
по
млад
љекар
из
варошица
.
Ркаћ
доћи
по
велик
пљусак
,
преписати
што
и
пријести
,
и
оставити
зрнце
,
препоручити
он
да
се
умјерити
у
јела
,
па
,
узети
за
путнину
и
пријеглед
двадесет
талијера
,
отићи
и
не
одморити
се
људски
.
Брна
јесам
бити
најгоре
сутра
дан
,
пошто
узити
зрнце
.
па
онда
,
кад
се
небо
мало
разведрити
,
бол
одминуше
,
а
кад
се
натуштити
,
бол
ојачати
.
у
тај
трзавица
,
Брн
наумити
да
ићи
у
„
град
“
,
чим
се
бити
моћи
држати
коњ
,
свакако
да
ићи
у
„
град
“
,
гдје
имати
искуснијех
љекар
на
одмет
.
и
почети
срачунавати
колико
хтети
трошити
за
себе
и
бакоња
,
дневно
,
мјесечно
,
итд
.
бакоња
не
знати
шта
да
жети
.
с
један
страна
,
плијенити
он
помисао
да
отићи
у
град
,
ако
хтети
и
за
кратак
вријеме
,
с
други
,
опет
,
бојити
се
да
стриц
не
умрети
тамо
,
па
шта
бити
он
јесам
међу
лацман
,
и
шта
бити
послије
бити
с
он
!
али
чим
се
стриц
придигнути
,
први
он
јесам
посати
бити
да
послати
човјек
под
Велебит
,
ка
Пјевалици
.
Сењак
се
вратити
с
други
гука
маст
и
с
порука
од
видра
,
да
Брн
ипак
ходати
и
да
пити
сурутка
,
што
више
моћи
.
Брн
почети
тако
чинити
.
преузети
првашњи
шетња
истијем
ред
,
само
што
бити
иза
сваки
попити
по
чаша
сурутка
,
тај
бити
се
до
ноћ
надути
као
тенац
.
тај
он
покварити
желудац
,
тај
јесам
већ
слабије
моћи
јести
,
а
у
тај
он
јесам
бити
њеки
бољитак
.
и
тако
он
ето
затећи
.
кад
бакоња
ући
у
црква
,
бити
протећи
трећина
јутрење
.
сав
се
поглед
стећи
на
он
,
јер
,
не
даље
него
јуче
,
гвардијан
он
бити
оштро
прекорно
због
тај
закашњавање
.
Очи
Мачков
,
Дувалов
и
Вртирепове
бити
пун
јед
.
бакоња
зажмурити
,
затрести
мало
раме
и
почети
најприје
из
тих
слагати
уз
опћи
пјевање
,
па
јаче
и
јаче
попустити
мах
свој
силан
глас
и
још
стати
он
извијати
и
треперити
,
као
што
давно
не
бити
,
тако
да
Бутре
од
милина
зинути
и
укочањи
се
као
кип
.
и
сав
остати
,
мање
више
,
подлегнути
чар
,
а
теткин
се
лице
поступно
ведрити
док
не
примити
израз
занос
.
кад
изаћи
из
црква
,
вртиреп
,
видити
да
тетак
не
говорити
ништа
,
рећи
опор
:
—
ти
,
Јерковић
,
остати
данас
без
ручак
!
сав
се
згледати
.
бакоња
се
уздрхтати
.
—
Јес
разумија
шта
јесам
наредија
?
—
Па
разумети
се
,
да
јесам
разумија
!
прихватити
Срдар
и
хитро
намигнути
бакоња
,
—
јер
кад
се
тицати
казна
за
немарност
према
црква
,
онда
јесам
бити
шкакљив
мијешати
се
.
фратар
поћи
.
Мачак
,
гледати
преда
себе
,
додати
са
свити
збиљски
:
—
узети
,
брата
Ива
,
скрушено
ту
мали
педипсу
!
бујас
спопасти
смијех
и
ухватити
бакоња
за
рука
.
јесам
се
моћи
повратити
од
смијех
,
но
стати
према
он
,
па
он
гуркати
назад
,
бојити
се
да
бакоња
не
кидисати
на
Мачак
,
тако
јесам
бити
разјарен
.
—
е
,
јес
губати
!
рећи
најзад
бујас
...
.
сад
виђу
какав
јесам
губати
!
моћи
се
,
Ива
,
жестити
,
да
не
учинити
какав
лудорија
!
ајдемо
к
Балегану
кроз
мали
врата
!
у
толики
горчина
,
бакоња
слатко
пасти
тај
неочекивано
понашање
Бујасово
,
те
он
пријатељски
стиснути
рука
и
ћутке
отићи
у
кујину
гдје
затећи
преплашен
Бутру
како
причати
Балегану
страшан
догађај
.
—
Мучи
ти
,
мали
!
рећи
он
бакоња
.
ајде
у
скулу
!
...
.
дати
ја
,
Грга
,
кафа
за
стриц
!
—
Сида
ти
и
пити
свој
,
а
ја
хтети
одлити
стриц
!
поврнути
кувар
,
па
љевајући
ђак
,
заторокати
:
сав
јесам
тај
будалаштина
и
пизма
и
притворство
млад
дјакона
,
који
хтети
да
се
на
причац
посветити
зар
,
шта
ли
?
и
с
мена
јесам
сад
така
.
не
гледати
ја
у
очи
и
говорити
ја
припокорно
,
ка
да
хтети
се
исповидати
у
менека
.
Шта
јесам
тај
,
питати
ви
ја
?
јесам
ли
тај
шкала
прика
зидати
об
ноћ
,
па
прика
гребља
ка
слуга
по
сав
ноћ
,
кад
јесам
...
.
—
Шта
тај
говорити
,
Грга
?
прекинути
он
бујас
у
чудо
.
и
бакоња
стрекнути
и
дигнути
глава
.
—
говорити
шта
знати
,
али
не
да
одати
,
ни
за
прикор
,
него
да
се
знати
да
јесам
подитињија
и
да
се
знати
да
држати
један
око
отворено
по
ноћ
у
вика
,
и
онда
кадак
јесам
Букар
служија
...
ја
хтети
викнути
фра-Јакову
овако
...
оба
скочити
,
ти
отјерати
Бутру
,
стати
преклињати
Грга
,
да
не
говорити
даље
.
али
она
Грга
не
слушати
,
но
љутит
брбљати
даље
,
мијешати
свакојак
мисао
.
Најчешће
јесам
тврдити
да
јесам
„
подитињија
“
и
тада
бити
се
готово
разгоропадити
.
Ђаци
се
згледати
.
Већ
јесам
проћи
полак
година
од
кад
се
стар
слуга
подјетио
,
тај
бити
навикнути
слушати
његов
разговор
без
глава
и
реп
,
али
јесам
дотле
увијек
тихо
говорити
.
Биће
,
дакле
,
да
јесам
баш
тај
јутро
чути
гдје
њеко
казати
тај
ријеч
,
кад
он
јесам
она
толико
пећи
,
а
уз
тај
он
наљутити
поступак
Вртирепов
,
јер
јесам
Грга
миловати
бакоња
увијек
једнако
.
Ђаци
се
зачудити
гдје
он
знати
њихов
тајна
од
толико
година
,
а
никада
да
она
што
наговијестити
о
тај
,
ни
у
шала
.
они
се
сад
препасти
од
пошљедица
.
бакоња
склопити
рука
и
начинити
жалосно
лице
.
тај
привући
пажња
Балеганову
,
те
ућутати
.
—
Стрика
мој
!
почети
бакоња
плачнијем
глас
,
на
што
се
бујас
,
разумјевши
мајсторија
Бакоњину
,
окренути
к
зид
,
да
сакрити
смијех
.
Стрика
мој
!
јесам
ли
и
ти
зар
мој
крвник
?
Оћеш
ли
и
тај
да
ја
турити
у
провалија
?
Оћеш
ли
да
ја
заклати
без
нож
?
—
ја
!
?
велим
запрепашћен
балетан
.
ја
ти
,
дите
мој
?
—
Па
тај
,
стрика
!
Шта
спомињати
шкала
и
прилажење
прика
зид
,
кад
знати
да
јесам
и
ја
бија
у
тај
гришном
посао
?
доста
јесам
да
тај
чути
фра-Баре
,
па
онда
свршити
јесам
са
ја
за
у
вика
!
и
бакоња
покрити
лице
рука
,
а
бујас
изаћи
,
тобож
и
он
погружити
.
—
ја
да
мој
дите
унесрићим
?
о
,
о
,
о
!
језик
ја
се
слипија
,
ако
ја
о
тај
више
споменути
!
о
,
о
,
о
!
бог
да
и
Дивица
...
бакоња
већ
јесам
друго
што
требати
,
те
понети
кафа
стриц
.
Идући
,
помишљати
колико
ли
јесам
само
мити
поднијети
његов
срце
од
кад
јесам
устати
,
за
непун
два
час
,
како
се
морати
савлађивати
,
он
,
који
јесам
у
крв
бити
да
урадити
што
намислити
!
стриц
он
дочекати
грдња
што
јесам
закаснити
с
доручак
.
бакоња
он
мирно
и
,
готово
с
њеком
наслада
,
испричати
шта
јесам
бити
,
па
се
најести
и
извадити
из
ковчег
лула
и
дуван
.
—
тако
!
Шта
јесам
тај
?
Шта
...
—
Ева
шта
јесам
.
слагати
јесам
ви
да
јесам
пушија
,
али
хтети
више
,
—
рећи
и
разбити
лула
о
праг
,
а
дуван
просути
кроз
прозор
,
па
стати
распремати
стричев
соб
.
Брн
јесам
у
страх
посматрати
синовац
.
на
његов
блијед
лице
треперити
сваки
жилица
,
његов
снажан
и
гибак
уд
бити
тако
покоран
његов
воља
,
да
тај
стриц
неугодан
дирнути
,
те
,
не
знати
зашто
,
сјетити
се
свој
предак
:
фра-Јерице
,
о
који
се
пјесма
пјевати
,
и
још
славан
стриц
Јурете
.
бакоња
узити
рукописни
предавање
и
један
књига
,
отићи
у
учионица
,
па
стати
шетати
.
тај
година
бити
сталан
учитељ
:
гвардијан
,
дувати
и
вртиреп
.
предавање
,
кад
он
јесам
бити
,
тећи
јесам
истијем
ред
и
начин
,
као
што
јесам
описати
у
глава
шести
.
бакоња
стигнути
бујас
у
наука
,
те
она
изједначити
,
а
како
јесам
он
,
поред
сав
ашиковање
и
јегленисања
са
Срдарем
,
много
читати
,
тај
јесам
свој
питање
често
доводити
у
забуна
и
учен
фра-Дума
.
онај
пак
двојица
слабо
јесам
цијенити
,
а
јесам
тај
ни
крити
,
те
он
највише
зато
и
помрзише
.
Мачак
одавно
јесам
долазити
на
предавање
,
једино
јесам
ићи
ка
фра-Брни
,
докле
јесам
он
примати
.
Већ
јесам
три
мјесец
од
кад
свако
дан
нестрпљиво
очекивати
позив
да
отићи
,
да
се
зафратри
,
те
већ
и
не
излазити
из
стричев
соб
,
осим
у
црква
и
у
трпезарија
.
Бутре
јесам
пак
долазити
касније
,
као
оно
њекад
бакоња
.
бујас
ући
.
—-
немати
скуле
!
велим
он
.
имати
ники
састанак
.
Ена
и
’
свити
у
гвардијанов
камара
...
па
како
свршити
са
Грга
?
бакоња
сједе
и
налактити
се
.
Очи
јесам
он
сјактити
.
на
лијеви
стран
чела
утонути
он
браздица
,
у
који
се
бујас
загледати
.
—
Шта
ти
јесам
сад
?
јесам
ли
ти
жа
што
јесам
се
помирити
?
—
Нећу
више
тамо
,
рећи
лагано
бакоња
,
дисати
узбуђено
.
давати
ти
рич
,
да
хтети
више
прика
водити
!
—
е
!
учинити
бујас
и
дигнути
високо
обрва
.
бакоња
се
одмах
лице
зажарити
и
очи
помутити
,
тај
бујас
видјети
да
он
обузети
стид
,
кајање
,
срџба
и
мноштво
други
нејаснијех
осјећање
,
и
он
се
кренути
,
да
изаћи
.
—
Стана
!
рећи
бакоња
.
ти
не
знати
како
ја
јесам
!
ја
тај
јесам
река
да
...
ја
тај
циним
ка
пријатељ
,
па
зато
хтети
да
ти
овај
казати
.
ја
јесам
жа
несритне
дивојке
.
ако
ја
бити
и
даље
иша
,
она
се
хтети
удати
,
а
бити
јесам
прилика
и
до
сад
да
се
удати
...
Разумиш
ли
?
бујас
потврд
глава
,
слегнути
раме
и
изаћи
.
тада
бакоња
бризнути
у
плач
,
у
силан
плач
.
Учини
он
се
да
он
суза
извирати
из
дубина
срце
,
а
не
осјећати
да
он
бивати
лакше
.
тако
он
никад
јесам
бити
.
Што
јесам
чудноват
,
осјећати
да
јесам
крив
,
али
да
јесам
право
што
због
тај
трпити
,
да
бити
бити
права
и
да
много
више
поднети
.
он
покушати
да
размишљати
о
тај
појавити
,
али
одмах
ударити
на
богословски
пречага
о
гријех
и
кајање
,
који
јесам
он
се
готово
ужљебити
у
мозак
,
те
он
се
пажња
на
тај
малко
зауставити
,
пак
се
расплинути
.
Бутре
,
одшкринути
врата
,
застати
бојажљив
и
накашљати
се
.
бакоња
се
по
нов
разведрити
.
—
ода
,
Бутре
,
де
!
ајд
’
да
видити
јесам
ли
научија
.
дијета
сједе
до
он
и
почети
чаврљати
из
часловац
.
тако
јесам
трајати
дуже
од
један
час
.
тако
она
затећи
фра-Тетка
који
само
звирнути
,
а
тако
мало
доцније
и
Срдар
који
отворити
врата
с
лупњава
.
—
ајдемо
,
момак
!
јутрос
хтети
раније
,
кад
већ
немати
скуле
!
она
двојица
поћи
к
он
.
—
ја
јутрос
хтети
!
велим
бакоња
.
бости
ја
глава
.
—
Баш
зато
ајде
.
Шта
јесам
тако
блид
?
зар
због
онај
спрдња
?
не
дитињи
,
болан
!
ја
јесам
река
Балегану
да
ти
послати
ручак
у
мој
камара
,
а
за
педипсу
неки
бити
дупли
оброк
...
А
,
јево
и
бујас
.
ајдемо
,
дакле
.
у
ред
за
ја
,
ма-а-арш
!
и
Срдар
дигнути
чибук
,
па
поћи
пред
она
.
бакоња
свратити
стриц
,
па
она
,
трчати
,
стигнути
пред
мађупницом
,
гдје
Бутре
уза
утирач
,
па
јесам
отрчати
к
вода
.
—
Је-ли-те
,
фра-Јакове
,
зашта
јесам
бија
скуп
код
гвардијан
?
запитати
он
бакоња
.
—
порадити
ники
дуг
манастирски
...
.
не
знати
по
чисто
.
Мислиш
ли
да
ја
слушати
таки
ствар
?
ну
,
ти
јесам
се
садак
разабрати
и
вољан
јесам
за
разговор
.
Дакленка
,
рећи
ја
,
шта
мислити
?
Оћемо
ли
посао
подне
тамо
?
Вриме
јесам
већ
...
—
посао
хтети
о
тај
разговарати
,
одговорити
тише
бакоња
,
мигнути
пут
бујас
,
који
јесам
ићи
подаље
,
с
десни
страна
Срдареве
.
Бутре
јесам
већ
бити
у
вода
.
он
се
држати
рука
за
жила
један
врба
,
који
бити
нарочито
одсјећи
до
дно
,
да
она
пливач
с
пањ
скакати
.
бујас
се
у
тренутак
свући
и
отпливати
уз
матица
.
Срдар
пушити
лула
.
бакоња
замислити
гледати
у
вод
,
докле
он
се
поглед
не
срести
с
Бутринијем
,
а
тада
се
и
он
брзо
свући
и
стати
на
пањ
,
обрнути
леђа
водити
,
па
,
као
и
увијек
на
команда
Бутрину
:
један
,
два
,
три
!
бакоња
скочити
и
хитан
рука
у
вис
,
па
се
у
ваздух
обрнути
и
бућнути
на
њеколико
корак
од
обала
.
за
тијем
се
повратити
ка
Бутри
,
узити
он
за
глава
и
почети
он
учити
да
пливати
.
Међа
тијем
и
Срдар
заронити
једном
,
па
одмах
изаћи
и
онако
мокар
сједе
на
сунце
и
припасти
.
тако
јесам
он
вазда
чинити
,
јер
се
,
—
казати
,
—
увјерити
да
он
боље
помагати
„
бањ
у
арија
“
но
у
вода
.
Пошто
се
осушити
,
он
се
још
једном
загњурити
,
па
наставити
пушење
.
бакоња
изаћи
пријести
бујас
,
па
не
обрисав
се
,
сједе
до
Срдара
и
обор
глава
међу
кољено
.
—
ја
ви
молити
ка
бог
,
фра-Јакове
,
за
један
велик
љубав
,
почети
он
узбуђен
.
—
е
!
Шта
тај
?
Шта
ти
јесам
јопета
?
—
да
рећи
тамо
,
да
...
јесам
вајдити
,
триба
најприје
шта
измислити
.
рећи
да
се
фра-Брне
јопет
тешко
разболија
,
да
он
ни
за
тренутак
не
моћи
оставити
,
па
онда
молити
Јелица
да
,
мало
по
мало
...
—
дакле
,
мислити
да
раскрстити
с
мали
?
прекинути
он
Срдар
,
одбијати
густ
дим
.
бакоња
потврд
глава
.
—
да
са
сав
раскрстити
?
да
не
иђеш
више
никако
тамо
?
бакоња
одрећи
глава
,
пак
се
исправити
.
—
рећи
Јелица
,
да
она
се
клети
бог
и
свет
Франа
и
сав
на
свита
,
да
,
чим
се
заредити
,
чим
доћи
до
новац
,
хтети
она
фалити
липа
јабука
ако
склонити
мали
да
се
удати
,
и
тај
шта
пријести
.
разумети
се
,
триба
,
најприје
,
да
се
мали
навикнути
шта
ја
не
долазити
,
да
она
се
казати
...
—
ма
на
шта
сав
толики
припрема
и
тај
твој
зебња
?
—
зато
што
бити
моћи
учинити
штагод
од
себека
.
моћи
се
смијати
.
и
јуче
јесам
долазити
на
воз
и
сидила
више
од
ура
,
казати
ја
Дундак
.
и
потавнила
јесам
,
казати
,
у
лице
ка
земља
.
моћи
бити
се
утопити
,
а
онда
бити
се
и
ја
утопија
.
одма
,
онај
тренутак
скочија
бити
у
вод
.
А
моћи
мислити
,
да
се
онда
не
бити
све
проћукало
,
да
бити
и
Јелица
и
ви
на
мир
проћи
.
ја
тај
не
казати
да
ви
припасти
,
јер
,
ви
знати
,
да
бити
ја
пријести
себе
желија
зло
него
вами
,
и
да
баш
с
тај
и
говорити
!
...
—
и
тако
разложећи
,
бакоња
успје
,
да
он
Срдар
одобрити
намјера
и
да
он
обећати
да
хтети
се
заузети
код
Јелица
.
Углавише
како
хтети
.
најприје
хтети
бити
сметња
велик
болест
Брнин
.
па
онда
хтети
се
рећи
,
да
јесам
гвардијан
њешто
начути
,
не
баш
истина
,
него
да
бакоња
одлазити
преко
код
,
те
да
он
се
ред
причувати
.
послије
хтети
настати
берба
и
да
ако
се
тад
одлучити
на
удаја
.
у
повратак
,
бакоња
видјети
гдје
вртиреп
вирити
кроз
свој
врата
.
у
стричев
соба
чути
разговор
.
Брн
викати
:
—
немати
ту
:
„
али
“
,
ни
„
овај
“
„
оно
“
,
него
кад
јесам
донија
јаспре
,
ајде
,
брата
,
с
бог
,
а
ја
знати
шта
хтети
.
ако
немати
брат
,
а
он
нека
наћи
ди
знати
,
јер
ја
триба
за
личење
.
Изађе
Крста
,
брат
Вртирепов
,
који
јесам
бакоња
познавати
,
човјек
мали
раст
,
широкијех
плећа
,
широк
лице
и
спљоштен
нос
.
—
Идак
јесам
ништа
дуовник
.
валити
ти
Божа
!
хтети
ли
се
разидити
до
колико
?
питати
Крста
бакоња
,
који
он
не
одговорити
,
но
ући
к
стриц
.
—
одма
,
с
исти
стопа
да
иђеш
у
варош
,
да
понети
фра-Бони
један
писма
,
а
авокату
други
.
Узећеш
један
товарни
коњ
,
па
он
осамарити
.
Узећеш
један
сељак
,
да
ти
пратити
,
али
он
не
дати
више
од
дви
плести
надница
.
ајде
,
наредити
се
!
завршити
Брн
и
почети
њешто
писати
.
у
варош
!
Чује
ли
тај
бакоња
збиља
,
или
снијевати
?
да
ићи
у
варош
,
он
,
глава
бакоња
,
који
се
сад
враћати
с
купање
,
који
јесам
намислити
да
не
ручати
,
само
да
не
заборавити
Вртирепову
уврједу
,
који
јесам
тако
далеко
бити
од
тај
помисао
,
као
од
помисао
да
хтети
постати
бискуп
!
—
Ајда
,
спремати
се
,
шта
јесам
ту
бленуја
!
рећи
Брн
,
погледати
он
преко
наочаре
.
бакоња
