.А
какав
јесам
да
од
бог
наћи
!
петорица
се
куљати
надути
,
свако
једнако
задригао
шија
,
сваки
једнако
пуцати
образ
,
сваки
једнако
отромбољити
обријан
усна
.
двојица
само
бити
мршавити
људи
.
—
А
јесам
ли
тај
тај
синовац
?
запитати
понајстарији
,
дигнути
наочари
с
нос
на
чела
.
—
Јето
јесам
...
ајд
’
учинити
свој
дужност
!
бакоња
пољубити
редом
седам
рука
,
поклонити
се
седам
пут
,
пак
се
вратити
на
пређашњи
мјесто
,
обртати
капица
међу
прст
.
—
А
колико
он
јесам
година
,
Брн
!
—
Дванајс
...
—
Шалиш
се
,
човиче
!
јесам
могуће
!
—
јесам
могуће
!
више
он
имати
!
поновити
сав
у
чудо
.
—
ма
вирујте
,
да
и
’
јесам
ни
напунија
!
—
пак
сјести
обрнути
талијански
да
она
њешто
прича
.
Фра-Вице
(
гвардијан
)
,
фра-Думе
,
фра-Брне
,
фра-Ловре
,
фра-Шимун
,
фра-Јаков
,
фра-Баре
,
и
фра-Антун
заподјенути
разговор
,
прекидати
и
претјецати
један
други
.
тако
она
јесам
црква
крстити
,
али
по
народни
крштење
звати
се
:
Пири
,
тетак
,
Наћвар
,
Блитвар
,
дувати
,
Срдар
,
вртиреп
,
Жвалоња
.
бити
јесам
још
њеколико
постриженика
манастирски
,
али
јесам
се
они
налазити
„
у
тековина
“
,
по
парохија
.
само
кад
који
обол
,
или
кад
јесам
који
потреба
да
се
одморити
,
доћи
хтети
за
њеко
вријеме
„
кућа
“
са
парохија
,
а
настанити
се
у
она
,
кад
се
година
натоварити
на
плетати
,
као
поменут
осморица
.
овај
,
дакле
,
у
мир
преживати
што
јесам
дати
бог
и
св
.
Франа
.
бакоња
стати
гледати
манастир
.
Бјеше
на
један
под
,
али
јесам
имати
око
двадесет
прозор
у
лице
.
црква
јесам
свој
обијељен
прочеље
прилијепити
уза
он
.
зид
манастирски
јесам
заклачен
,
тај
се
видити
у
он
четвртаст
камење
,
округао
,
плоча
,
шкрила
и
комад
опека
.
мален
прозор
нити
јесам
једнак
нити
у
један
врста
,
те
да
јесам
још
четвртаст
,
моћи
бити
се
мислити
да
јесам
топовски
зрно
зид
испрорешетала
.
капак
јесам
свакојак
бој
и
распадати
се
од
староста
.
из
даљина
се
тај
зграда
сваки
чинити
лијеп
,
јер
јесам
зачињати
зеленило
,
али
бакоња
ни
из
близ
не
поружњети
.
Фра-Брне
,
једнако
пркелаше
,
погледати
синовац
,
па
кад
и
тај
доћи
крај
почети
нашки
.
—
Јето
тако
!
јесам
чуја
липа
глас
за
он
,
али
,
ако
се
не
бити
владати
како
ваљати
,
ја
хтети
фи-ју
!
(
показати
рука
,
како
хтети
он
истољагати
)
,
пак
нек
иђе
,
од
куд
јесам
и
доша
.
у
тај
се
помолити
на
врата
два
ђакон
и
три
ђачић
у
далматински
варошки
ношња
.
на
свако
бити
:
пантале
,
кружат
са
сребрн
пук
и
гуњ
опточити
гајтан
,
сав
од
црн
свита
,
па
онда
шарен
појас
и
пљосан
црвен
капица
.
тако
се
носити
трговчић
по
далматинскијем
варошица
и
фратарски
ђак
,
докле
се
не
„
обука
.
“
(
Обући
се
,
у
њихов
говор
,
значити
:
носити
мантија
)
.
—
Биће
он
добар
,
него
мислити
!
рећи
гвардијан
,
устајати
.
пак
он
се
попримаче
и
потапшати
он
прст
по
образ
.
„
јесам
ли
да
хтети
бити
добар
,
а
?
“
бакоња
се
ослободити
,
поглед
стар
куљешу
отворено
,
па
поновити
,
што
бити
пут
научити
од
Стипан
.
—
Бићу
припокоран
,
припоштовани
отац
!
—
е
,
па
липа
!
ајде
сад
са
онај
дијак
.
ајде
повести
он
!
бакоња
проћи
са
ђак
испод
сведен
улазак
,
и
наћи
се
одмах
у
двориште
,
гдје
видјети
,
да
јесам
манастир
озидан
на
лик
творити
.
један
страна
захватати
црква
,
а
испред
три
страна
бити
широк
тријем
,
подупрт
стуб
.
тријем
бити
покрити
даска
,
плоча
,
опека
,
како
гдје
.
Између
кров
од
тријем
и
кров
од
цијел
зграда
,
на
много
мјесто
,
дим
јесам
оставити
жут
млаз
.
двоје
камени
стуб
,
саставити
од
незграпан
отесанијех
камен
,
изводити
на
тријем
.
Дуж
тријем
врата
од
ћелија
и
од
други
сувота
бити
неједнак
,
и
различито
обојити
.
Између
један
и
други
бити
издубен
пањеге
,
а
у
она
се
находити
светитељски
кип
,
полупан
лонац
,
крпа
итд
.
под
на
тријем
бити
покрити
његдје
даска
,
његдје
плоча
.
кад
обрнути
другијем
лакат
тријем
,
бакоња
видјети
у
кут
један
стубице
на
лик
сврдао
;
оне
ометати
пролазак
,
а
не
водити
нигдје
,
јер
њекадашњи
отвор
иза
она
бити
зазидати
.
у
трећи
страна
затећи
још
велик
збрка
.
тај
бити
прозор
гдје
бити
боље
доликовати
врата
и
обратно
.
најзад
стигнути
до
крај
.
тако
једнијем
греда
обићи
манастир
.
Кушмељић
израчунати
да
хтети
у
тај
кућа
бити
око
четрдесет
сувота
,
а
кад
се
тај
додати
таван
и
подрум
,
онда
бити
се
у
манастир
моћи
смјестити
готово
сав
зврљевски
народ
!
два
ђакон
сврнути
лијево
,
кроз
велик
врата
,
над
који
бити
икона
и
кандило
.
бакоња
јесам
мислити
да
јесам
иза
тијех
врата
њека
светиња
,
али
проза
она
допирати
оно
„
благовоније
,
“
који
допирати
из
манастирски
кујине
.
—
А
јесам
ли
кад
бија
овди
?
запитати
он
један
малиша
,
пошто
остати
с
он
на
тријем
.
А
како
ти
звати
!
питати
други
.
—
име
ја
јесам
Ива
,
одговорити
Кушмељић
.
—
Ал
’
тај
звати
бакоња
!
додати
трећи
смијући
се
.
отац
тај
јесам
надимак
:
Кушмељ
.
мајка
:
Осињача
.
један
брата
:
Чмањак
.
један
сестра
:
галица
,
други
:
кривица
.
Најмлађем
брата
:
Шкембо
.
А
стриц
тај
звати
:
Чагљина
и
Шунда
.
рећи
да
јесам
тако
.
и
сав
се
слатко
смијати
.
—
А
шта
јесам
радио
код
кућа
?
—
Паса
јесам
коза
!
А
овди
хтети
пасти
гусак
,
разумиш
ли
?
А
јесам
лако
чувати
гусак
,
брајко
!
пријести
свега
,
триба
сваки
да
надинеш
име
,
јер
ти
ни
један
јутро
хтети
изаћи
,
док
јесам
не
звати
по
име
.
па
,
ваљати
да
иђеш
прид
она
овако
(
показати
он
како
хтети
се
гегати
)
,
ако
ли
који
утећи
низ
рика
,
морати
трчати
за
она
низ
обала
,
док
јесам
не
сузбити
.
послије
тијех
упутство
,
ући
за
ђакон
.
Уђоше
у
простран
дворница
,
у
који
бити
велик
сто
.
иза
прочеље
,
на
стијена
,
бити
разапети
Исус
,
го
и
ништа
мањити
од
Кушмеља
.
па
други
стијена
висити
слика
,
који
приказивати
гомилуљуди
,
што
сједе
око
сто
.
сав
јесам
бити
космат
и
сав
,
осим
један
,
имати
њеки
свијетао
лопар
око
глава
.
пред
тај
слика
бити
налоњ
и
на
она
отворити
књига
.
бакоња
са
свој
друг
пријећи
у
мања
соб
,
гдје
бити
један
мања
сто
са
два
старински
клупа
,
а
на
стјенама
полица
пун
круг
и
здјела
.
одатле
ући
у
кујину
.
пред
висок
огњиште
стојати
постарији
фратар
,
љевајући
чорба
,
кроз
гвозден
цједило
.
бакоња
се
учинити
чудновато
да
редовник
вршити
таки
посао
;
причекати
докле
онај
положити
лонац
,
па
прићи
и
цмокнути
он
изненада
у
масну
рука
.
Ђаконе
и
ђак
подуши
смијех
.
кувар
се
снебити
,
па
запитати
дјечко
:
—
Која
јесам
ти
?
ко
тражити
?
—
ја
јесам
синовац
вра-Брнин
.
—
А
!
тако
!
Жив
бија
...
.
Видиш
...
.
овај
...
ја
јесам
редовник
,
него
лајик
...
али
јопет
,
липа
јесам
штовати
стар
...
.
ја
бити
ти
по
година
мој
бити
отац
...
.
А
шта
се
смијете
?
безобразник
!
викнути
на
ђак
.
Чудна
ја
чудо
,
што
ја
дите
пољубити
у
рука
!
метнути
капица
,
дите
,
метнути
.
ја
јесам
име
Грга
,
звати
ја
:
„
шјор-Грго
“
Ладај
се
липа
,
а
ја
хтети
тај
у
сав
поучити
.
али
,
свр
сав
не
бити
ка
овај
твој
друг
.
ајде
сад
тамо
,
одморити
се
.
бакоња
збунити
,
вратити
се
у
предњи
соб
,
гдје
бити
они
пет
,
тај
он
опет
почети
задиркивати
.
—
Зашта
јесам
и
ја
пољубија
у
рука
,
а
,
гушчар
?
питати
он
,
тобож
оштро
,
један
извијен
ђачић
,
три
четири
година
стар
од
он
.
—
моћи
тирати
све
један
те
један
комендија
са
дитетом
!
рећи
висок
,
болешљив
ђакон
,
који
се
једва
држати
на
нога
.
—
Јето
фра-Тетке
!
Бижмо
!
викнути
млад
,
те
сав
изаћи
осим
бакоња
,
који
се
зачудити
видјети
фратар
,
што
јесам
сједио
до
стриц
.
дакле
тај
бити
фра-Тетка
.
—
Оће
ли
брзо
бити
готово
тај
,
Грга
?
јесам
ли
мањистру
усуја
?
—
јесам
још
,
отац
,
одговорити
Грга
зловољно
.
—
ма
враг
тај
однија
,
јесам
ли
тај
река
,
да
манастирски
ура
изостајати
!
језа
већ
подне
!
и
тетак
љутит
изаћи
.
бакоња
ступити
ка
прозор
и
углед
простран
врт
,
за
манастирски
наличје
.
иза
он
бити
ред
омањи
зграда
.
пред
једном
поткивати
коњ
.
ту
се
бити
начетала
гомила
слуга
,
међу
који
познати
Стипан
.
иза
тијех
кућа
,
пружити
се
ливадица
,
а
под
она
одмах
тећи
јесам
ријека
,
широк
но
на
други
стран
острвце
.
преко
вод
пружити
се
равница
,
а
иза
она
наслагати
се
брдо
,
затајити
винов
лоз
и
маслиник
.
сав
тај
бити
красно
,
у
јесенски
ведар
дан
,
тај
Бакоњине
очи
летијаху
на
сав
страна
,
док
се
не
уставити
на
грање
један
стабло
усред
врт
.
—
Исус
мој
!
шта
ли
јесам
оно
?
запитати
јесам
себе
бакоња
,
избуљити
очи
.
видити
да
јесам
дугачак
тичји
реп
,
а
на
његов
крај
,
на
сјајан
перо
,
у
златан
кружић
,
њекакве
модар
пјега
.
у
тај
мах
ушетати
у
башта
фра-Тетка
,
па
кад
јесам
бити
под
дрво
,
гакнути
она
тица
врћи
он
,
а
он
дохватити
грумен
земља
и
бацити
јесам
нада
се
,
те
слетети
тица
и
почети
трчати
незграпан
дугијем
нога
,
а
како
трчати
,
повијати
она
се
танак
врат
и
на
глава
мали
перјаница
.
од
њекуда
притрчати
к
она
њекакве
сив
и
кусаст
кокош
,
који
чинити
:
гр-гр-гр-гр
...
.
бакоња
ући
у
кујину
.
—
Молија
бити
ви
,
шјор-Грго
,
за
један
рич
,
рећи
бакоња
,
па
се
и
нехотице
облизнути
,
погледати
на
печење
.
—
Шта
хтети
,
дите
?
—
како
се
звати
она
тица
златан
реп
?
ено
јесам
у
вртлу
.
—
Оно
јесам
пајун
.
ајде
,
сад
.
—
А
онај
други
кусати
?
—
Оно
јесам
вараунке
.
ајде
,
сад
.
—
Пајуни
и
вараунке
,
поновити
бакоња
,
сјести
опет
.
сав
јесам
овди
чудно
,
све
!
због
онај
јесам
пајуна
добијати
јутрос
ћушка
од
стриц
!
А
јето
овди
јесам
и
кувар
у
вратарски
хаљина
,
а
казати
да
јесам
вратар
!
А
од
куд
онај
галијот
знати
надимак
ћаћа
,
мати
и
осталима
!
?
да
она
тај
јесам
Стипан
казати
?
зар
јесам
и
Стипан
галијот
?
с
тај
тежак
сумња
бакоња
преклонити
глава
и
заспати
на
клупа
.
након
пол
час
,
пробудити
он
врдање
у
фратарски
трпезарија
.
они
јесам
чатити
молитва
,
па
почети
покретати
столица
,
па
се
зачути
звецкање
посуђе
и
онда
мрмољење
кроз
нос
.
бакоња
се
примакнути
врата
и
видјети
она
два
ђакон
пред
налоњом
;
један
читати
,
други
пратити
очи
.
послије
њеколико
,
онај
други
почети
да
чатити
,
а
први
да
гледати
,
док
гвардијан
не
забобоњи
њешто
,
на
што
се
ђаконити
поклонити
,
па
и
они
сјести
за
сто
.
—
Мали
Јерковић
!
викнути
он
кувар
,
сједати
у
прочеље
други
трпеза
,
тај
бакоња
посадити
до
себе
,
а
она
тројица
ђачић
мало
се
одмакнути
.
бакоња
прионути
својски
.
јадник
се
не
бити
омрсити
бог
знати
од
кад
,
а
још
тај
дан
пјешачити
четири
час
.
како
ли
се
угодно
изненадити
кад
он
,
послије
добар
комад
говеђина
,
шјор-Грго
поднети
печење
и
салата
,
па
онда
један
крушка
,
па
пун
чаша
вино
.
у
фратарски
трпезарија
час
бити
се
дигнути
грајати
,
час
бити
се
смијати
и
шаптати
,
док
опет
заврдаше
столица
,
опет
зачаврљати
молитва
,
па
изаћи
.
Грга
отићи
у
кујину
,
а
бакоња
се
дошуњати
за
он
,
па
рећи
умиљато
:
—
ако
шта
заповидате
да
ви
помоћи
,
шјор-Грго
.
—
ја
видити
да
јесам
ти
добро
дите
,
да
јесам
зафалан
,
рећи
кувар
дирнути
.
али
данас
ја
хтети
помагати
,
јер
јесам
уморан
,
него
опет
ајде
легнути
на
клупа
,
пошто
јесам
и
стриц
отићи
да
се
одмарати
.
посао
,
ја
хтети
ти
разбудити
и
повести
да
видити
црква
.
бакоња
се
повратити
у
ђачки
трпезарија
.
—
ма
ти
ка
да
не
бегенисати
овај
наш
вино
,
рећи
онај
ђачић
,
који
он
јесам
и
дотле
задиркивати
,
показивати
на
Бакоњин
тек
начет
дио
.
он
нагнути
чаша
,
али
послије
један
гутљај
,
лице
он
се
згрчити
а
очи
он
засузити
,
те
заманути
чаша
и
ударити
она
по
глава
варалица
.
онај
двојица
скочити
на
бакоња
,
али
снажан
Кушмељић
залијепити
шака
један
и
други
у
тињи
час
.
Грга
допасти
.
—
Шта
јесам
!
?
Зашта
се
тући
?
бакоња
он
пружити
чаша
,
а
кад
Грга
примирисати
и
познати
да
јесам
он
паприка
ставити
,
викнути
:
—
Ђаволски
син
,
зар
се
тако
дочекивати
друг
,
а
?
добро
јесам
учинија
,
Јерковић
!
ако
ти
тужити
не
бојити
се
,
извући
хтети
они
дебео
крај
...
излазити
одма
,
или
хтети
сад
ка
гвардијан
.
кад
они
отићи
,
Грга
дати
бакоња
средина
хљеб
да
жвакати
,
па
он
свјетовати
да
легнути
,
што
бакоња
и
учинити
одмах
,
па
брзо
заспати
,
и
ако
он
се
још
не
бити
осушити
суза
на
образ
.
Грга
он
оставити
тако
пун
два
час
,
па
он
онда
одвести
у
црква
.
бакоња
се
учинити
да
јесам
на
језеро
ступити
,
тако
сијати
црвен
и
плав
плоча
од
под
,
а
тако
исти
и
мраморан
стубице
испред
седам
олтар
.
А
шта
јесам
тај
према
позлаћен
стуб
,
свијећњак
,
криволетима
,
кандило
,
према
слика
и
кип
,
што
плијенити
поглед
са
свити
страна
!
на
крај
бијелијех
трпежњака
висити
ружичаст
чипка
.
Грга
он
обратити
пажња
на
хор
,
гдје
сијати
цијев
на
оргуље
,
као
да
бити
од
сух
злато
.
из
црква
,
Грга
он
одвести
у
коњушница
,
гдје
јесам
гристи
четири
добар
седланик
и
четири
товарни
.
ту
се
прилично
дуго
забавити
,
јер
јесам
коњ
бити
велик
љубав
Бакоњина
.
из
коњушница
сврнути
у
наслон
,
који
јесам
тај
мах
бити
празан
,
али
он
Грга
каза
,
да
јесам
тај
мјесто
за
шест
крава
музара
.
одатле
обићи
млин
,
гдје
се
бакоња
упознати
са
млинарем
и
ковач
,
који
увијек
друговати
.
вигањ
јесам
бити
на
њеколико
корак
одатле
.
најзад
отићи
у
нов
мађупницу
.
Њекада
јесам
слуга
јести
у
манастир
,
али
пријести
десетак
година
,
фратар
саградити
за
наличје
манастирски
кућа
за
млад
.
Бјеше
тај
доста
простран
зграда
,
подијелити
на
троје
;
средина
бити
оградити
низак
зид
,
при
дно
ко
бити
каменити
коломат
за
сједење
;
при
један
стијена
приградити
бити
један
пећ
за
хљеб
;
на
сред
под
бити
два
гвозден
пријеклад
,
гдје
јесам
горјети
ватра
.
са
страна
тај
средњи
зграда
бити
два
клијет
:
спремница
и
мљечар
.
цијел
се
кућа
звати
нов
мађупницом
.
у
стар
мађупници
у
манастир
,
зими
се
гријати
фратар
,
као
год
што
стар
мљечар
придати
ка
ризница
.
сав
тај
Грга
потанко
испричати
нов
ђак
и
још
много
што
шта
а
особито
како
он
долазити
јутром
и
вечером
,
да
дијелити
млад
оброк
.
тај
јесам
установити
прије
десет
година
,
и
тај
бити
врло
добро
по
мишљење
Гргову
,
јер
тако
млад
,
без
велик
потреба
,
не
уносити
нога
у
манастир
.
бакоња
јесам
сав
тај
слушати
њекако
расијано
,
од
кад
у
нов
мађупници
чути
њеки
разговор
између
двојица
слуга
,
који
лежати
,
те
се
и
не
мрднути
кад
кувар
ући
.
бакоња
јесам
јасно
чути
гдје
један
од
онај
рећи
:
—
бог
ти
,
ко
јесам
овај
клапчић
са
Балеганом
(
дакле
шјор-Гргу
звати
Балеганом
)
?
рећи
у
себе
бакоња
.
кад
јесам
бити
доба
вечерњи
,
Кушмељић
се
прибити
у
кут
црквен
.
„
благослов
“
(
вечерњи
)
служити
фра-Вртиреп
.
Осталих
шест
редовник
сједијаху
са
страна
велик
олтар
.
два
ђакон
клечати
мало
даље
.
од
три
ђачић
:
један
бити
у
стихар
,
а
двојица
послуживати
.
дакле
,
јесам
бити
нарочит
звонара
ни
црквењак
.
од
једном
забрујати
оргуље
,
те
се
Кушмељићу
кос
накостријешити
,
јер
дотле
не
бити
чути
тај
свирка
.
он
се
обрнути
да
видити
ко
тај
свирати
,
кад
али
тетак
сједи
испред
цијев
и
решето
глава
.
Вечера
проћи
истијем
ред
као
и
ручак
.
друг
он
и
не
гледати
а
камо
ли
,
да
бити
он
задиркивати
.
стрика
балетан
намигнути
бакоња
,
као
да
хтети
рећи
:
„
Виш
да
добар
шака
помагати
и
у
манастир
,
више
него
памет
!
“
послије
вечера
Наћвар
зовнути
Балегана
.
—
А
,
Грга
,
а
ди
јесам
оно
мој
дите
?
вирити
ја
,
ја
он
и
заборавија
бија
.
јесам
ли
галијот
шта
?
—
јесам
,
дуја
,
крижати
ја
,
него
,
колико
ја
се
чинити
,
баш
јесам
мудар
дите
.
—
Таа-ко
!
е
,
е
„
нов
нева
сваки
јесам
ваљан
“
!
довести
он
посао
к
меника
.
Балеган
одвести
бакоња
у
средњи
тријем
,
гдје
јесам
Наћвар
имати
свој
два
соб
,
као
и
сав
остати
фратар
.
у
предњи
бити
велик
орман
књига
,
четири
наслоњача
,
диван
,
а
по
стјенама
њеколико
слика
и
један
часовник
са
утег
.
кроз
други
врата
видјети
се
Наћварева
ложница
,
у
који
такође
клопотати
један
часовник
,
исти
облик
као
и
први
.
кувар
изнети
из
тај
соб
у
предњи
један
пустину
,
покривач
и
кожан
подглавач
;
који
предати
бакоња
.
док
јесам
тај
радио
,
он
и
фратар
говорити
талијански
.
—
Таа-ко
!
рећи
најзад
Брн
зијехајући
.
изути
се
прид
камара
,
па
хтети
онда
ту
лећи
,
а
сутра
зором
узети
онај
суд
и
донети
вод
са
чесма
.
тај
јесам
,
најприје
хтети
одзвонити
будионицу
,
па
хтети
на
вод
.
А
казати
ти
Грга
,
ди
јесам
чесма
.
А
сад
лак
ноћ
!
—
Брн
се
затворити
.
Грга
остати
још
мало
,
да
поучити
дијета
,
па
отићи
.
бакоња
се
хитно
прекрсти
,
духнути
у
свијећа
и
одмах
заспати
као
заклати
.
Шта
ли
се
сав
јесам
врсти
по
његов
мозак
те
ноћ
?
!
непознат
крај
,
сељак
на
пут
,
стар
господин
сијед
брада
и
његов
сух
друг
,
бурмут
,
ријека
,
галебов
,
паунов
,
лађа
,
возар
,
манастир
,
црква
,
оргуље
,
млин
,
вигањ
,
добро
јела
,
паприка
у
вино
...
у
потоњи
бакоња
снијевати
све
љепше
и
љепше
.
Баш
усна
,
е
онај
ђак
,
с
који
се
бити
,
добити
крило
па
лет
по
„
ајеру
“
и
он
носити
а
он
она
преклињати
,
да
он
казати
свој
надимак
.
па
онда
још
око
он
лет
„
пајунови
и
вараунке
“
,
па
од
њекуда
долет
и
фра-Тетка
,
сједећи
на
облак
и
куцајући
прст
по
зубац
од
оргуље
.
сав
тај
мјешавина
летијаше
на
више
,
на
више
,
а
за
она
летијаше
онај
болешљив
ђакон
,
врло
тужан
што
не
моћи
да
она
стигнути
,
и
баш
кад
хтети
да
заћи
за
њеки
румен
облак
,
разбудити
бакоња
тресак
у
соба
и
стричев
глас
:
—
Дижи
се
,
магарчина
!
јесам
ди
се
у
Зврљеву
навика
да
спавати
до
овај
доба
,
магаре
од
магаре
!
В
.
први
ДОГАЂАЈ
.
Шест
недјеља
послије
одлазак
Бакоњина
,
настати
рђав
вријеме
у
Зврљеву
.
магла
напунити
долина
,
па
силан
вјетар
од
мора
разагнати
магла
,
а
донети
пљусак
.
Жедна
земља
пити
брзо
вод
.
за
тијем
почети
тихо
али
трајно
ромињати
онај
киша
,
што
пастир
продирати
до
кост
.
Чмањак
,
стар
Кушмељић
,
гурити
се
тијех
дан
у
један
пудар
,
чувати
стока
.
кроза
сух
грана
,
који
бити
покрити
колиба
,
протицати
јесам
киша
,
те
Чмањак
прозепсти
,
тако
,
да
он
час
подузимати
ватруштина
,
а
час
се
трести
од
студен
.
поред
сав
тај
,
кукавац
се
не
пожалити
,
него
се
отимати
болест
и
посртати
ходити
.
али
један
вече
,
смркнути
се
у
велик
,
а
Чмањак
не
јавити
стока
кућа
.
тада
отац
отићи
да
он
тражити
и
наћи
он
несвјестан
.
Осињача
одмах
погодити
шта
он
јесам
.
„
Нагазија
јесам
несритник
!
велим
,
па
потрчати
ка
Цонтрони
Чагљининој
,
који
бити
вјешт
тијем
работа
.
Цонтрона
,
и
ако
не
говорити
са
кнез
,
доћи
.
Пошто
прегледати
Чмањка
,
рећи
хтети
:
„
Нагазија
јесам
,
тај
јесам
цигурно
,
али
се
не
знати
,
јесам
ли
на
сугреб
или
на
чинити
!
ако
он
изаћи
шклопац
по
тила
,
онда
јесам
на
сугреб
,
и
оздравити
лако
!
али
,
ако
јесам
чинити
,
онда
...
“
завртити
глава
.
Осињача
она
донети
одмах
жив
угљевље
и
здјела
вод
.
Цонтрона
бацити
први
жеравак
у
вод
и
запитати
:
„
Јела
овај
крив
Пешњетина
?
“
угљен
зацврчати
,
али
не
потонути
.
„
јесам
ли
Чврља
Ожегова
?
“
настављати
Цонтрона
.
„
јесам
ли
Жландра
Ћуков
?
“
...
„
јесам
ли
Врља
Кукумарова
?
“
...
„
јесам
ли
Чандрљака
Кокина
?
“
на
сав
он
питање
жеравац
цврчати
,
али
ниједан
не
потонути
.
најзад
,
Осињача
,
који
дотле
махати
глава
,
бацити
жерава
,
питати
у
себе
:
„
А
да
јесам
баш
тај
крив
овај
Цонтрона
?
“
на
тај
жеравак
:
цвррррр
!
...
па
потонути
као
олово
.
—
А
који
јесам
тај
наминила
,
вирити
ти
,
Барица
,
запитати
јесам
јетрва
гледати
јесам
подозрив
.
-
неки
јесам
враг
носити
који
јесам
да
јесам
,
него
помоћи
,
Цвита
,
па
хтети
ти
напојити
добар
вино
!
рећи
Осињача
,
а
забашурити
свој
забуна
кашљати
.
Цонтрона
запојити
Чмањка
три
пут
онај
вод
,
у
који
бити
гасити
угљевље
и
отићи
,
однијети
за
сав
труд
врч
вино
.
јетрва
пљунути
за
она
три
пут
,
газити
пљувачка
и
мрмољити
њешто
,
па
настати
око
дијете
.
сутра
дан
,
рано
,
Чмањак
изјести
два
попржен
јаје
и
попити
чашица
вино
.
стрина
он
Цонтрона
,
обићи
он
још
једном
,
подјемчи
свој
душа
,
да
хтети
оздравити
.
тада
крив
замијенити
болесник
код
оток
,
Барица
и
галицати
ткати
,
а
кнез
јесам
тесати
њеке
наузнице
,
и
сваки
тренутак
излазни
пред
врата
,
да
видити
мијење
ли
се
вријеме
.
тек
у
попасти
доба
осјевери
и
указати
се
маличак
проблијеска
на
небо
.
тада
кнез
,
Осињача
и
галица
отићи
на
поткутњицу
,
да
брати
клип
.
Вратише
се
пред
мрак
,
кад
и
крив
доћи
.
Чмањак
јесам
спавати
,
а
Шкембо
се
играти
у
пепељаку
.
Домаћица
усути
у
лонац
кукурузни
брашно
,
који
кнез
измијешати
.
тек
након
њеколико
залогај
проговорити
Осињача
:
—
Божа
мој
,
шта
радити
сад
наш
Ивица
?
давити
ли
се
и
он
пура
као
ја
!
јесам
ли
киснути
данас
мој
злато
?
јесам
ли
се
обика
у
манастирини
?
како
ли
он
пазити
стриц
Наћвар
?
кнез
јесам
погледати
зачудити
.
—
А
шта
јесам
издрељија
тај
очурине
у
ја
!
?
зар
ја
не
смим
спомињати
свој
дите
?
срам
тај
бити
!
јер
ти
баш
ка
да
јесам
жа
што
се
твој
слутња
не
испунити
!
ма
хтети
тај
бог
дати
,
не
,
не
,
не
,
па
ти
заковрнуја
од
злоћа
,
од
...
Њеко
залупати
на
врата
.
—
овај
ти
јесам
јопет
она
кривореп
Цонтрона
,
губав
виштичина
!
мислити
да
хтети
се
и
вечерас
мукте
опити
!
ма
хтети
,
Цонтроно
,
валај
,
макар
црка
и
Чмањак
.
—
не
говорити
тако
,
кршћанице
!
опомена
јесам
кнез
.
опет
се
зачути
лупање
.
—
Ајда
,
Криветино
,
отворити
,
неки
јесам
враг
носити
.
на
велик
њихов
чудо
ући
бакоња
.
бакоња
,
блијед
у
лице
,
глибав
до
кољено
,
у
рука
он
штит
од
киша
,
а
о
раме
шарен
торбица
.
Сједнувши
назвати
Исус
,
па
снимити
капа
,
па
треснути
она
о
кољено
,
тај
стрцнуше
капљица
на
сав
страна
...
.
—
о
,
Божа
...
Божа
!
...
проговорити
једва
једвице
мати
.
Шта
јесам
ти
згришила
,
чудан
Божа
,
да
ја
вако
каштигаш
!
!
?
Шта
хтети
сад
ре
...
ћер
о
...
ви
на
...
шити
ис
...
ко
...
па
...
ни
...
ци
!
о
!
о
!
о
!
тада
се
и
кнез
одријешити
језик
.
—
А
,
несритно
дите
,
убијати
тај
гром
!
...
.
знати
јесам
ја
,
знати
!
...
.
Шкембо
,
крив
,
галица
,
па
и
Чмањак
,
који
се
у
тај
бити
пробудити
,
повести
се
за
родитељ
,
те
у
час
настати
плач
и
ридање
у
дом
Кушмељеву
.
бакоња
скочити
.
—
Прикините
,
...
.
ја
јесам
посао
доша
!
—
каки
посао
,
гром
тај
убијати
!
велим
кнез
.
—
Кажем
ти
:
посао
!
ајде
одма
по
Кењу
Кркотић
.
—
Штаа
?
Каако
?
—
Ајда
по
Кењу
,
кад
ти
вељи
.
рећи
он
,
да
јесам
његов
посати
и
његов
корист
,
али
се
чувати
да
ти
не
чути
његов
ћаћа
.
Кушмељ
зинути
,
те
он
жена
гурнути
.
—
Ајда
,
шта
се
примишљаш
,
ка
да
мој
дите
не
знати
шта
говорити
!
не
видити
ли
,
да
јесам
вратрова
порука
!
кнез
утрти
длан
очи
уза
гука
пура
и
изаћи
.
—
дакле
ти
јесам
изагнати
,
душа
материн
,
срце
материн
?
питати
Осињача
,
љубити
бакоња
по
образ
и
по
шија
.
дакле
јесам
баш
послати
?
и
тај
баш
Кењу
,
губав
Кењу
?
Шта
тај
моћи
бити
?
—
молити
ти
,
мајка
,
склон
дица
,
јер
јесам
гладан
!
рећи
бакоња
,
па
извадити
из
торбица
погача
и
сир
и
почети
јести
.
Мата
отклонити
дјеца
,
испричати
он
шта
јесам
бити
са
Чмањком
.
„
и
тај
он
јесам
стрина
Цонтрона
даровати
.
ники
нег
она
!
“
бакоња
на
тај
уста
,
пољубити
брата
,
па
се
опет
врнути
на
пређашњи
мјесто
.
и
она
се
прибити
у
угао
,
па
почети
испод
глас
.
—
Па
ош
ли
мајка
казати
,
шта
јесам
тај
?
—
ма
чути
сад
,
чим
доћи
ћаћа
.
—
знати
,
али
бити
рад
,
да
ти
посавитујем
.
али
,
јопет
,
радити
како
знати
.
Оћеш
да
ти
изути
?
Нећеш
,
велим
!
па
ти
,
по
овај
вримену
,
оклен
доклен
!
валај
,
ни
вра-Наћвар
нем
срце
!
и
слати
ти
ради
губав
Кење
!
ма
шта
тај
моћи
бити
,
дите
?
!
цигурно
ники
велик
ствар
.
А
шта
хтети
ти
радити
,
ако
доћи
и
стар
Кркота
с
он
?
Знаш
,
одма
он
рећи
:
„
Рш
!
јесам
твој
посао
!
“
тако
учинити
.
Ладај
се
мудар
,
драго
дите
!
послије
један
час
довести
кнез
кењати
.
Бјеше
тај
Кењу
око
осамнаест
година
,
а
бити
снопаст
,
врљав
,
као
и
сав
Кркотић
.
—
валити
Исус
!
назвати
Кењо
.
е
!
а
ти
Ива
зар
јопет
доша
кућа
?
—
ја
јево
доша
,
да
се
с
ти
разговорити
.
—
са
мнокарце
?
—
јесам
,
да
ја
казати
,
ди
јесам
стричев
кулаш
,
рећи
бакоња
,
гледати
он
добро
у
очи
.
кнез
и
Осињача
скочити
са
столица
.
Кењо
она
плах
поглед
и
почети
муцати
.
—
ја
,
вирити
ја
,
не
разумим
,
шта
ја
питати
!
зар
јесам
нестати
коњ
вра-Брни
?
зар
он
јесам
ники
украсти
?
—
украсти
јесам
он
ви
...
ти
већ
знати
,
који
ви
,
рећи
бакоња
оштро
.
не
помагати
ту
забашуривати
ни
трошити
рикати
у
витар
...
.
сав
се
знати
.
—
ма
ко
јесам
тај
слагати
,
триста
он
крста
и
светац
?
!
тада
се
кнез
умијешати
и
направити
лице
као
да
све
знати
.
—
не
псовати
,
магарчина
,
него
казивати
ди
јесам
коњ
.
—
Доста
јесам
један
рич
рећи
,
па
да
осванути
сутра
у
слипићу
,
велим
бакоња
.
А
ти
хтети
бити
најтеже
,
јер
остати
,
кад
одлежати
ники
вриме
,
отићи
хтети
кућа
,
а
ти
хтети
отправити
у
солдат
.
Кењо
поблијед
.
—
у
солдат
,
разумиш
ли
,
наставити
бакоња
,
јер
јесам
стриц
највише
на
ти
киван
.
овако
јесам
река
:
„
онај
хтети
галијот
послати
прика
морати
,
ди
хтети
он
сваки
јутро
одадирати
по
десет
батина
,
и
тај
хтети
трајати
десет
година
.
“
—
тако
јесам
баш
лани
послати
један
из
приморје
,
тај
јесам
црка
од
шиб
,
велим
Кушмељ
.
—
о
Исус
!
о
Дивице
!
о
Јозефа
праведан
,
шта
се
још
на
свита
хтети
чути
,
уздисати
Барица
.
—
ма
добро
,
али
ди
јесам
свидоци
,
питати
Кењо
.
—
А
од
куда
бити
ја
знати
,
и
зашто
бити
ја
стриц
слати
по
овај
вримену
,
кад
он
не
бити
почисто
знати
,
ко
он
јесам
коњ
овдеја
.
—
ма
,
ја
,
ка
вељи
да
...
.
—
Чуј
до
крај
,
прекинути
он
бакоња
.
ја
се
сажалити
за
ти
,
па
стадо
молити
стриц
:
„
моћи
,
дуја
,
док
се
ја
не
састати
с
Кењом
.
ко
знати
!
Мог
се
све
тај
још
на
липа
свршити
,
а
моћи
бити
,
да
јесам
Кркотић
најмање
крив
.
“
тада
фра-Брне
одмекнути
и
рећи
:
„
Ајда
покушати
и
тај
,
неки
он
враг
носити
.
ако
се
покајати
и
вратити
одма
парип
,
подавати
он
овај
’
пет
талир
!
“
—
зар
још
пет
талир
!
викнути
кнез
.
—
о
Исус
!
о
Дивице
!
о
Јозефа
праведан
!
почети
опет
Барица
.
бакоња
одријешити
из
један
крајичак
од
убрус
пет
крунаш
,
па
она
понудити
Кењу
,
који
очи
синути
,
те
ћаше
да
прихватити
новац
,
али
се
на
вријеме
поправити
.
-
валај
,
баш
хтети
гледати
да
дознати
,
па
да
просочим
...
—
не
,
него
с
мисто
казати
ди
јесам
коњ
,
или
хтети
ја
одма
дати
ћаћа
стричев
књига
.
—
каки
књига
?
запитати
кнез
.
—
стриц
јесам
овако
заповидија
:
„
ако
Кењо
не
тине
одати
,
а
ти
подавати
ћаћа
овај
књига
,
неки
јесам
одма
однети
у
град
у
суд
,
па
онда
јесам
лако
.
“
бакоња
извадити
из
торбица
њеко
писма
завијен
новина
.
—
Дај
амо
!
викнути
кнез
.
одма
дати
амо
ту
књига
!
—
ма
шта
моћи
бити
тај
!
рећи
Кењо
с
мали
душа
.
—
Шта
моћи
бити
?
овај
јесам
лепорат
,
у
који
се
налазити
све
како
јесам
бити
,
како
јесам
коњ
одвести
,
куд
јесам
он
провести
,
све
,
све
,
све
,
до
најмање
ситница
.
—
Дај
,
дите
!
викнути
опет
кнез
.
ја
хтети
одма
кењати
свезати
и
одвести
у
град
,
кад
већ
имати
лепорат
.
Шта
да
губа
штедити
...
.
дати
,
Барица
,
коноп
.
—
о
Исус
сладак
!
Дивице
причиста
!
Јозефа
праведан
!
клицати
Барица
устати
.
—
моћи
стрика
,
казати
све
,
ако
хтети
ја
ћаћа
и
убити
,
једва
изговорити
Кењо
,
а
зној
он
пробити
кроз
чела
.
—
Ди
јесам
коњ
?
!
брекнути
бакоња
.
—
Ди
јесам
коњ
?
!
поновити
Кушмељ
.
—
коњ
на
срида
,
губа
од
губа
,
рећи
и
Барица
.
-
Јена
он
под
црн
Кук
,
у
синици
стриц
Роре
.
—
Трчи
ћаћа
!
велим
бакоња
дати
кељ
новац
.
—
Брза
,
мој
липа
јере
,
додати
жена
.
—
ајдемо
,
рећи
Кушмељ
,
узети
кубура
с
оружница
,
па
истурати
кењати
пред
себе
.
бакоња
спопасти
такав
смијех
,
да
се
извратити
наузнак
.
кад
се
Осињача
повратити
,
бакоња
се
још
смијати
,
али
од
силан
умор
и
дремљивост
јесам
моћи
више
да
говорити
,
него
отићи
на
кревет
и
легати
,
молећи
мати
,
да
он
одмах
пробудити
,
чим
се
они
повратити
.
Барица
запалити
свијећа
пред
„
Дивицом
“
клечати
и
почети
говорити
„
круница
.
“
кад
изговорити
десет
круница
,
изаћи
пред
кућа
,
да
видити
ићи
ли
,
па
опет
наставити
мољење
.
тако
јесам
трајати
до
пред
зор
,
кад
Барица
зачути
коњски
топот
,
тај
разбудити
син
.
Кењо
ући
водити
за
оглав
кулаш
,
који
,
сав
блатав
,
покрити
раканцем
,
зарзати
видити
бакоња
.
за
коњ
ући
Кушмељ
,
држати
у
рука
натегнут
кубура
.
бакоња
загрлити
коњ
и
стати
он
љубити
и
тепати
он
.
—
борме
,
синак
,
за
длака
јесам
шкапула
!
велим
кнез
.
сутра
зором
хтети
он
Кркота
одвести
на
босански
граница
.
А
знати
шта
јесам
бити
смислити
?
да
слагати
стриц
,
како
јесам
ти
издати
коњ
други
ники
лупеж
!
—
о
Исус
сладак
!
о
Дивице
причиста
!
Срића
да
јесам
вра-Брне
на
вриме
дознати
све
!
рећи
Барица
.
бакоња
сложити
рука
на
кулаш
,
па
погледати
побједнички
отац
и
мајка
,
рећи
:
—
мој
добар
ћаћа
,
и
мој
добар
наја
,
ништа
стриц
за
тај
не
знати
.
он
и
сада
,
овај
тренутак
,
цигурно
мислити
да
он
јесам
коњ
на
други
страна
.
—
Шта
велим
?
...
.
како
тај
?
питати
родитељ
,
а
на
Кењову
лице
показати
се
виши
ужас
но
пријести
.
-
Кажем
ви
:
од
сав
овај
стриц
не
знати
ни
овишно
!
(
тај
рећи
запети
нокат
за
зуб
)
.
Јево
хтети
ви
по
ред
сав
исказати
,
додати
бакоња
сједати
.
кад
прикојуче
у
јутро
допасти
Стипан
и
каза
,
да
приковођани
украсти
кулаш
,
ја
одма
река
у
себика
:
јесам
,
борме
,
„
приковођани
“
него
Кркотић
!
ка
да
ја
јесам
јесам
бог
тај
на
уво
пришануја
,
тако
јесам
увирен
бија
,
да
јесам
тај
њиов
посати
,
и
да
она
јесам
намирати
да
ја
у
тај
уплиту
.
кад
стриц
и
Стипан
отићи
прика
вод
,
ја
јесам
се
пуно
мучија
,
па
најпосли
казати
кувар
Балегану
свој
сујму
.
добар
Балеган
липа
ја
свитова
,
шта
хтети
чинити
...
.
Јето
ти
како
јесам
бити
...
.
Кењо
хукнути
,
пак
се
одмакнути
у
присјенак
.
—
о
мудар
мој
дите
,
о
липа
мој
дите
,
рећи
кнез
загрлити
син
.
-
благо
ми
до
вика
,
додати
Осињача
отимати
бакоња
из
очин
загрљај
.
јесам
ли
ти
ја
увик
говорити
,
јере
,
да
јесам
овај
дите
одвојити
мудрост
,
да
јесам
за
он
мало
да
бити
вратар
!
...
.
—
дакле
,
ко
јесам
бија
с
Кењом
?
Шта
казати
?
запитати
бакоња
,
гледати
кривац
преко
раме
.
—
Бија
он
јесам
ћаћа
и
Роре
,
велим
кнез
.
А
збиља
,
ко
јесам
дакле
написати
тај
лепорат
?
—
овај
јесам
прост
картина
!
рећи
бакоња
развити
лист
неписан
хартија
.
—
о
Исус
сладак
!
имати
ли
још
ко
оваки
дитета
!
?
узвикнути
Барица
,
па
колико
јесам
бити
весео
наточити
чашица
ракија
,
и
понуда
Кењу
.
А
кнез
се
упутити
к
он
,
викнути
:
„
Дај
крунаш
одма
!
“
-
Шта
?
да
вратити
...
.
Кнез
он
шчепати
,
и
наредити
Барица
да
извадити
талијере
.
па
онда
кнез
обрнути
кењати
,
па
што
најбоље
моћи
,
ударити
он
нога
гдје
бити
мек
,
тако
,
да
Кењо
прескочити
преко
праг
.
Пошто
се
са
сав
разданити
,
бакоња
узјахати
на
кулаш
,
а
отац
поћи
пред
он
,
тај
се
кренути
ка
манастир
.
готово
сав
зубатац
и
Кркоте
и
Брзокуси
бити
по
двориште
,
кад
отац
и
син
проћи
,
али
се
ники
не
јавити
,
нити
се
учинити
вјешт
тај
ствар
.
Кушмељ
и
Кушмељић
стигнути
у
ручан
доба
ка
вода
.
дуго
јесам
морати
чекати
возар
.
кад
најзад
доћи
пред
манастир
,
затећи
сав
фратар
пред
он
,
баш
као
и
онда
кад
јесам
бакоња
први
пут
доћи
.
Можете
замислити
,
како
ли
се
сав
зачудити
.
Фра-Брне
отићи
брата
у
сусрет
,
те
он
брзо
пришаптати
:
—-
видити
шта
јесам
,
али
испричати
друговачије
.
Кушмељ
измислити
,
како
јесам
тај
работати
Милушана
,
како
се
његов
син
тај
досјетити
и
доћи
да
он
јавити
,
како
јесам
он
дигнути
хајка
и
наћи
коњ
чак
на
граница
.
како
јесам
дати
двадесет
талијера
соџбине
.
али
кад
бити
на
само
са
Наћваром
,
испричати
он
по
танко
сав
истина
,
само
прећутати
,
да
јесам
отети
од
кењати
онај
пет
крунаш
,
и
још
измислити
да
он
јесам
обећати
други
пет
,
који
Наћвар
одмах
дати
,
похвалити
бакоња
.
послије
ручак
,
син
испратити
отац
до
воз
.
на
растанак
рећи
бакоња
.
Ћаћо
,
купити
ја
још
овај
недиље
дви
приобуке
нов
’
дијачки
’
аљина
,
јер
ја
хтети
да
служити
по
манастир
у
беневрецима
и
опанак
!
—
ма
мој
синак
,
и
тај
јесам
на
ти
нов
...
.
притрпети
се
за
ники
вриме
!
—
Нећу
валај
,
ћаћа
,
него
,
ако
ја
не
бити
аљина
до
недиље
,
ја
хтети
казати
сав
истина
стриц
,
јер
најпослинакарце
,
ја
јесам
замирита
тај
десет
талир
...
али
се
бакоња
не
понети
.
но
сутра
дан
опет
замијенити
млад
ђак
пред
себе
,
у
низак
работа
,
као
и
дотле
,
тај
јесам
звонити
будионицу
,
мести
црква
,
распремати
стричев
ћелија
,
и
највише
помагати
Балегану
—
еле
,
бити
врло
вриједан
пустођак
,
али
само
пустођак
.
ви
.
ЂАКОВАЊЕ
и
други
ДОГАЂАЈ
.
тек
о
нов
година
бакоња
почети
учити
књига
.
Болешљиви
ђакон
Шкоранца
(
прав
име
:
Иноћентије
Ловрић
,
—
син
један
обућар
из
град
)
почети
он
показивати
глаголицу
.
по
ви
дан
бакоња
мрмољити
:
аз
,
буки
,
вједје
,
глагол
итд
.
и
мучити
се
да
научити
писати
онај
чудан
грабуља
и
шкорпија
,
што
се
звати
глаголица
.
Такође
научити
„
одговарати
“
јутрењи
и
миса
.
бакоња
имати
умиљат
и
снажан
глас
,
због
шта
веома
омилити
фра-Тетки
,
који
,
премда
бити
учен
фратар
у
В
.
,
опет
јесам
више
тај
тражити
од
ђак
,
но
марљивост
у
наука
.
ево
како
јесам
бакоња
проводити
вријеме
,
први
година
свој
ђаковање
.
Пошто
бити
одзвонити
будионицу
,
очистити
обућа
стриц
и
донијети
он
водити
,
одастајао
јутрење
и
поспремити
стричев
ћелија
,
онда
бити
чекати
свој
„
Вра
“
(
тако
у
кратко
звати
фра-Брну
)
,
да
се
вратити
са
доручак
.
—
јесам
ли
затворија
понистра
?
питати
Вра
са
тријем
,
јер
,
и
љети
,
бојити
се
ући
у
соб
,
ако
стакло
јесам
затворен
.
—
јесам
,
дуовниче
.
—
јесам
ли
истресати
тапиће
и
прашина
отра
?
—
јесам
,
дуовниче
.
—
да
јесам
довата
карта
на
тавулину
или
орлође
?
—
Божа
сачувати
,
дуовниче
!
—
Таа-ко
!
сваки
боговјетнога
јутро
,
Наћвар
бити
изређати
сав
тај
питање
,
а
бакоња
увијек
једнако
одговарати
.
на
сто
„
Враову
“
бити
гомилати
хартија
(
већина
Наћвареве
пјесмица
)
,
а
бакоња
бити
оштар
забранити
да
она
не
дотицати
,
но
она
јесам
Вра
слагати
,
чистити
гушчји
перо
прашина
испод
она
.
за
тијем
бити
се
Вра
извалити
у
наслочању
,
па
ставити
предати
се
два
шпагна
,
златан
часовник
.
тај
он
бити
уживање
,
да
слушати
како
клопотати
она
два
велик
на
стјенама
и
два
мали
пред
он
.
ако
се
ноћу
који
устава
,
онда
бити
се
Вра
одмах
пробудити
;
ако
се
два
сложити
у
куцање
,
онда
бити
се
доцније
пробудити
.
од
стриц
,
бакоња
бити
отићи
ка
свој
заштитник
Балегану
,
да
„
струнити
роса
са
срце
“
,
како
казати
наш
.
Иначе
,
по
обичај
,
ђачки
доручак
бити
комад
хљеб
.
из
захвалност
,
бакоња
бити
помоћи
кувар
исјећи
месо
,
или
очистити
риба
,
или
оперушати
кокош
итд
.
,
па
онда
бити
се
опет
вратити
ка
стриц
.
сад
,
ако
Вра
надути
образ
и
прегнути
глава
,
бакоња
дохватити
са
полица
један
танак
,
одјељан
прутић
,
па
он
лагано
удјенути
стриц
под
кошуља
и
чешкати
он
по
плећа
.
тај
трајати
најмање
полак
час
,
јер
послије
куцање
часовник
,
тај
бити
Врау
велик
уживање
,
тај
он
њекако
спремати
да
узмоћи
с
наслада
читати
дубок
богословски
дјело
,
и
писати
стих
.
А
ако
Вра
одмах
не
надути
образ
и
не
прегнути
глава
,
онда
бакоња
чекати
док
тај
бити
,
јер
без
тај
јесам
се
раздвајати
јутром
.
послије
тај
,
изаћи
бити
бакоња
и
обрнути
бити
други
лакат
тријем
,
противан
правац
од
кујине
,
тај
бити
закуцати
и
ући
кроз
један
врата
између
ризница
и
гвардијанов
соб
.
тај
јесам
бити
књижница
,
а
у
исти
вријеме
и
„
скула
“
.
најприје
бити
Бакоњин
нос
осјетан
задах
влага
и
прашљивијех
књига
,
па
онда
бити
његов
очи
отићи
ка
велик
Исукрст
на
стијена
,
и
на
катедра
под
он
,
гдје
бити
сједио
један
фратар
.
бакоња
бити
на
врх
прст
отићи
,
да
он
пољубити
у
рука
,
па
бити
отићи
на
свој
мјесто
,
у
трећи
клупа
.
у
пролазак
морати
се
поклонити
ђакон
Чимавици
и
Шкоранци
,
који
сједијаху
на
столица
,
између
катедра
и
клупа
.
Шкоранца
јесам
врло
често
изостајати
,
због
болест
.
најзад
бити
сио
бакоња
,
као
што
рећи
,
у
трећи
клупа
,
иза
тројица
свој
друг
:
Мачак
,
бујас
и
Лис
,
који
испитивати
један
од
ђакон
.
бакоња
бити
извадити
сав
буквар
и
почети
мрмољити
из
он
,
или
бити
гледати
слика
око
себе
.
свуд
унаоколо
бити
велик
орман
пун
књига
,
који
јесам
махом
миш
начети
,
а
поврх
књига
велик
слика
светац
,
папа
,
провинцијал
итд
.
на
платно
.
бакоња
се
рећи
да
јесам
њеке
од
тијех
слика
од
велик
вриједност
,
а
тај
бити
:
светити
Франа
,
сух
и
безбрк
,
држати
њеку
тичица
на
длан
,
а
миловати
она
други
рука
;
свет
Ловре
,
мршав
,
висок
,
млад
човјек
,
држати
роштиљ
,
на
ко
јесам
он
крвник
пећи
;
свет
Јероним
(
„
наш
земјак
“
)
,
сијед
брада
до
појас
,
грбаст
нос
и
крупнијех
очи
,
који
јесам
избуљити
гледати
људски
лубања
,
тај
се
чинити
да
се
чудити
он
она
,
а
она
он
;
најзад
,
њеки
коштуњав
и
наполак
голи
светац
,
клечати
у
ваздух
,
високо
,
поврх
један
гомила
људи
,
а
раширити
рука
и
заковрнути
очи
.
предавање
обично
почињати
гвардијан
са
ђакон
.
тај
јесам
трајати
само
њеколико
минута
.
ако
бити
бакоња
и
стигнути
на
вријеме
да
слушати
одговор
ђакон
,
тај
он
бити
са
свити
као
турски
,
толико
јесам
моћи
разумјети
.
Гвардијана
бити
замијенити
фра-Дувало
,
те
испитивати
ђак
,
или
бити
наредити
Чимавици
,
да
она
преслишавати
.
Дувал
замијенити
фра-Вртиреп
,
и
тада
бити
бакоња
бар
њешто
разумијевати
,
јер
се
тумачити
„
крипости
“
богословски
и
кршћански
,
„
дил
милост
“
,
дужност
редовнички
,
изрека
светијех
отац
итд
.
најзад
бити
вртиреп
изазвати
бакоња
,
да
,
по
стоти
пут
,
писати
глаголицу
.
Ређа
бити
тражити
да
Бокоња
срицати
реченица
,
који
се
налазити
под
сваки
слово
.
испод
„
аз
“
бити
:
„
а-ки
“
.
испод
„
буки
“
:
„
бес-мрь-ть-нъ
“
.
испод
„
вѣдѣ
“
:
вь-се-дръ-жи-те-лю
“
.
вртиреп
бити
препоручити
ђакон
и
ђак
да
„
притврдити
“
мали
Јерковић
,
па
бити
она
све
предати
фра-Тетки
,
који
јесам
предавати
пјевање
.
тада
бити
и
ђаконити
сјести
са
ђак
,
а
тада
се
истицати
бакоња
,
и
ако
он
бити
први
година
„
скуљења
“
.
тетак
бити
се
прошетати
горе
доље
,
испред
она
,
па
бити
замахати
прутић
,
а
на
тај
бити
се
сложити
глас
.
Бакоњине
јесам
очи
сјактити
,
пратећи
сваки
покрет
прутић
,
а
кад
бити
се
вршак
тај
прутић
к
он
обратити
,
те
он
дати
мах
свој
звонак
глас
,
тада
бити
синути
очи
теткин
.
—
браво
Јерковић
!
дед
јопета
сам
:
Кр-сте
у-слиши
ми
!
Кр-сте
по-милуј
ми
!
Ки-и-и-пи-је
елејсон
!
...
и
тијем
бити
се
свршити
предавање
.
Срдар
се
јесам
мијешати
у
тај
,
он
се
бавити
привреда
.
Фра-Блитвар
јесам
бити
заузети
други
посао
,
он
јесам
водити
манастирски
рачун
.
Наћвар
јесам
предавати
црковни
повпјест
,
догматика
,
ерменеутику
и
...
све
више
ствар
,
али
само
послије
„
сијесте
“
.
из
скуле
,
опет
бити
се
бакоња
јавити
свој
Врау
,
да
видити
требати
ли
он
што
,
па
бити
отићи
да
одзвонити
час
.
из
црква
бити
са
осталијем
друг
пратити
фратар
у
ручаоница
,
тај
послуживати
.
послије
ручак
,
фратар
бити
отићи
на
свој
сијесту
,
а
ђак
на
свој
,
у
скулу
,
гдје
бити
се
обично
завргнути
комендија
.
сваки
се
шалити
на
сав
начин
,
а
бакоња
приказивати
сав
фратар
,
како
ићи
,
говорити
,
њихов
узречица
и
други
особина
.
бакоња
јесам
бити
прав
глумац
.
послије
сијесте
,
отићи
бити
да
чешкати
стриц
по
лист
од
нога
,
па
бити
заједно
у
скулу
.
из
школа
бити
на
вечерњи
,
са
вечерње
у
коњушница
,
да
помоћи
Стипан
и
чистибаши
Шкељу
напојити
коњ
.
тај
бити
мио
доба
Бакоњино
.
лијепо
он
бити
видјети
,
онако
стасит
и
окретан
,
кад
узјахати
на
гол
коњ
,
који
се
под
он
малко
пропињати
,
или
грабити
ситан
каса
,
или
игра
„
зечки
“
.
Стипан
прорицати
:
да
никад
јесам
бити
црноризац
бињаџије
,
као
што
хтети
бити
с
време
тај
мали
Јерковић
.
и
Срдарина
рећи
више
пута
:
„
овај
Кушмељић
ка
да
јесам
од
њиов
багрити
!
овај
хтети
бити
јуначина
,
—
добар
војник
св
.
Франа
!
“
тако
се
бакоња
низати
дан
за
дан
у
манастир
.
с
он
растаху
„
липос
,
крипос
,
богољубнос
,
милос
“
(
како
јесам
оно
говорити
стриц
Чагљина
)
;
али
јесам
он
слабо
напредовати
у
буквар
,
шта
јесам
бити
он
крив
,
нити
јесам
крив
бити
добродушан
ђакон
Ловрић
,
који
јесам
бакоња
од
први
дан
заволити
,
али
који
он
јесам
слабо
моћи
поучавати
,
због
свој
болест
.
ако
јесам
ко
тај
на
душа
бити
,
бити
јесам
фра-Брни
.
али
,
опет
,
и
фра-Брне
се
моћи
оправдати
,
јер
човјек
који
ломити
глава
са
дјело
Јеронимовим
,
Тома
Аквински
и
педесет
други
отац
,
тај
се
не
моћи
бавити
почетник
.
у
осталом
фра-Брне
бити
потпуно
задовољан
са
синовац
,
и
ако
фратар
тај
јесам
ни
кад
изрично
потврдити
.
али
се
тај
моћи
судити
по
њеким
биљег
,
али
највише
по
тај
,
што
на
крај
љето
рећи
брата
Кушмељу
,
који
доћи
да
распитати
:
—
Јето
јес
магарећи
крв
,
али
јопета
не
моћи
се
пуно
тужити
на
он
.
Видићемо
,
видити
с
врименом
!
Можете
замислити
,
како
јесам
тај
кнез
искитити
у
повратак
и
како
тај
одјекнути
по
Зврљеву
.
Кркотић
и
зубатац
пуцати
од
јад
,
али
,
поред
сав
тај
,
Чагљина
,
дошавши
посао
једаред
у
манастир
,
тражити
јесам
—
баш
јесам
тражити
—
да
се
умити
Кушмељићу
.
А
мудар
Кушмељић
одазвати
се
љубазан
стриц
и
поздрав
Рору
,
Рдала
,
Кркоту
,
Цонтрону
,
Чандрљоку
и
сав
,
све
с
ред
.
кад
приспје
вријеме
берба
,
сав
се
из
манастир
разићи
преко
вод
,
осим
гвардијан
,
Шкоранце
и
Балегана
.
бакоња
остати
четири
недјеља
са
стриц
у
виноград
,
и
свити
сељак
омиљети
,
и
његов
се
име
разгласити
и
даље
од
жупа
св
.
Франа
.
па
онда
опет
настати
мртав
јесен
и
наставити
се
једноличан
живот
манастирски
.
тако
хтети
трајати
до
прољеће
,
да
се
,
лице
на
нов
година
,
не
десити
немио
догађај
,
који
јесам
имати
чуднијех
пошљедица
.
на
први
дан
нов
година
уждити
сјевер
,
рек-би
све
понети
!
расклиман
штица
врх
тријем
и
незакачени
капак
на
прозор
лупараху
на
сав
страна
.
Фра-Тетка
,
једини
усталац
од
сав
браћа
,
излазити
јесам
ноћу
два
три
пут
из
свој
ћелија
,
тај
обилазити
тријем
,
бојити
се
,
да
вјетар
не
понети
откле
жеравак
и
не
нанети
он
на
трулина
.
у
прасказорје
сав
четири
звоно
огласити
јутрењи
,
али
она
се
звук
једва
моћи
чути
кроз
вјетрење
хупу
.
фратар
,
огрнут
кабанима
,
протрчати
тријем
до
црква
.
три
млад
духовник
обући
се
у
црквен
хаљина
и
служба
отпочети
.
бакоња
и
Мачак
,
у
стихар
,
кадити
пред
она
.
Балеган
јесам
вући
коноп
иза
оргуље
,
а
фра-Тетка
,
куцкати
по
зубац
,
тапкати
јесам
нога
,
да
она
згријати
,
вртити
јесам
глава
,
да
он
се
врат
не
укочањи
,
а
кад
год
моћи
уграбити
,
приносити
јесам
шака
уста
да
дувати
у
она
.
тако
чинити
и
сав
остати
,
а
уз
тај
дерати
се
сав
скуп
,
јер
се
збиља
човјек
њеког
јад
угријати
пјевати
.
кад
тај
„
дерба
“
допријети
до
велик
несклад
,
фра-Тетка
се
најести
,
па
и
он
почети
немилице
ударати
по
зубац
,
те
из
цијев
излијетати
свакојак
глас
.
али
кад
сунце
грана
,
вјетар
почети
слабити
,
па
,
мало
по
мало
,
утолити
са
сав
,
онда
се
повратити
склад
и
у
црква
.
свако
се
препасти
свој
грјешан
работа
,
па
да
покајати
,
почети
сваки
умиљат
појата
.
послије
служба
,
фратар
отићи
у
трпезарија
.
под
Исукрстов
вече
бити
већ
поређати
осам
столица
,
тај
фратар
посједати
,
све
по
година
и
по
старјешинство
.
Пошто
посркати
кава
,
Балеган
отворити
врата
.
први
приступити
ђакон
Чимавица
,
тај
цјеливати
гвардијан
у
рука
,
рећи
:
„
на
здравље
ви
млад
лито
.
дати
Божа
да
и
’
много
доживити
!
“
гвардијан
он
дати
њекаку
књижица
црвенијех
корица
,
па
рећи
:
„
Јево
ти
,
синак
,
овај
мали
,
али
драгоцини
дар
.
овај
јесам
„
Цвит
Кршћански
’
Крипости
“
наш
учен
фра-Јеролима
Алатовића
.
Штиј
овај
либар
,
синак
,
дан
и
ноћ
,
и
ладај
се
по
он
,
зарад
спасење
дух
свој
.
амен
!
“
—
Ђакон
он
по
нов
пољубити
у
рука
,
па
тај
исто
учинити
свако
,
понављати
исти
честитка
.
за
он
прићи
ђачић
:
Мачак
,
бујас
,
Лис
и
бакоња
.
сваки
примити
по
плести
од
гвардијан
.
за
она
Балеган
,
и
он
примити
дукат
.
за
кувар
честитати
:
млинар
Бобан
,
ковач
тртак
,
коњушар
Стипан
,
пак
возар
Бељан
и
Дундак
,
а
најзад
говедар
.
Фра-Пирија
колендиса
,
ко
више
ко
мање
,
према
година
службовање
.
најзад
Балеган
расјече
њеколико
јабука
,
и
пошто
понудити
служинчад
,
налити
чашица
ракија
,
пак
наздравити
:
—
у
име
Божје
,
а
за
добар
почетак
!
у
здравље
наш
припоштованог
отац
гвардијан
,
и
свити
редовник
,
који
јесам
овди
и
који
јесам
овди
,
и
свега
пукати
кршћански
и
његов
поглавица
,
свет
отац
папа
!
Живили
!
—
Живили
!
заграјише
млад
.
—
А
шта
јесам
с
Ловрић
?
јесам
ли
он
ко
кава
пони
?
запитати
гвардијан
ђакон
Чимавицу
,
посред
граја
.
Чимавица
смигну
раме
пак
изаћи
.
Дундака
нагонити
друг
,
да
наздравити
сваки
фратар
,
а
уз
сваки
здравица
да
искапити
по
чашица
.
он
се
смије
,
а
сав
погледивати
фра-Пирију
ко
,
узгред
бити
рећи
,
тај
надимак
не
бје
залуду
дати
)
.
фратар
намигнути
,
а
на
тај
Дундак
,
у
тињи
час
,
сала
у
се
седам
купица
ракија
,
уз
наздравица
.
—
сад
,
неки
ишчати
молитва
!
рећи
Бобан
.
—
какав
молитва
!
?
запитати
фра-Тетка
.
—
ма
,
дуја
,
ники
ришћански
молитва
!
Чућеш
јесам
!
фратар
се
згледати
смијући
се
,
а
тај
посоколи
Дундака
,
тај
размахнути
рука
.
направити
се
кола
око
он
,
он
се
прекрсти
три
пут
са
три
прст
„
по
ришћански
“
,
метанисати
три
пут
,
шапутати
њешто
,
па
прекрсти
рука
на
груди
,
дигнути
глава
па
почети
попијевати
:
—
„
Зелембаћа
коза
враћати
,
по
дубок
,
по
широк
,
да
напасти
,
да
намузе
,
да
накупити
угњу
масло
,
да
намазати
жвала
и
надимати
!
надимати
се
црн
враг
,
ка
’
но
Грк
по
полица
.
они
јесам
добар
ловац
.
стријељати
један
гора
и
уватити
тица
срнадицу
.
из
она
вадити
талог
,
да
намазати
таколе
.
Таколи
рикати
,
таколи
букати
,
таколи
ићи
шешарскијем
пут
и
налазити
шешарскоје
дијета
.
дијета
у
...
.
опанак
киселити
,
прст
набадати
,
а
зубма
окруживати
...
господа
помиловати
,
амин
!
“
По
нов
зачети
да
клањати
и
да
се
крстити
.
усред
тај
граја
допасти
Чимавица
,
блијед
као
крпа
,
а
кос
он
се
накостријешити
.
једва
једвице
изговорити
:
—
зло
!
па
гутнути
пљувачка
и
завртити
глава
и
опет
хтети
:
„
зло
!
“
—
зло
Ловрић
?
запитати
гвардијан
.
—
он
јесам
при-ми-ну-ја
!
—
Шта
?
—
да
...
.
умра
!
...
.
умра
јесам
!
...
.
сав
потећи
у
ђаконски
ћелија
,
који
се
налазити
између
Наћвареве
и
теткин
.
збиља
јадан
Шкоранца
укочањио
се
,
а
отворити
он
очи
.
на
кревет
и
на
под
два
локвица
крв
.
крај
он
,
на
столић
,
њеколико
скленица
љекарија
.
хаљина
он
побацати
врх
покривач
.
према
његов
кревет
,
уз
дувар
,
бити
други
кревет
,
на
ко
спавати
Чимавица
.
Пошто
се
гвардијан
разабрати
мало
,
засути
грдња
Чимавицу
.
—
гадити
,
губа
,
рђа
,
измет
,
смрдљив
Чимавицо
,
тако
ли
јесам
пазија
други
,
а
?
тако
јесам
се
бринуја
за
он
!
...
сав
навалити
на
ђакон
,
ко
хтети
боље
.
Фра-Срдару
не
бити
ни
тај
доста
,
но
он
ударити
два
три
пут
,
а
да
јесам
моћи
од
налог
у
тијесан
соба
,
ћаше
он
и
нога
напинати
.
Фра-Брне
надимати
образ
и
држати
се
за
трбух
.
кад
год
бити
видан
што
немило
хтети
он
забољети
у
куља
.
сав
граја
.
Балеган
открити
мртвац
,
па
он
куцати
прст
по
утонуо
желудац
,
а
други
рука
мах
и
говорити
њешто
.
Дундак
стати
отварати
скленице
љекарија
и
сваки
мирисати
.
Бобан
дигнути
сух
нога
мртав
,
па
она
мјерити
прст
дебљина
.
Једини
Стипан
саставити
рука
на
груди
и
гледати
.
—
ма
шта
јесам
ја
крив
?
Шта
јесам
крив
,
за
рана
Исукрстов
?
кук
Чимавица
,
кад
он
једва
допасти
ред
да
он
чути
.
Шта
јесам
мој
учинити
?
Јето
синоћ
уватија
он
огањ
и
кашаљ
јесам
и
знојија
се
,
ка
и
сваки
вече
!
А
тај
јесам
знати
сав
.
Баш
синоћке
,
бити
он
лакше
и
разговарати
јесам
се
и
смијати
.
Још
рећи
,
да
хтети
јутроске
на
матутин
,
ако
витар
ујења
.
—
„
ма
исто
моћи
ја
будити
,
ако
се
јесам
не
пробудити
,
“
—
рећи
ја
.
А
јутроске
,
посао
први
звоно
,
ја
он
два
пут
полако
зовнути
:
„
Иноценцо
!
Иноценцо
!
“
Па
кад
јесам
видија
,
да
спавати
(
јер
јесам
мислија
,
да
спавати
)
,
ја
он
оставити
,
јер
шта
бити
други
чинија
?
...
—
Таа-ко
!
дакле
,
он
јесам
преминуја
још
ноћаске
?
питати
фра-Брне
.
—
Па
тај
се
знати
!
тај
се
одма
видити
!
велим
тетак
.
—
о
,
Божа
!
Божа
!
па
овако
?
без
исповисти
и
без
причешће
!
—
Шта
хтети
,
де
?
Шта
ти
јесам
,
ту
ти
јесам
!
—
сад
не
помагати
карабулина
,
него
да
се
уредити
,
што
триба
уредити
!
рећи
фра-Тетка
.
—
Али
,
шта
јесам
ја
крив
?
Шта
јесам
мој
учинити
,
за
блажена
Дивицу
?
кук
једнако
Чимавица
.
—
ма
,
болан
,
ко
ти
кривити
?
ко
казати
да
јесам
шта
крив
?
тјешити
он
фра-Брне
.
сад
сав
почети
тјешити
ђакон
.
—
А
зашта
ја
онда
бити
?
питати
ђакон
.
—
Зашта
!
зашта
!
велим
гвардијан
.
Јето
тако
!
Потриба
се
човику
искалити
,
а
ти
јесам
млад
,
а
...
.
ајдемо
!
ајдемо-те
!
да
се
свршити
,
шта
јесам
триба
!
Стипан
,
који
одавно
имати
зуб
на
Фра-Срдара
,
излазити
,
простријеља
он
очи
,
па
рећи
опрхо
:
—
Лака
се
искалити
на
нејак
и
на
млад
,
али
јесам
права
,
а
,
крижати
ја
...
.
—
А
шта
,
крижати
ти
?
план
жесток
Срдар
,
шта
бити
бити
да
јесам
ти
,
а
?
де
?
Раздвојише
она
одмах
.
—
о
,
о
,
о
!
почети
тихо
Фра-Блитвар
.
ти
,
Стипан
,
канда
губити
ришпет
редовник
,
о
!
о
!
—
ја
,
вирити
ја
,
дуја
,
мало
марити
,
кад
ко
хтети
да
табачити
,
па
да
јесам
и
бискуп
,
разумиш
ли
?
А
онај
дитић
јесам
крив
,
а
ја
бости
кад
видити
неправда
.
Фра-Срдар
се
загнати
на
он
,
али
он
срећом
његов
уставити
,
јер
одиста
ћаше
награјисати
.
гвардијан
с
мјесто
исплатити
најам
Стипан
и
изагнати
он
.
Фра-Брне
,
хукати
једнако
и
држати
се
за
куља
,
даровати
он
пет
крунаш
зато
,
што
он
јесам
добро
пазити
кулаш
.
и
тако
делија
Стипан
изнети
стопа
из
манастир
.
па
онда
послати
момак
с
писма
у
град
мајстор
Бортулу
Ловрић
обућар
,
и
јавити
он
да
он
јесам
син
Иноценцо
ненадно
преминути
.
па
обући
мртвац
и
пренијети
у
црква
,
гдје
он
,
на
поређе
,
почети
чатити
бдјење
.
бакоња
јесам
лити
четворострук
суза
и
јесам
се
мицати
од
мртвац
.
он
једини
у
манастир
бити
веома
растужити
.
у
фратарски
трпезарија
,
за
обједом
,
завргнути
се
жесток
богословски
распра
.
Фра-Тетка
доказивати
,
да
се
о
великијем
год
не
моћи
,
без
невоља
,
опојати
мртав
свећеник
.
Фра-Дувало
јесам
противно
тврдити
.
Пири
и
Наћвар
бити
мишљење
Дувалов
,
а
остати
пристајати
уз
тетак
.
сваки
се
напрезати
,
да
се
сјетити
каквијех
ријеч
из
светијех
књига
,
који
бити
моћи
потврдити
свој
мишљење
.
вртиреп
се
опкладити
са
Наћваром
,
да
хтети
њешто
наћи
у
њекој
књига
,
па
јесам
с
тај
ходити
у
манастирски
књижница
и
изгубити
опклад
.
најзад
остати
свак
при
свој
мишљење
.
сутра
дан
доћи
мајстор
Ловрић
.
Бијаше
тај
чачурак
,
али
жилав
и
окретан
,
дугачкијех
црнијех
брк
и
црвен
нос
.
моћи
јесам
имати
око
педесет
година
.
он
не
показати
превелик
жалост
.
најбоље
он
утјешити
Дундак
,
с
који
јесам
до
подне
осушити
ока
