певатинеки
отегнут
и
једначит
песма
,
а
под
она
журно
корачати
усамљен
бегунац
,
зверати
око
себе
на
сав
страна
.
Још
корак
два
,
и
ево
он
на
чист
кос
,
са
који
он
се
отварати
поглед
на
село
и
на
сав
,
што
он
јесам
сад
тако
драго
и
тако
познати
.
не
моћи
сит
да
се
нагледати
познат
он
место
,
као
да
јесам
годинама
од
она
бити
одвојити
...
за
један
часак
Ђурица
се
спустити
са
висок
планина
и
удар
река
,
који
тећи
кроз
потес
кленовички
.
потес
се
растурити
његов
сељанин
,
па
радити
журно
као
мрав
,
а
он
застати
,
те
разгледати
један
гомилица
,
познати
свако
лице
у
она
,
и
опет
ићи
даље
.
кад
доћи
према
судница
,
углед
неколико
људи
пред
она
.
неки
беспредметан
радозналост
повући
он
тамо
,
и
он
,
не
размишљати
,
поћи
кроз
висок
густ
кукуруз
,
претрчати
сеоски
пут
и
завући
се
у
шибљак
,
који
јесам
израсти
пред
судница
.
под
запис
,
велик
брест
што
се
разгранати
пред
судница
,
стајати
неколико
луд
,
па
с
чуђење
посматрати
драма
,
који
се
одигравати
пред
она
.
Милош
одборник
ухватити
у
сав
кукуруз
крмача
један
сиромашак
,
извести
кмет
,
тај
оценити
потрти
,
па
сад
продавати
крмача
.
људи
,
позвати
позив
,
доћи
да
присуствовати
продаја
,
који
вршити
кмет
.
онај
сиромашак
сести
под
запис
,
оборити
глава
и
гледати
шта
се
чинити
.
—
Шест
динар
и
десет
пар
...
први
и
други
пут
!
—
викати
општински
биров
.
—
моћи
,
Милош
,
да
грешити
дух
,
тако
тај
слава
и
деца
!
—
молити
онај
сиромашак
.
—
Вратићу
ти
,
чим
стигнути
кукуруз
.
—
сад
пар
или
кукуруз
,
тај
ти
јесам
.
не
дати
ја
мој
мал
да
он
сваки
упропашћивати
.
—
Па
јесам
ти
,
болан
,
још
ни
стигô
овај
кукуруз
.
Још
се
јесам
ни
запурењачио
...
кад
стигнути
твој
њива
,
стигнути
хтети
и
мој
,
па
хтети
ти
дати
.
Ђурица
разумеде
шта
се
радити
.
Пође
он
неки
љутина
уз
груда
,
а
пред
очи
он
опет
заиграти
она
злокобан
измаглица
.
докопати
пушак
и
,
као
холуј
,
испасти
пред
запис
.
—
Шта
тај
радити
!
—
викнути
он
,
узети
пушак
на
рука
.
сељанин
занемети
,
кмет
најпре
скочити
љутит
,
али
се
одмах
тргнути
,
сетити
се
ко
јесам
пред
он
и
обузети
он
смртно
бледило
.
Милош
стати
да
се
освртати
око
себе
,
а
биров
се
сакрити
иза
кметов
леђа
.
—
Ништа
,
Ђура
...
ето
малко
...
вршити
посао
—
промуцати
кмет
,
пошто
се
прибрати
од
први
утисак
.
—
Јована
—
обрнути
се
Ђурица
онај
сиромашак
—
колико
јесам
струка
наћи
?
—
педесет
и
три
,
брата
,
само
педесет
и
три
,
а
они
тај
цена
на
товар
жито
—
одговорити
Јован
—
па
ето
,
сад
хтети
да
ја
узети
брава
од
два
дукат
.
—
јесам
,
Ђура
—
упасти
он
кмет
у
реч
—
овај
јесам
ја
тек
’
наки
...
само
да
он
заплашити
,
да
боље
чувати
стока
...
не
бити
ја
тај
дати
,
бог
с
ти
.
—
како
ти
јесам
осекô
кукуруз
?
—
обрнути
се
Ђурица
Милош
.
—
Па
...
кô
свуд
:
по
два
на
струк
—
одговорити
овај
.
—
Па
зар
у
сто
клип
товар
жито
!
...
—
викнути
Ђурица
.
—
Мор
јесам
,
ви'ш
,
Пера
ти
казати
:
само
да
он
заплашити
...
Знаш
,
брата
,
јесам
ни
ја
лако
гледати
,
да
ја
пропадати
толики
мал
.
—
дед
’
кмет
,
осека
потрти
,
али
без
шал
—
рећи
Ђурица
и
усправити
пушак
.
—
Шта
хтети
мерити
,
кад
се
тај
знати
:
нек
’
он
вратити
стотину
клип
,
кад
убере
њива
,
па
квит
послати
—
рећи
кмет
.
—
јесам
л
’
тако
,
Јована
?
—
запитати
Ђурица
.
—
тако
јесам
,
брата
;
тај
јесам
људски
,
а
оно
’
наки
...
бити
бог
с
ми
.
—
јесам
ли
тако
,
Милош
?
—
обрнути
се
Ђурица
и
погледати
он
у
очи
.
—
Мор
,
много
јесам
тај
:
хтети
сваки
струк
осећи
по
два
.
нек
ја
да
осамдесет
клип
,
па
доста
.
Јован
скочити
весео
.
—
е
,
’
вала
ти
,
Милош
,
кâ
брата
.
тај
јесам
поштено
и
права
.
—
кмет
Пера
—
рећи
Ђурица
—
ако
још
једном
чути
да
се
овако
шалити
са
наш
луд
,
ја
хтети
ти
судити
.
А
сад
седити
сав
.
Поседаше
сав
,
као
по
команда
,
а
кмет
још
подвити
нога
под
се
.
Ђурица
,
стојећи
,
извадити
дувањара
и
стати
да
савијати
цигара
.
његов
почетнички
самољубље
веома
јесам
годити
овај
безуслован
,
ропски
послушност
луд
,
који
он
до
јуче
јесам
честито
ни
погледати
.
он
јесам
заборављати
ни
тај
,
да
јесам
овај
послушност
из
чист
страх
,
али
тек
он
мило
бити
видети
да
он
се
овако
безуслован
људи
потчињавати
.
услед
тај
,
а
и
због
онај
неодољив
жудња
да
провести
мало
обичан
разговор
са
свој
познаник
,
он
омекшати
.
кад
јесам
,
мало
пре
,
излетети
из
шибљак
,
држати
јесам
насигурно
да
хтети
извршити
бар
један
убиство
;
али
он
изненадити
и
ублажити
овај
попустљивост
и
покорност
његов
воља
.
тај
бити
за
он
новина
,
нешто
неочекивано
,
те
одједном
умекшати
свој
љутња
,
заборавити
стар
срџба
на
кмет
,
и
осетити
неодољив
жеља
да
разговарати
с
овај
луд
.
—
правити
ко
пухати
—
рећи
он
,
пружити
дувањара
.
биров
он
прићи
бојажљив
,
узити
дувањара
и
предати
јесам
кмет
.
кмет
савити
дебео
цигара
,
а
за
он
се
обредити
и
други
.
биров
,
гледати
на
Ђурица
са
неки
бојажљив
питање
,
савити
још
дебео
од
кмет
и
вратити
дувањара
.
—
имати
ли
што
за
ја
отуд
?
—
запитати
Ђурица
кмет
.
—
из
срез
,
велим
?
Тсс
...
петљати
нешто
...
ено
тамо
на
дувар
приковати
—
одговорити
кмет
,
показивати
очи
на
онај
објава
срески
власт
,
који
јесам
приковати
на
судница
.
—
Шта
зар
имати
?
—
рећи
Ђурица
и
поћи
нагло
,
али
се
одмах
тргнути
и
стати
.
сетити
се
да
не
смести
пуштати
из
очи
ниједан
од
овај
,
што
сад
овако
мирно
и
послушно
сести
.
само
бити
један
миг
бити
довољан
,
па
да
се
одмах
променити
улога
...
—
како
хтети
сад
,
кад
ниједан
не
знати
читати
?
где
ви
јесам
ћата
?
—
Ена
он
у
трава
,
спавати
—
одговорити
биров
,
па
отрчати
,
те
пробудити
ћата
.
тај
бити
сељак
,
као
и
други
,
само
нешто
мало
писмен
.
Угледавши
Ђурица
,
он
зинути
од
чудо
,
па
стати
,
онако
сањив
,
да
бленути
час
у
он
час
у
људи
,
који
јесам
поседати
пред
он
.
најзад
се
прибрати
,
па
прићи
Ђурица
и
пружити
он
рука
.
—
Ена
де
,
откуд
ти
,
бре
?
...
здраво
мирно
!
—
даље
,
даље
—
одговорити
Ђурица
махнути
пушак
,
не
дати
он
рука
.
—
Ида
,
прочитати
ја
онај
хартија
за
ја
.
Ћато
отићи
пред
врата
,
почешати
се
по
глава
и
прочитати
гласно
цео
хартија
,
па
се
опет
вратити
натраг
.
—
Па
кад
он
тај
истицати
рок
?
—
запитати
Ђурица
.
—
Јуче
ти
јесам
бити
последњи
дан
.
—
е
,
па
тај
ја
ви
сад
моћи
убити
?
—
јок
,
не
морити
још
—
одговорити
ћата
—
док
не
доћи
други
наредба
,
у
који
хтети
ти
прогласити
за
хајдук
.
али
тај
хтети
још
,
моћи
се
ти
слободно
предати
...
—
Доћи
хтети
и
тај
наредба
,
не
бојити
се
.
Пожурио
јесам
се
и
ја
,
да
она
што
пре
доћи
.
—
Шта
,
зар
јесам
почети
?
—
викнути
ћата
.
—
Велиш
тај
истина
?
—
запитати
и
кмет
.
—
Тхе
,
помало
...
јутрос
малко
почети
.
него
,
хтети
ли
ви
ја
чувати
,
тај
ја
казати
?
сав
луда
оборити
глава
,
а
кмет
он
значајно
погледати
и
,
дигнути
се
,
рећи
он
:
—
Хајдемо—дер
малко
доле
,
на
пут
.
—
ви
сав
седити
ту
.
да
се
јесам
макнути
с
место
!
—
рећи
Ђурица
осталима
,
па
сићи
на
пут
с
кмет
.
—
Знаш
...
не
моћи
пред
онај
да
ти
казати
,
а
мој
тај
јесам
кућа
отворити
,
кад
год
хтети
,
и
ништа
ти
за
тај
не
тражити
.
само
и
ти
ја
причувати
—
рећи
кмет
.
—
’
Вал
ти
за
тај
—
одговорити
Ђурица
.
—
ако
ја
затребати
што
за
јела
и
тако
,
тај
моћи
...
него
,
ти
ја
свакад
да
јавити
за
потера
,
чим
сазнати
.
све
да
ја
јавити
,
што
год
сазнати
,
а
од
ја
ти
хтети
бити
џабе
.
Знаш
,
ваљад
’
,
преко
ко
хтети
јавити
?
—
не
брати
брига
—
одговорити
кмет
,
правити
тајанствен
израз
на
лице
.
—
сав
хтети
ја
он
јавити
за
један
сат
,
пошто
дознати
.
—
е
,
сад
у
здравље
!
—
рећи
Ђурица
,
—
морати
да
се
журити
.
Кажи
онај
тамо
нек
ићи
куд
ко
хтети
.
—
и
нестати
он
у
кукуруз
.
—
Шта
јесам
он
тај
говорити
?
—
запитати
сељанин
кмет
,
кад
се
вратити
међу
она
.
—
Па
знати
...
саветовати
јесам
човек
да
не
пропадати
тако
млад
узалуд
,
неки
се
предати
власт
.
.
—
Па
шта
велим
он
?
—
Ништа
.
Кажи
—
велим
—
онај
тамо
нек
ићи
куд
хтети
,
па
он
нестати
,
као
да
отићи
у
земља
.
сељанин
се
разићи
брзо
,
да
јавити
новост
други
што
радити
ту
у
потес
.
А
Ђурица
весео
,
радостан
но
икад
,
поћи
даље
река
,
застајати
понегде
да
разгледати
шта
се
радити
по
њива
.
спасти
он
велик
терет
са
срце
,
нестати
онај
вечан
страшило
,
што
он
над
глава
стајати
,
и
он
се
лако
помирити
са
свој
стање
.
овај
састанак
пред
судница
бити
јесам
од
велик
утицај
на
он
.
он
опазити
да
он
јесам
ауторитет
међу
сељанин
веома
уздигнути
,
па
стати
да
гледати
на
сав
положај
као
на
обичан
занат
,
који
јесам
,
истина
опасан
,
али
носити
себе
неки
врста
поштовање
,
респект
и
у
опште
нешта
,
што
се
Ђурица
веома
допадати
.
он
постати
опет
онај
стар
,
одважан
младић
,
који
срљати
у
опасност
без
размишљање
...
»
хе
,
одсад
хтети
као
јутрос
,
зацело
хтети
«
—
помислити
он
и
задовољно
се
осмехнути
...
.
тако
доћи
до
изворац
,
који
јесам
ископати
у
сам
корито
речни
,
те
са
он
сав
радник
из
потес
носити
вод
.
одатле
он
пасти
у
очи
неколико
раденик
у
један
страна
,
и
он
познати
да
јесам
тај
њива
Марка
Радоњић
,
а
један
од
онај
женски
морал
јесам
бити
Станка
.
»
Ева
згодити
—
помислити
он
—
до
мрак
хтети
морати
макар
једном
доћи
на
извор
,
па
...
само
да
јесам
видити
,
макар
из
какав
заседа
,
прикрити
...
«
и
он
сести
ту
у
један
шибљак
,
према
сам
извор
,
извадити
из
торба
што
имати
за
јела
,
па
стати
да
ручати
.
на
извор
долазити
почешће
дечак
и
девојчица
,
тај
напунити
суд
,
умити
се
,
бацити
који
камичак
у
вир
,
те
поплашити
ситан
рибица
,
па
отићи
.
Ђурица
,
пошто
ручати
и
напити
се
водити
са
извор
,
легати
у
онај
шибље
и
коров
и
задремати
...
наједаред
тргнути
се
из
сан
;
разбудити
он
пљускање
вод
.
Подиже
се
мало
и
,
кроз
густ
лишће
,
углед
она
,
Станка
.
и
ако
он
јесам
бити
окренут
леђа
,
он
јесам
познати
и
осетити
да
он
неки
пријатан
топлина
легати
на
груда
.
Очи
он
се
засветлети
неки
необичан
радост
,
и
он
гледати
,
не
дисати
,
како
се
Станка
сагнути
,
па
квасити
хладан
вод
свој
врео
,
једар
образ
.
тако
се
полако
издигнути
,
изићи
из
кор
и
стати
према
девојка
,
који
се
тргнути
и
погледати
он
зачудити
.
—
зар
јесам
још
овде
?
—
запитати
она
,
погледати
он
права
у
очи
.
—
откуд
ти
знати
да
јесам
доћи
?
—
одговорити
он
и
погледати
јесам
права
,
први
пут
у
живот
у
онај
чудан
,
заносан
очи
,
што
опијати
и
сажизати
као
ватра
...
—
Казаше
људи
што
доћи
из
општина
.
вео
да
јесам
везати
кмет
,
па
он
после
пустити
;
јесам
л
’
истина
?
—
Ко
тај
казати
?
—
Грујица
...
мало
пре
доћи
озго
.
—
Мор
лагати
.
А
јесам
он
’
наки
резилити
и
друго
којешта
...
—
Кажу
да
јесам
јутрос
везати
пет
џандар
на
пут
?
Ђурица
још
више
зачудити
овај
надлагивање
сеоски
,
и
таман
да
заустити
одговор
,
а
Станка
упитати
:
—
јесам
л
’
тај
тешко
тако
,
болан
?
—
Тхе
...
шта
ја
валити
?
само
ја
јесам
једно
тешко
—
што
не
моћи
често
да
се
виђати
са
ви
.
—
С
ко
тај
,
са
ми
?
—
са
сав
,
брата
,
па
...
и
с
ти
највише
.
—
Ена
сад
.
А
што
хтети
ти
ја
?
—
упитати
она
и
поглед
а
он
права
и
као
зачудити
у
очи
.
он
обор
глава
,
осетити
да
он
се
лице
мењати
,
и
,
као
са
неки
тежак
бол
,
одговорити
:
—
истина
јесам
рећи
.
Шта
ти
имати
с
један
хајдук
и
,
тако
рећи
,
зликовац
,
ко
моћи
убити
последњи
циганчити
,
па
ники
да
он
не
судити
.
Станка
се
наљутити
,
али
се
опазити
да
она
се
овај
реч
коснути
сам
срце
.
—
Оно
јесам
,
кад
бити
се
ти
дати
да
ти
убити
.
—
Па
...
како
ко
.
неко
бити
се
,
моћи
бити
,
и
дати
.
—
гле
јако
!
А
који
ли
тај
?
—
Ева
тај
пушак
,
ако
хтети
,
па
да
видити
ко
.
не
говорити
ни
реч
,
не
размишљати
ни
тренутак
,
Станка
прескакута
с
камен
на
камен
преко
вод
,
прићи
он
и
узити
пушак
,
који
он
држати
уза
себе
,
па
са
неки
злурад
осмех
проговорити
:
—
измакнути
се
малко
натраг
.
он
коракнути
двапут
у
назад
,
стати
и
с
неки
зачуђен
зебња
очекивати
шта
хтети
да
бити
.
девојка
запети
ороз
,
пружити
пушак
права
у
груда
он
и
,
као
предомишљати
се
,
проговорити
:
—
ја
се
не
шалити
;
ти
знати
ја
.
говорити
,
хтети
ли
да
цуцати
?
—
пуцати
!
...
казати
јесам
један
.
станка
почети
да
нишанити
...
исти
тренутак
зачути
се
иза
њен
леђа
неки
звиждукање
.
она
бацити
пушак
пред
Ђурица
,
обрнути
се
хитро
и
један
мушки
скок
прескочити
речица
;
узити
суд
с
вод
и
журно
изићи
на
пољана
,
где
се
сукоб
с
један
дечко
,
који
ићи
на
вод
.
—
Стако
,
чекати
,
болан
,
да
напунити
,
па
хтети
заједно
.
јесам
чути
за
Ђурица
?
—
Шта
?
—
одговорити
она
и
застати
.
—
хтети
да
убити
кмет
,
а
ћата
пришô
да
се
руковати
са
он
,
а
он
ћата
пљус
по
образ
:
»
не
прилазити
,
велим
,
хајдук
«
.
А
јутрос
,
казати
,
повезô
сав
џандар
у
срез
и
отети
она
пушак
и
барут
.
—
Хајд
,
не
дробити
ту
—
одговорити
Станка
и
отићи
поље
,
ступати
замишљено
и
узбуђено
...
...
најпре
они
необичан
глас
о
Ђуричин
храброст
,
па
сад
овај
чудан
и
слободан
његов
реч
о
себе
и
о
она
сам
,
и
најзад
овај
последњи
,
где
он
стајати
пред
пушак
не
тренути
—
сав
тај
бити
тако
необично
за
она
,
да
јесам
придобити
и
заинтересовати
у
велик
степен
.
кад
јесам
моћи
видети
вампир
и
дрекавац
,
бар
се
моћи
похвалити
(
себе
сам
)
,
да
јесам
узети
хајдучки
пушак
и
нишанити
он
она
у
груда
.
»
еј
,
што
ја
смести
онај
дериште
—
помислити
она
—
а
баш
бити
опалити
,
па
нек
прозујати
куршум
поред
он
,
само
да
видити
шта
бити
радио
...
проклети
дериште
!
...
«
и
она
већ
не
моћи
ни
о
шта
други
мислити
;
сав
она
мисао
бити
заузети
овај
чудан
појава
,
који
она
се
тако
дубоко
урезати
у
душа
.
Нарочито
она
,
и
више
од
сав
,
обраћати
пажња
онај
одлучан
и
необичан
изјава
његов
...
толико
јесам
пута
она
слушати
од
момак
разнети
изјава
—
разумети
се
љубаван
—
али
сав
тај
не
бити
овако
рећи
.
—
»
Ева
тај
пушак
,
па
се
уверити
.
«
и
кад
он
се
упрети
пушак
у
груда
,
он
стајати
непомичан
.
тај
јесам
обичан
човек
...
А
Ђурица
,
дохватити
бачен
пушак
,
окренути
низ
река
што
јесам
брже
моћи
.
на
лице
он
се
виђати
сладак
и
блажен
осмејак
,
а
очи
он
непрестано
зверати
око
себе
.
овакав
задовољство
јесам
он
у
сав
век
доживети
.
она
,
који
он
јесам
хтети
досад
погледати
,
сад
се
разговарати
са
он
и
још
како
:
шалити
се
.
»
Нишани
ја
пушак
,
као
да
јесам
ја
мало
дете
,
да
се
плашити
.
али
она
сећи
онај
пуст
очи
,
као
нож
!
...
«
о
,
он
лепо
опажати
,
како
он
се
увлачити
у
душа
неки
нов
,
сасвим
непознат
он
до
сад
осећање
,
који
он
отварати
нов
поглед
на
свет
...
Срећом
,
сад
јесам
заборавити
на
свој
околност
,
иначе
бити
он
овај
нов
осећање
само
позледити
рана
и
мука
он
увећати
...
ИX
Државна
власт
,
после
неколик
дан
,
прогласити
Ђурица
за
хајдук
;
растурити
наредба
по
сав
општина
да
се
строго
мотрити
на
његов
кретање
,
да
се
он
ухватити
или
убити
.
даље
се
јесам
ништа
предузимати
.
изгледати
,
као
да
јесам
и
сам
власт
чекати
да
он
што
важан
извршити
,
па
тек
онда
да
се
озбиљно
кренути
за
он
у
хајка
.
Међутим
,
Вуја
јесам
оклевати
.
исти
дан
,
кад
изићи
наредба
за
Ђурица
,
код
Вуја
се
,
у
вече
,
бити
скупити
шест
људи
.
мало
доцније
стигнути
и
Ђурица
,
који
јесам
све
досад
бити
прикрити
у
Војковцима
.
Вуја
она
све
почастити
добар
вече
,
па
онда
стати
да
она
опрема
на
посао
.
осим
познат
ми
Пантовца
и
Коста
,
тај
бити
два
човек
у
година
;
један
јесам
знати
цео
срез
под
име
Мита
Сремац
.
он
се
наимати
у
сваки
село
на
рад
,
али
се
мало
где
дуго
задржавати
.
сваки
он
јесам
знати
као
нерадин
и
пијаница
,
али
ники
јесам
ни
помишљати
да
гледати
у
он
зао
човек
.
други
јесам
такође
досељеник
,
звати
се
Новица
,
а
тврдити
јесам
да
јесам
Црногорац
.
он
јесам
живети
понајвише
у
варош
,
где
јесам
сензалио
код
житарски
и
шљиварски
трговац
.
други
двојица
бити
младић
из
Вујов
село
,
тек
ако
јесам
навршити
двадесети
.
кад
вечерати
и
запалити
дуван
,
Вуја
стати
да
она
излагати
сав
»
ратни
план
«
.
—
деца
—
почети
он
—
сад
имати
један
тежак
,
али
важан
посао
.
ако
он
извршити
добро
,
бити
вајдити
сав
.
требати
да
ударити
на
газда
Ђорђе
из
Крушевица
.
дознати
јесам
поуздано
да
јесам
ономад
наплатити
један
облигација
од
шест
стотина
дукат
;
продати
јесам
ту
скоро
стока
за
сто
педесет
дукат
,
а
бити
код
он
,
јамачно
,
и
стар
новац
.
тај
требати
да
се
узети
паметно
:
ако
моћи
леп
—
добро
,
ако
ли
не
моћи
—
Радован
хтети
знати
шта
требати
да
се
радити
.
сутра
хтети
он
бити
код
кућа
,
тај
јесам
дознати
,
и
ви
он
морати
напасти
дању
,
јер
он
се
ноћу
не
моћи
прићи
:
утврдити
се
као
у
град
.
Ђурица
ви
јесам
харамбаша
,
али
док
се
он
мало
не
извештити
—
слушати
Радован
.
ко
на
тај
не
пристајати
,
нек
ја
казати
сад
;
јер
кад
изићи
одавде
,
не
моћи
се
више
врдати
.
сав
ћутаху
,
очекивати
даље
заповест
.
Вуја
изићи
у
други
соб
и
одвести
са
себе
Ђурица
.
одмах
се
моћи
опазити
,
да
јесам
сад
Вуја
окренути
према
хајдук
други
,
много
строжији
тон
.
сад
он
јесам
Ђурица
бити
у
рука
сав
,
па
се
моћи
титрати
са
он
по
воља
.
—
ти
се
,
мора
,
ономад
грдно
обрукати
!
—
рећи
он
Вуја
,
кад
затворити
врата
за
он
и
погледати
он
љутит
.
—
не
помињати
ја
тај
,
молити
ти
.
хтети
јесам
се
после
изести
од
мука
.
сад
јесам
сав
друкчије
,
не
бринути
.
—
Друкчије
јесам
,
док
јесам
овде
са
ми
;
То
знати
и
ја
.
али
хтети
ли
бити
друкчије
тамо
,
кад
погледати
смрт
у
очи
?
—
ја
ти
рећи
једном
,
па
сад
тај
оставити
—
одговорити
Ђурица
,
а
очи
он
планути
нервозан
љутина
.
—
но
ако
јесам
ја
зовнути
због
шта
други
,
тај
ја
казати
.
Вуја
наћи
за
добра
да
спустити
тон
.
—
тако
,
соко
,
аверим
!
А
јесам
,
имати
још
нешто
.
кад
већ
ударити
тамо
,
не
одвајати
се
од
Радован
ни
за
корак
.
он
јесам
луд
у
тај
посао
,
па
хтети
одмах
да
убити
,
хтети
да
пећи
и
да
мучити
.
ти
он
морати
задржавати
од
тај
.
ја
јесам
он
већ
казати
на
само
да
он
морати
ти
слушати
као
харамбаша
,
и
шта
се
год
ти
успротивити
,
да
он
не
смести
радити
против
твој
воља
.
па
сад
отворити
очи
.
Учи
се
од
он
,
јер
јесам
вешт
,
пусник
;
али
он
не
дати
да
клати
и
сећи
.
Што
год
наћи
новац
,
да
узети
сав
ти
,
па
да
донети
права
ја
.
ја
хтети
се
после
са
она
накусурати
по
наш
погодба
,
али
она
ти
не
дати
ни
пар
.
—
јесам
ли
и
Радован
казати
тај
за
новац
?
—
јесам
.
А
на
овај
Мита
пазити
добро
да
се
где
не
опити
,
јер
онда
моћи
да
ви
начинити
сто
чудо
.
ја
,
чути
јесам
да
јесам
ономад
свраћати
на
твој
општина
?
—
јесам
...
онако
узгред
.
кмет
ја
рећи
да
хтети
ти
јављати
све
,
што
год
бити
дознати
,
а
ја
рећи
да
моћи
ићи
к
нем
.
—
код
он
не
ићи
;
а
ако
ја
што
јавити
,
видети
.
тај
јесам
стар
лисац
,
знати
ја
он
добро
.
после
овај
изићи
обојица
к
друштво
.
Вуја
она
раздати
сав
потребан
оружје
,
муниција
и
храна
,
па
она
,
тако
опремити
,
испратити
до
оближњи
шум
,
дати
још
неки
обавештење
Радован
и
Ђурица
о
газда
Ђорђе
и
његов
кућа
.
сутрадан
кад
изгрејати
сунце
,
друштво
се
већ
одмарати
у
поток
,
испод
Ђорђев
кућа
.
ту
она
сачекати
њихов
ухода
из
исти
село
,
који
она
дати
сав
потребан
обавештење
.
према
његов
саопштење
,
Радован
одлучити
да
се
напад
извршити
око
подне
,
чим
се
указати
згодан
време
;
али
ако
бити
се
указати
згодан
тренутак
,
одлучити
да
приступити
посао
и
раније
.
ухода
послати
да
се
прикрити
негде
око
кућа
,
да
бити
моћи
пазити
шта
се
тамо
радити
,
а
за
он
послати
један
од
онај
младић
,
да
се
прикрити
у
кукуруз
,
који
јесам
одмах
испод
кућа
,
да
примати
извешће
од
ухода
и
да
она
доносити
друштво
.
унапред
јесам
већ
одредити
сваки
посао
.
Стражарима
јесам
одредити
место
на
вратница
двориште
,
који
хтети
посести
споља
и
чувати
да
кроз
она
ники
не
ући
и
не
изићи
.
Пошто
јесам
двориште
Ђорђев
,
ограђен
висок
тараба
,
имати
само
двоје
вратница
,
тај
јесам
одредити
за
стражара
само
она
два
младић
,
а
сав
други
требати
јесам
да
ући
заједно
у
двориште
.
њихов
јесам
улога
одредити
условно
,
а
главна
она
јесам
брига
бити
,
да
се
при
напад
не
наћи
и
Ђорђев
син
,
који
јесам
тек
пре
неколик
месец
доћи
из
војска
.
газда
Ђорђе
јесам
одавно
изићи
на
глас
због
свој
велик
радња
са
шљива
и
свиња
,
али
се
он
много
више
бавити
давање
новац
под
интерес
.
тај
јесам
од
вајкада
поуздан
начин
богаћење
по
наш
село
.
кад
он
порасти
Милета
,
стар
син
,
почети
да
патити
многи
стока
,
који
такође
велик
приход
доносити
.
тако
јесам
,
постепено
,
доћи
до
велик
тековина
,
какав
се
ретко
виђати
по
село
.
у
неколик
округ
бити
јесам
познат
име
Ђорђе
Перуничић
.
у
задруга
јесам
Ђорђе
имати
два
син
,
стар
Милета
,
који
се
оженити
пре
војачине
,
и
млад
Милош
,
који
јесам
већ
осамнаест
година
.
Ђорђе
и
Милета
бити
веома
крупан
и
снажан
,
а
Милош
,
још
од
детињство
,
остати
слабуњав
и
неразвијен
.
бити
јесам
у
кућа
још
доста
ситан
деца
,
Ђорђев
и
Милетин
,
па
њихов
жена
и
двојица
слуга
.
овај
дан
Ђорђе
послати
Милета
у
други
село
,
да
обићи
неки
шљивар
,
који
јесам
закупити
за
зелен
,
и
да
посвршавати
неки
други
посао
,
а
Милош
јесам
,
као
обично
,
имати
да
обићи
стока
и
радник
на
ливада
.
Ђорђе
обићи
врт
,
разгледати
поврће
,
па
отићи
на
свињац
.
слуга
зором
отићи
на
посао
,
а
у
кућа
остати
жена
да
редовати
.
кад
бити
око
мали
ручак
,
вратити
се
Ђорђе
и
Милош
заједно
,
па
одмах
потражити
да
ручати
.
—
Миља
,
—
зовнути
Ђорђе
снаха
—
спрема
ми
часком
што
да
јести
,
па
да
ићи
на
посао
.
—
зар
хтети
чекати
,
тајо
,
да
се
испећи
погача
?
—
Мор
,
дати
што
бити
.
имати
посао
.
Жене
се
пожурити
,
а
Милош
отићи
у
подрум
,
тај
донети
отац
пљоска
с
ракија
.
—
о
,
брата
,
—
рећи
Ђорђе
—
шта
ја
јесам
овај
јутрос
:
сав
бити
спавати
,
као
да
јесам
цео
недеља
тренути
?
—
Биће
од
овај
оморина
—
одговорити
Милош
,
и
ако
јесам
знати
да
питање
јесам
управити
он
.
Ђорђе
јесам
имати
обичај
да
мислити
гласно
.
—
Баш
ти
јесам
човек
неки
пут
ка
и
сваки
живинче
:
само
бити
да
јести
и
да
спавати
—
продужити
Ђорђе
као
за
себе
и
стати
да
разгледати
крушка
,
под
који
јесам
седети
.
—
Мор
да
јесам
црвљив
овај
караманка
;
ви'ш
како
рано
опадати
.
—
Бата
велим
да
она
јесам
пламењача
опећи
,
па
се
сушити
.
—
хм
...
хтети
бити
—
одговорити
Ђорђе
,
па
отићи
те
умити
рука
.
кад
се
вратити
на
свој
место
,
бити
већ
донети
трпеза
.
она
двојица
стати
да
ручати
.
при
крај
ручак
она
залајати
пас
,
који
бити
везати
испод
кућа
под
амбар
.
—
опет
јесам
јунад
у
кукуруз
—
рећи
Ђорђе
и
таман
заустити
да
викнути
дете
,
а
у
двориште
упасти
наоружан
људи
.
један
држати
запет
пружен
пушак
,
а
други
нож
.
—
Ћут
!
да
се
јесам
макнути
!
—
викнути
Радован
,
трчати
са
Ђурица
и
Мита
к
она
.
Новица
и
Коста
утрчати
у
кућа
,
и
одмах
се
тамо
зачути
врисак
и
кукњава
.
Ђорђе
,
видити
зликовац
,
тргнути
се
и
пребледети
,
али
он
се
по
поглед
видети
да
јесам
присебан
.
исти
тренутак
дохватити
нож
,
који
јесам
сећи
хлеб
,
и
дигнути
се
од
трпеза
.
А
Милош
углед
пред
себе
само
неки
таман
,
нејасан
гомила
са
нож
,
који
севати
према
сунце
,
па
скочити
,
вриснути
што
игда
моћи
,
и
са
два
три
скок
претрчати
двориште
;
дохватити
се
рука
за
тараба
,
и
,
са
неки
неприродан
сила
,
који
он
никад
у
себе
не
претпостављати
,
пребацити
се
преко
ограда
и
пасти
у
кукуруз
.
одатле
јурнути
напред
,
док
измакнути
далеко
на
чистина
,
па
онда
,
обрнути
се
свуда
око
себе
,
стати
да
викати
за
помоћ
.
—
Шта
хтети
ви
од
ја
?
—
викнути
Ђорђе
строг
,
а
одмерен
глас
.
—
зар
не
знати
шта
хтети
оваки
гостити
!
—
одговорити
он
Пантовац
,
па
затим
викнути
:
—
седити
!
седити
доле
!
—
и
замахнути
нож
.
у
кућа
се
разлегати
страховито
врискање
.
Ђорђе
сав
претрнути
,
па
одлучно
проговорити
:
—
ако
јесам
доћи
код
ја
онај
ваш
обичан
посао
,
онда
ја
оставити
чељад
на
мир
.
Кажите
сад
одмах
онај
у
кућа
да
ја
деца
не
дирати
.
Ђурица
погледати
Сремац
,
а
овај
одмах
отрчати
у
кућа
,
и
наскоро
затим
деца
се
умирити
.
—
Брже
пар
дати
,
немати
кад
да
разговарати
с
ти
!
—
викнути
Радован
и
опет
подигнути
нож
.
—
ви
знати
да
јесам
сав
мој
новац
по
народ
;
код
себе
не
држати
ништа
.
данас
немати
више
од
сто
грош
код
себе
.
—
А
где
јесам
онај
шест
стотина
дукат
,
што
јесам
ономад
примити
од
Никетић
?
пар
овамо
,
или
сад
гинути
!
—
викнути
Ђурица
.
—
Можете
ја
убити
,
али
сад
немати
.
—
Хоћеш
да
ти
молити
—
викнути
Пантовац
и
опсовати
светиња
,
па
завитлати
нож
и
ударити
он
по
глава
.
пљуснути
крв
низ
лице
Ђорђев
,
а
он
исти
тренутак
,
као
звер
,
јурнути
на
зликовац
и
ударити
он
нож
у
рам
.
Радован
план
,
севнути
он
очи
као
у
тигар
,
па
одскочити
у
страна
од
разјарен
Ђорђе
.
Подиже
пушак
и
таман
да
јесам
пружити
,
а
у
кућа
се
опет
зачути
врисак
.
из
кућа
истрчати
Ђорђев
млад
синчић
,
сав
крвав
,
а
за
он
трчати
Сремац
са
голим
нож
.
дете
трчати
права
отац
,
вриштати
из
сав
глас
.
Ђорђе
,
угледати
свој
љубимац
у
крв
и
за
он
замахнут
нож
,
јурнути
као
рис
на
Сремац
и
сјурити
он
нож
у
груда
.
зликовац
пасти
,
али
исти
тренутак
Радован
окинути
пушак
и
Ђорђе
се
зањихати
,
повести
се
у
страна
и
претурити
се
...
—
тајо
!
.
.
куку
,
тајо
!
...
—
вриснути
дете
и
потрчати
к
отац
.
Пантовац
,
који
готово
ништа
не
знати
за
себе
,
извадити
револвер
и
пружити
он
на
дете
.
Ђурица
прискочити
и
повући
он
рука
у
страна
.
—
јесам
ли
луд
?
...
оставити
тај
!
—
викнути
Ђурица
гневно
.
у
тај
истрчати
оба
жена
из
кућа
и
,
кукати
из
глас
,
пасти
крај
Ђорђе
.
—
Дижи
се
ти
,
или
хтети
сад
дете
да
клати
—
викнути
Ђурица
,
дрмнути
за
раме
Ђорђев
жена
.
она
скочити
,
па
закукати
:
—
не
,
не
ако
бог
знати
,
само
ја
он
не
дирати
;
искати
шта
хтети
!
—
Брже
говорити
где
јесам
пар
,
или
хтети
сад
да
клати
!
—
не
,
духати
ти
;
само
он
моћи
.
ево
пар
,
ено
она
у
вајат
.
зликовац
јесам
потерати
пред
себе
у
вајат
.
она
ући
,
подигнути
неки
губер
и
шареница
,
истрести
један
труба
платно
и
из
она
испасти
један
велик
завезак
.
—
То
ви
јесам
свега
,
тако
ја
деца
!
не
знати
више
ни
за
један
пар
...
само
ја
он
не
дирати
...
Ђурица
развити
завезак
и
,
видети
да
јесам
пун
банкнота
и
дукат
,
завући
он
у
недра
,
па
искочити
са
Пантовцем
на
поље
.
исти
тренутак
грмнути
пушак
код
велик
вратница
,
и
хајдук
угледати
свој
стражара
како
прескочити
врљика
и
побећи
кроз
кукуруз
.
Дадоше
знак
онај
у
кућа
,
па
јурнути
на
други
вратница
да
бегати
,
а
велик
вратница
отворити
се
нагло
и
на
она
се
показати
Милета
са
револвер
.
Видевши
зликовац
у
гомила
пред
вратница
,
Милета
испасти
два
метак
.
Коста
,
који
бити
последњи
,
повикати
:
—
погинути
,
браћа
,
не
дати
!
хајдук
он
прихватити
и
за
неколик
секунд
сјурити
се
у
поток
.
тамо
он
прегледати
ран
,
и
,
видети
да
јесам
лако
ранити
у
рам
,
Пантовац
опсовати
страшно
,
па
подвикнути
:
—
бабетина
један
!
надати
дрека
као
да
он
црево
испадати
!
...
—
сваки
на
свој
страна
!
—
викнути
Ђурица
.
—
Само
брзо
!
за
један
миг
разићи
се
сав
на
разнети
страна
.
Ђурица
ударити
густ
шум
и
,
дохватити
се
планински
венац
,
одјурити
за
три
час
у
Брезовац
.
Вуја
он
дочекати
у
соба
.
—
Свршисте
ли
?
—
запитати
он
бојажљив
,
а
из
поглед
он
се
видети
да
очекивати
неповољан
одговор
.
—
Свршисмо
,
али
Мита
платити
глава
.
—
она
,
болан
брата
!
—
одговорити
Вуја
,
али
он
нестрпељив
радозналост
не
силазити
с
лице
.
—
А
други
?
—
Радован
и
Коста
добити
по
један
рана
,
а
Ђорђе
остати
мртав
поред
Мита
.
—
наопако
,
шта
учинити
!
...
А
новац
?
Ђурица
извадити
из
недра
смотуљак
и
бацити
он
у
крило
.
—
број
!
—
рећи
он
Ђурица
.
—
Лака
хтети
пребројати
,
но
дед
причати
.
—
Мор
број
тај
,
да
видити
колико
имати
.
Вуја
устати
и
,
не
проговорити
ни
реч
и
не
погледати
он
,
отићи
у
други
соб
,
оставити
тамо
завезак
и
вратити
се
у
соб
.
—
лећи
овде
на
постеља
да
се
одморити
,
па
ја
казивати
све
по
ред
шта
јесам
радити
.
Ђурица
се
стегнути
срце
од
љутина
,
али
он
видити
да
немати
куд
,
па
обор
глава
и
наслонити
се
на
постеља
.
Вуја
он
пружити
вод
у
врг
,
тај
се
напити
,
па
онда
сести
да
слушати
дуг
и
страшан
прича
...
после
пол
ноћ
,
неко
лупнути
на
прозор
,
под
који
Вуја
спавати
.
он
се
брзо
дигнути
,
извадити
рам
из
окно
и
промолити
глава
на
поље
.
—
Ко
јесам
тај
?
—
запитати
лагано
,
видети
кроз
мрак
човек
,
који
стајати
под
прозор
.
—
ја
јесам
...
Сима
.
—
Шта
јесам
,
Сима
?
—
Пантовац
једва
жив
побећи
...
Јуче
,
чим
се
сазнати
да
јесам
Мита
погинути
,
они
се
из
срез
устумарати
.
неко
она
потказати
да
јесам
Пантовац
отићи
са
Мита
.
пред
вече
одјурити
жандарм
са
писар
права
у
Трешњевица
,
а
Радован
таман
превити
рана
и
вечерати
,
па
се
спремати
да
легнути
...
Срећом
,
углед
жандарм
како
се
привлачити
кроз
воћњак
,
па
искочити
кроз
прозор
и
побећи
.
—
Добра
ти
се
јесам
дати
да
он
ухватити
;
издати
он
рана
.
—
Мор
,
неки
вео
да
он
јесам
Ђорђе
познати
и
казати
одмах
,
чим
се
освестити
.
—
зар
јесам
Ђорђе
погинути
?
—
јесам
,
али
јесам
опасно
ранити
...
Пандур
,
што
се
вратити
отуд
с
извешће
,
велим
да
хтети
остати
жив
.
Куршум
јесам
проћи
кроз
ребро
,
али
с
крај
.
—
е
,
па
онда
он
јесам
Ђорђе
казати
,
сигурно
.
Шта
имати
још
?
—
сутра
хтети
да
дизати
потера
.
Синоћ
одјурити
сав
пандур
са
наредба
у
село
.
—
знати
ли
Радисав
на
који
хтети
крај
?
—
не
знати
за
цео
,
али
мислити
да
хтети
на
Букуља
и
Кленовик
.
—
Добра
.
Чим
сванути
,
наћи
се
са
Радисава
;
а
ја
хтети
зором
доћи
у
варош
.
Ковач
застати
;
видити
се
да
бити
још
нешто
хтети
да
казати
,
али
он
незгодно
да
почети
.
—
Хајд
сад
,
пожурити
!
—
рећи
он
Вуја
и
поћи
да
затворити
прозор
.
—
А
имати
ли
што
пар
?
—
запитати
Сима
.
—
имати
нешто
...
бити
,
бити
!
—
одговорити
Вуја
,
па
,
затварати
прозор
,
додати
:
—
Пожури
,
да
стигнути
пре
свануће
.
Легнувши
у
постеља
,
он
се
опет
дати
у
мисао
:
.
како
да
распоредити
онај
четири
стотина
и
двадесет
дукат
,
што
она
јесам
избројати
синоћ
у
завежљај
,
»
Видиш
—
помислити
он
,
—
и
овај
Сима
морати
дати
бар
петнаест
.
Радисава
сад
не
смети
изићи
на
очи
без
педесет
«
...
у
такав
мисао
дочекати
свануће
.
Х
Потер
се
свршити
без
успех
,
а
после
она
настати
обично
затишје
,
у
ко
и
власт
и
хајдук
мировати
.
.
власт
јесам
сматрати
да
јесам
,
последњи
потера
,
извршити
свој
дужност
:
»
видити
шта
ја
моћи
,
само
кад
бити
хтети
!
«
...
—
као
да
говорити
онај
хајдук
немо
,
а
овај
ћутаху
и
згледати
се
:
»
знати
;
зато
се
и
звати
власт
«
...
па
погледати
где
бити
се
моћи
још
који
напад
извршити
.
Радован
се
више
и
не
вратити
у
село
,
ну
продужити
с
Ђурица
прав
хајдучки
живот
.
његов
учешће
у
онај
напад
бити
јесам
тако
јасно
,
да
он
јесам
остати
више
никакав
други
излаз
.
Ђурица
јесам
сав
поглед
обрнути
свој
село
.
тамо
се
бавити
по
цео
дан
,
проводити
време
у
поље
око
њива
,
у
који
јесам
радити
сељанин
он
,
а
увече
јесам
одлазити
на
ноћиште
код
Вуја
,
јер
тај
он
бити
поуздан
склониште
.
у
свој
сељанин
јесам
сумњати
,
али
се
ипак
држати
на
опрез
.
сељанин
јесам
он
сретати
сваки
час
,
или
око
њива
,
или
око
студенац
,
а
понајчешће
у
онај
крај
,
где
бити
кућа
Марка
Радоњић
.
Чим
се
ко
макнути
у
какав
шибљак
,
рачунати
јесам
поуздано
да
хтети
видети
Ђурица
.
А
Станка
,
после
онај
необичан
састанак
на
река
,
стати
са
чуђење
да
опажати
,
да
се
свагда
мењати
у
лице
,
тај
поцрвенити
или
побледити
,
чим
ко
споменути
име
Ђуричин
.
у
први
мах
јесам
овај
загонетан
појава
наљутити
,
али
пошто
се
неколико
пута
поновити
,
стати
да
размишљати
о
она
.
досада
јесам
важити
међу
девојка
као
стар
ратник
,
о
који
се
причати
да
он
куршум
не
бити
.
али
,
што
се
моћи
догодити
сваки
ратник
,
догодити
се
и
она
:
од
толики
стрела
,
који
досад
срећно
пролетати
поред
она
,
један
се
закачити
и
убрати
јесам
.
она
сам
опажати
да
јесам
са
она
све
у
ред
,
или
бар
да
јесам
онако
како
јесам
досад
тећи
,
али
се
још
не
моћи
домислити
свој
незгода
.
опазити
јесам
само
један
:
сав
што
јесам
слушати
о
Ђурица
,
сав
његов
поступак
,
који
стајати
у
битан
противност
са
живот
њен
околина
,
који
наилазити
на
општи
(
ма
и
прикривен
)
осуда
,
сав
они
—
поступак
—
изгледати
она
необично
велик
,
примамљив
и
налазити
,
у
душа
она
,
оправдање
за
себе
.
све
што
јесам
чути
да
јесам
Ђурица
урадити
,
она
изгледати
и
необично
и
умесно
,
сав
она
тај
бити
и
чудно
и
примамљиво
.
и
што
се
више
она
старати
да
овај
необичан
појава
себе
објаснити
,
у
толико
јесам
више
мислити
о
тај
и
сав
више
јесам
обузимати
неки
сладак
зебња
при
тај
мисао
.
сав
чешће
овладати
она
неки
душеван
немир
,
и
она
све
чешће
стати
да
погледати
откуд
хтети
се
појавити
Ђурица
.
А
он
,
као
да
погађати
њен
мисао
,
баш
у
такав
тренутак
искрснути
пред
она
;
поздрав
јесам
нежан
осмех
,
затурити
глава
весело
и
проћи
...
један
дан
сићи
Станка
на
перило
са
рубина
.
на
перило
—
повећем
вир
на
река
—
скупљати
се
,
четвртак
или
субота
,
девојка
и
жена
сеоски
,
те
испирати
лужен
рубља
,
па
се
ту
обично
заметнути
шал
и
прича
,
који
се
продужити
до
позан
доба
.
станка
,
у
шала
и
смејати
,
испрати
рубина
,
па
она
повешати
по
грање
или
разастрети
по
врео
камење
да
се
сушити
.
девојка
,
који
бити
готов
,
одвојити
се
са
она
подаље
од
перило
,
у
један
густ
хладовина
у
шибље
,
па
се
дати
на
разговор
и
прича
.
—
Мор
,
девојка
,
ако
сад
банути
пред
ми
Ђурица
!
—
рећи
хтети
један
после
дуг
разговор
.
Станка
подићи
неки
топла
језа
,
и
осетити
како
она
се
мењати
лице
,
али
се
брзо
прибрати
,
па
одговорити
миран
глас
:
—
неки
доћи
,
па
шта
бити
?
—
Ћути
,
црн
;
ја
јесам
страх
,
кад
год
он
видити
.
—
А
зар
он
виђати
често
?
—
запитати
Станка
радознало
.
—
Па
ко
он
не
виђати
?
сваки
дан
искрснути
откуд
бити
,
а
ја
ти
се
,
јадан
,
сав
скаменити
.
ономад
сићи
на
река
за
вод
,
а
он
преда
ја
.
»
Шта
радити
данас
,
Цако
«
—
велим
,
а
ја
занемети
,
па
он
само
гледати
.
»
ти
се
кâ
да
бојити
ја
?
«
—
велим
,
па
ја
прићи
ближе
и
смејати
се
.
једва
ти
се
онда
раскравити
;
те
не
знати
како
напунити
суд
и
побећи
.
—
А
ја
срести
у
беглук
,
па
питати
за
бат
—
почети
други
.
—
ја
он
,
вала
,
казати
све
лепо
,
а
он
извадити
један
хартија
,
пун
дуван
,
па
казати
:
»
на
,
понети
Јов
«
.
—
Па
,
узити
ли
?
—
узети
,
ја
што
хтети
!
—
А
тај
,
ђаволити
,
не
причати
како
јесам
ономад
с
ти
ашиковати
?
—
обрнути
се
један
Јелица
Плескоњићев
.
Станка
пребледети
,
осетити
како
она
се
срце
стегнути
,
па
се
с
неки
радознао
подсмех
обратити
Јелица
:
—
А
,
белај
,
па
што
крити
?
—
Мор
,
оканити
се
...
шал
,
казати
ви
!
—
Причај
,
причати
!
—
повикати
девојка
.
—
Мор
ништа
...
здравље
ја
!
...
срести
се
на
пут
,
па
ја
пратити
до
главица
...
питати
за
сав
.
.
после
узити
да
комендија
:
»
Доћи
хтети
,
казати
,
на
јесен
да
ти
просити
или
да
ти
отети
«
.
А
ја
он
казати
:
»
Причекај
да
видити
шта
хтети
бити
с
твој
глава
до
јесен
«
.
—
она
,
болан
,
што
јесам
баш
тако
!
—
ја
што
хтети
?
—
он
ја
краставац
,
ја
он
грош
.
на
Станка
опет
наићи
неки
нов
осећање
:
стати
да
се
љутити
на
Јелица
,
а
да
јесам
запитати
зашто
—
ни
сам
не
бити
умести
казати
.
Беше
она
неправо
све
,
а
највише
онај
Ђуричин
реч
,
што
она
Јелица
сад
каза
.
девојка
се
разговарати
и
даље
,
а
она
не
моћи
да
се
одвојити
од
овај
мисао
.
у
тај
један
од
девојка
викнути
:
—
Ко
хтети
да
се
купати
?
Дигоше
се
неколико
она
и
отићи
да
наћи
згодан
вир
,
а
други
се
растурити
по
шибље
да
брати
лешњик
.
станка
не
поћи
на
њихов
позив
,
већ
легати
и
рећи
да
хтети
да
спавати
.
Стадоше
да
она
се
ројити
мисао
у
глава
...
тако
мислити
загледати
се
у
плав
небо
,
по
који
се
носити
неколико
сив
облак
.
плаветнило
небесан
треперити
и
блистати
се
у
зрак
сунчан
,
који
јесам
разасути
по
бескрајан
простор
,
а
они
облачак
тихо
и
нечујно
пливати
по
висок
недоглед
и
ублаживати
ватра
сунчан
зрака
...
тако
се
носити
и
мисао
младост
по
пучина
недоглед
,
лутати
под
притисак
буран
ветровит
осећање
...
да
ли
у
тај
мисао
Станка
задремати
или
пасти
у
оно
несвесно
стање
пред
сан
,
тек
она
се
одједаред
засијати
део
видокруг
,
заблистати
се
шуман
речица
,
затреперити
отворенозеленкастим
сјај
шибље
и
лишће
око
она
,
и
она
се
наћи
у
неки
сладак
младачки
занос
.
наједаред
,
жбун
се
пред
она
занихати
,
грана
он
се
размакнути
,
и
у
онај
осенчен
и
урешен
отвор
указати
се
он
—
предмет
њен
заносан
мисао
...
сунце
падати
косо
на
лишће
пред
он
,
а
он
,
у
онај
хладовит
оквир
,
изгледати
она
као
ванземаљски
појава
,
као
она
светло
јуначки
лице
из
наш
песма
,
који
ми
бити
топла
осећање
за
себе
.
он
јесам
гледати
ћутети
,
гледати
јесам
дуго
и
немо
,
а
из
поглед
он
сијати
такав
блаженство
и
такав
страст
,
да
она
одједном
појмити
све
.
весео
и
срећан
осмех
заиграти
она
на
лице
,
као
одговор
на
онај
жудан
поглед
;
а
грана
,
као
да
само
тај
чекати
,
склопити
се
и
заклонити
себе
све
,
што
бити
тако
лепо
и
тако
пријатно
...
она
се
пренути
.
погледати
око
себе
зачудити
,
и
не
видети
никакав
остатак
од
овај
појава
,
дати
се
опет
у
мисао
.
»
Шта
ли
јесам
тај
,
Божа
,
бити
?
...
јесам
ли
тај
сан
или
јава
?
...
Чина
она
се
да
јесам
спавати
...
тај
она
јесам
тако
лепо
видети
онај
чудан
поглед
,
који
се
не
моћи
ни
снити
ни
замислити
.
—
Бар
она
досад
јесам
никад
тако
што
сањати
!
...
«
и
опет
се
дати
у
мисао
,
док
јесам
девојка
,
који
бити
отићи
да
се
купати
,
не
прекинути
гласним
и
весео
смех
.
—
ја
брука
наш
,
болан
!
—
рећи
она
Јелица
,
навлачити
јелек
од
сукно
.
—
боље
што
не
поћи
са
ми
!
девојка
се
све
дати
у
кикот
,
па
,
како
се
погледати
,
заценути
се
од
смех
.
—
Шта
ви
јесам
,
ђаволити
,
да
ви
јесам
ко
увребати
?
—
запитати
Станка
,
смејати
се
и
сам
.
—
Ђурица
,
слава
он
убити
!
Станка
застати
осмех
у
половина
,
као
да
јесам
ко
укочити
усред
смех
,
па
нити
се
моћи
дати
смејати
ни
повратити
.
Заиграше
она
усна
грчевито
,
осетити
бол
у
она
,
али
она
не
моћи
за
дуго
повратити
из
онај
насмејан
положај
.
»
То
,
дакле
,
јесам
бити
сан
?
«
...
помислити
она
,
и
очи
она
ватрено
засјати
.
Видећи
јесам
онако
зачуђен
,
девојка
тај
протумачити
радозналост
,
па
она
испричати
свој
коб
са
Ђурица
.
—
окупити
ја
Живана
пљускати
—
почети
Јелица
—
тај
искочити
из
вир
...
кад
ђернух
ока
кроз
шибље
,
а
он
ићи
,
па
сав
гледати
у
ми
и
смејати
се
.
онда
он
угледати
и
овај
,
па
вриснути
и
загњурити
се
у
вод
,
а
он
стати
.
»
не
бојити
се
,
хтети
ја
тамо
—
велим
ми
—
купати
се
слободно
«
—
па
отићи
журно
низ
река
.
али
тај
ја
,
црн
,
умрети
од
стид
.
—
Што
болан
,
бити
јесам
све
у
кошуља
.
—
јесам
,
али
опет
...
и
продужити
се
шал
и
задиркивати
,
нарочито
на
Јеличин
рачун
.
кад
се
нагнути
сунце
ниско
над
заход
,
девојка
покупити
рубина
и
разићи
се
у
село
разним
пут
.
станка
ићи
донекле
са
Јелица
,
па
се
од
поток
,
што
протицати
испод
Радоњић
кућа
,
одвојити
и
поћи
сам
.
пут
само
Јелица
весело
причати
,
а
Станка
се
тек
понекипут
осмехнути
,
не
знати
ни
имати
ли
место
тај
смех
.
кад
заћи
у
поток
,
обузети
јесам
неки
језа
,
и
она
се
,
ваљада
први
пут
у
живот
,
бојажљив
освртати
око
себе
.
кад
прећи
поток
и
наићи
у
густ
забран
,
стегнути
она
се
срце
од
неки
необичан
предосећање
и
зебња
...
поглед
предати
се
и
,
под
један
густ
гложјем
,
углед
он
где
седити
,
са
пребачен
пушак
преко
крило
...
она
се
не
зачудити
,
не
изненадити
се
,
само
она
срце
живље
закуцати
,
а
поглед
она
бити
слободан
и
присебан
.
кад
он
се
приближити
,
он
се
дигнути
и
осмехнути
се
,
а
онај
плав
очи
гледати
јесам
топлим
,
нежан
поглед
.
—
зар
ти
оставити
хајдуковање
,
па
сад
вребати
девојка
?
—
рећи
он
она
слободно
,
смејати
се
као
за
себе
.
—
Што
хтети
,
кад
немати
други
посао
?
—
него
да
вребати
девојка
по
вир
!
—
е
,
ђаволити
!
ја
оно
оданде
ударити
низ
река
,
не
знати
да
хтети
на
она
наићи
—
одговорити
он
,
ударити
глас
на
онај
оданде
,
услед
шта
Станка
намах
поцрвенити
.
—
Чујеш
,
болан
...
хајдемо
ти
малко
овамо
,
имати
нешто
да
ти
казати
—
и
он
показати
глава
на
густ
гложје
,
који
се
раширити
подаље
од
стаза
,
на
који
они
стајати
.
—
Што
хтети
ти
?
—
рећи
она
,
а
глас
она
веома
задрхтати
.
—
Само
да
ти
казати
,
здравље
ја
!
...
—
Па
казати
ја
овде
.
—
ама
знати
...
проћи
хтети
ко
...
Баш
ти
молити
:
свратити
мало
—
рећи
он
,
а
глас
он
изгледати
тако
непоуздан
,
тако
непознат
...
—
не
знати
,
како
хтети
...
—
Хајд
,
молити
ти
.
ваљада
ја
се
не
бојити
?
—
кад
бити
ти
се
бојати
,
не
бити
ни
стајати
с
ти
—
одговорити
она
одлучно
.
он
она
прићи
ближе
,
узити
јесам
за
рука
и
повести
са
стаза
.
Ћутаху
обоје
,
а
она
се
само
чудити
,
како
не
моћи
да
он
отказати
,
чудити
се
овај
свој
необичан
послушност
.
Идући
са
он
,
само
извући
свој
рука
из
његов
,
јер
она
тај
веома
сметати
,
забуњивати
јесам
;
а
она
јесам
хтети
да
нарочито
сада
бити
присебан
.
знати
јесам
ради
шта
јесам
он
водити
,
али
не
хтети
да
мислити
унапред
о
тај
.
само
не
моћи
да
савладати
онај
велик
узбуђеност
,
не
моћи
да
стишати
узнемирено
срце
,
који
куцати
јако
и
брзо
.
Склонише
се
у
гложјак
и
сести
.
он
јесам
погледати
права
у
очи
,
а
она
не
издржати
тај
поглед
,
већ
обор
очи
и
стати
да
чупкати
трава
око
себе
.
Беше
веома
узбудити
,
али
она
тај
стање
бити
тако
нов
и
тако
необично
,
да
он
се
она
и
не
бранити
.
—
Стако
,
шта
велим
ти
за
ја
?
—
почети
Ђурица
,
за
ко
сав
овај
,
сав
овај
неочекиван
срећа
,
бити
као
у
сан
.
—
Па
...
видити
јесам
...
зло
јесам
,
не
моћи
бити
горе
.
—
То
знати
,
ал
’
опет
...
ваљада
хтети
ни
ја
до
век
овако
.
—
ја
шта
хтети
,
после
онај
мртав
и
рањен
глава
?
—
ни
један
јесам
мој
рука
дирнути
.
—
То
знати
ја
,
али
не
знати
закон
.
—
Па
шта
хтети
сад
?
...
да
живити
овако
докле
се
моћи
,
а
кад
доћи
суђен
дан
...
умрети
кô
и
сваки
.
—
Оно
,
јесам
...
али
тај
живот
?
...
—
Па
тај
ти
баш
и
питати
.
Можеш
ли
ја
гледати
оваки
?
—
Видиш
да
ти
гледати
—
одговорити
она
осмехнути
се
.
он
она
пребацити
рука
преко
раме
,
а
она
се
не
бранити
;
само
још
више
обор
глава
,
а
у
образ
она
ударити
врело
ватра
.
—
Знаш
шта
,
болан
:
ја
без
ти
не
моћи
живети
.
овај
јесам
реч
ошинути
преко
срце
као
муња
;
задрхтати
сав
,
па
,
не
знати
шта
бити
он
рећи
,
скочити
с
трава
,
дохватити
обрамица
с
рубина
и
затурити
јесам
на
рам
.
Ђурица
се
зачудити
:
—
Шта
јесам
?
куд
хтети
сад
?
...
—
морати
ићи
.
оставити
ја
сад
,
молити
ти
!
—
моћи
,
болан
.
Што
?
седити
само
да
ти
казати
.
—
не
моћи
,
не
моћи
!
сад
ја
оставити
,
а
после
...
—
Па
добро
,
брата
;
али
хтети
да
се
наћи
други
пут
?
—
Добра
...
како
хтети
.
само
сад
не
моћи
...
—
о
,
брата
—
стати
Ђурица
да
се
вајкати
,
обртати
глава
око
себе
,
као
да
јесам
што
изгубити
,
па
не
моћи
да
наћи
,
а
она
се
окренути
и
поћи
.
—
Па
чекати
,
болан
;
не
рећи
ја
кад
да
се
наћи
.
—
Видећемо
.
Чекај
,
молити
ти
...
оставити
ја
мало
!
—
одговорити
она
збуњено
и
,
не
погледати
он
више
,
одјурити
и
нестати
јесам
иза
шумарак
.
А
Ђурица
остати
са
некакав
помешан
осећање
:
бити
тај
чуђење
и
страх
,
али
бити
и
блаженство
и
срећа
.
па
ипак
,
кад
се
мало
прибрати
,
увидити
јесам
да
јесам
тај
срећа
непотпун
,
да
јесам
тај
срећан
занос
помутити
страшан
јава
,
у
који
се
он
налазити
.
»
Шта
јесам
ја
?
...
зликовац
!
крвник
!
...
а
чекати
да
ја
она
заволити
...
о
који
се
отимати
толики
момак
...
да
упропастити
’
наки
девојка
!
«
...
тај
бити
тежак
мука
,
али
,
срећом
,
оне
зависити
од
мисао
човечји
,
а
мисао
се
човеков
мењати
сваки
час
,
као
што
се
мењати
плав
небо
над
његов
глава
:
навући
се
густ
,
непробојан
покров
преко
бескрајан
плаветнило
,
па
ти
се
чинити
да
никакав
сила
не
моћи
разбити
и
разнети
онај
густ
прамење
.
али
само
неколико
часак
,
и
озго
засијати
радосно
и
светао
небо
...
XИ
Станка
не
моћи
више
да
мислити
.
сав
она
се
живот
стопити
у
један
једино
,
буран
и
заносан
осећање
,
ко
се
она
предати
сав
,
без
протест
,
без
покушај
да
размислити
о
сав
стање
.
после
онакав
живот
у
родитељски
Дом
,
после
необуздан
самовоља
,
који
јесам
обележавати
сваки
сав
корак
,
наједаред
настати
прелом
:
она
се
потчинити
утицај
други
,
али
и
у
тај
потчињавање
она
се
руководити
свој
начело
—
самовоља
.
А
она
се
,
доиста
,
дубоко
и
страсно
предати
свој
осећање
,
предати
он
се
сав
силом
заносан
младост
,
разумевати
при
тај
добро
шта
чинити
и
куда
ићи
.
она
јесам
губити
из
вид
ниједан
тренутак
,
да
јесам
онај
,
ко
се
она
предавати
и
душа
и
тело
—
оглашен
зликовац
,
ко
зацело
чекати
,
раније
или
доцније
—
куршум
.
знати
јесам
,
да
хтети
и
она
сам
,
чим
поћи
за
он
,
постати
отпадница
од
кућа
од
родитељ
,
од
село
и
цео
свет
;
знати
јесам
да
тај
час
укопавати
свој
младост
и
будућност
,
да
јесам
њен
живот
бити
,
па
проћи
.
и
опет
јесам
неки
снажан
и
моћан
сила
примамљивати
тамо
,
опет
она
се
чинити
да
нигде
лепше
јесам
;
и
сам
овај
прилика
,
који
јесам
очекивати
,
изгледати
она
заносан
,
пун
интерес
...
лакомислен
и
буран
младост
не
моћи
да
загледати
дубље
у
живот
,
ни
да
предвидети
сав
оно
,
што
јесам
моћи
снаћи
у
живот
...
А
Ђурица
се
сав
предати
неочекиван
срећа
,
па
и
не
мислити
више
о
посао
.
Вуја
он
испочетка
и
јесам
шиљити
да
проводити
дан
у
његов
село
,
јер
јесам
опазити
да
тај
бављење
утицати
на
Ђурица
повољно
,
таман
онако
како
јесам
он
желети
.
али
његов
проницљив
око
опазити
промена
на
Ђурица
,
и
он
се
стати
домишљати
шта
тај
моћи
бити
.
један
јутро
,
кад
Ђурица
и
Радован
излазити
из
свој
ноћиште
,
Вуја
она
задржати
.
—
Што
ви
,
мора
,
не
ићи
дању
заједно
,
као
прав
хајдук
,
него
се
завлачити
сваки
у
свој
село
?
—
Па
...
сигуран
јесам
овако
.
ја
чувати
мој
сељанин
,
он
његов
—
одговорити
Ђурица
.
—
Вал
,
ја
јесам
права
,
како
хтети
побратити
.
с
мој
пушак
сигуран
јесам
на
сваки
место
—
рећи
Радован
.
—
не
ваљати
тако
.
боље
ићи
заједно
.
—
на
посао
хтети
свакад
заједно
,
а
овако
хтети
где
ко
хтети
.
док
ми
јесам
поуздано
сваки
свој
село
,
дотле
хтети
овако
,
а
после
већ
...
.
видети
—
одговорити
Ђурица
и
отићи
журно
из
кућа
.
Вуја
задржати
Радован
.
—
Чујеш
,
ја
се
овај
не
свидети
.
он
ја
се
нешто
много
променити
.
требати
бити
видети
шта
он
радити
тамо
.
—
како
хтети
да
видити
?
—
Ида
ти
неколико
дан
за
он
,
па
гледати
шта
радити
и
куд
ићи
.
само
онако
твојски
,
знати
?
—
Мог
,
вала
,
залудан
јесам
—
одговорити
Радован
и
отићи
за
Ђурица
.
Прођоше
неколико
дан
,
а
Радован
не
опазити
ништа
сумњив
,
те
већ
одлучити
да
не
ићи
више
за
Ђурица
.
Вуја
он
нагнати
да
отићи
још
једаред
.
Беше
проћи
доба
мали
ручак
.
станка
се
враћати
из
њива
с
празан
суд
,
па
ударити
опет
преко
забрана
.
на
исти
,
пређашњи
место
,
сачекати
јесам
Ђурица
.
по
лице
она
се
моћи
видети
да
се
надати
овај
састанак
.
Ђурица
јесам
одвести
дубоко
у
забран
,
те
у
један
склонит
место
,
поседати
.
—
где
јесам
,
болан
;
полудети
од
мука
—
рећи
она
Ђурица
,
погледати
јесам
страсно
.
—
видети
јесам
да
јесам
радити
сам
овај
дан
;
па
јесам
на
њива
и
ручак
готовити
.
А
данас
ми
враћати
позајмица
.
—
Па
...
шта
велим
?
...
она
обор
очи
,
поцрвенити
и
стати
да
дрешити
упрта
од
торба
,
који
лежати
уз
она
.
А
он
јесам
гледати
пун
жудња
поглед
,
и
очекивати
одговор
не
дисати
.
—
како
ти
казати
...
—
прошаптати
она
и
погледати
он
мило
,
свој
велик
и
сјајан
очи
.
неки
неодољиво
,
страсно
и
грозничаво
осећање
обузети
она
обојити
,
заиграти
она
млад
срце
,
испунити
неизмеран
сласт
и
блаженство
,
задрхтати
она
цео
тело
,
и
они
сам
не
опазити
како
се
наћи
један
уз
други
приљубљен
,
загрљен
,
занесен
...
младост
ступати
у
свој
права
,
не
разбирати
ни
за
прилика
,
ни
за
последица
,
ни
за
шта
на
свет
...
у
вече
Радован
стигнути
први
на
ноћиште
.
Вуја
се
тек
бити
вратити
из
варош
,
па
сести
у
соба
тај
се
одмарати
и
очекивати
гост
на
вече
.
—
једва
он
укебати
!
—
викнути
Радован
,
улазити
у
соб
и
смејати
се
гласно
.
—
где
он
наћи
?
—
онде
,
где
и
ми
не
бити
бити
лош
,
само
да
јесам
малко
млад
.
Ха-ха-ха
...
—
насмејати
се
хајдук
,
сукајући
густ
,
прогрушати
брк
.
—
под
кецеља
,
јесам
ли
?
—
А
да
ђе
хтети
бити
,
мој
старац
,
кад
јесам
тек
претурити
двадесети
!
Неће
грлити
пљоска
,
кâ
овај
ја
и
ти
,
но
ђевојка
зрео
кâ
пуца
.
—
ти
јесам
се
,
мора
,
негде
наквасити
!
—
рећи
Вуја
,
погледати
он
мало
боље
.
—
од
мука
,
мој
старац
,
јесам
од
залудница
.
А
,
вала
,
да
јесам
видети
,
што
јесам
ја
данас
гледати
,
не
бити
ти
моћи
ни
кола
довући
.
—
Хајд
не
дробити
ту
,
но
причати
шта
јесам
бити
.
—
Кажем
ти
,
мора
,
шта
јесам
бити
.
Нашло
дете
цура
према
себе
,
пригрлити
јесам
кô
снаша
кудеља
,
па
прести
ли
прести
...
А
ја
старац
,
кукавац
,
загрепсти
низ
поток
да
се
не
мучити
даље
,
па
кад
ја
први
пљоска
пасти
рука
,
не
оставити
јесам
,
док
бити
капа
у
она
.
тако
јесам
ти
једва
мука
истерати
.
—
Вид
ли
јесам
чији
јесам
?
где
се
наћи
