отићика
гвардијан
.
једва
јесам
моћи
проговорити
.
—
да
ја
учинити
доброта
,
да
ја
дати
билца
...
Шаља
ја
стриц
у
варош
с
ники
пришом
.
ја
хтети
он
чувати
...
ваш
билца
...
ка
очи
у
глава
,
а
,
вирити
ја
,
јесам
згорега
да
се
заморити
,
јер
јесам
плаовит
.
—
Па
,
добро
,
узети
билца
,
рећи
гвардијан
мирно
.
али
хтети
зар
по
овај
припека
?
какав
јесам
тај
приша
?
—
бојити
се
да
се
стриц
не
придомисли
.
знати
,
јесам
никада
бија
у
варошу
!
—
јесам
никада
бија
у
варошу
!
поновити
тетак
у
чудо
.
како
јесам
тај
могуће
!
заиста
како
јесам
тај
могуће
!
бакоња
,
који
јесам
узети
деветнаести
година
,
који
јесам
седам
година
ђак
,
који
јесам
преживити
први
љубав
,
који
јесам
родити
на
два
корак
од
варош
,
који
јесам
варош
на
полак
отхранити
куповати
очин
дрво
,
па
јесам
никада
бити
у
варош
!
А
бити
јесам
Чмањак
,
први
година
послије
његов
одлазак
,
бити
јесам
Бутре
,
бити
и
Јелка
,
—
а
ко
јесам
бити
!
тај
јесам
један
срамота
Бакоњина
,
који
јесам
крити
,
али
јесам
тек
истина
да
јесам
бити
.
али
на
част
и
варош
,
кад
бити
путовати
на
осамарен
коњ
,
са
сељак
,
који
бити
ипак
њекако
познати
да
он
тамо
јесам
бити
!
тај
он
јесам
мисао
одмах
расхладити
занос
,
зато
и
доћи
ка
гвардијан
.
сад
се
присјетити
њечега
други
.
—
Па
знати
,
јесам
бија
ни
код
кућа
,
јево
јесам
проћи
шест
година
.
зато
,
ја
бити
вечерас
кућа
,
ди
бити
приноћија
,
па
сутра
зором
у
варош
,
па
сутра
у
вече
да
се
вратити
лада
.
—
Па
добро
,
добро
,
узети
коњ
,
само
ја
он
чувати
.
кад
бакоња
јавити
стриц
да
имати
коњ
и
да
он
не
требати
пратилац
и
да
жети
сврнути
у
Зврљево
,
Брн
он
гледати
зачуђен
.
—
дакле
јесам
ти
збиља
мислија
да
хтети
ти
послати
?
тако
?
А
ко
бити
ја
привијати
нога
?
—
Па
јето
Шкељо
!
Шкељо
хтети
тај
чинити
ка
и
ја
.
он
хтети
и
спавати
овди
...
.
ако
хтети
,
овди
хтети
спавати
фра-Јаков
.
па
,
најпосли
,
промислити
,
шест
година
да
јесам
код
кућа
бија
,
да
јесам
браћа
видија
,
а
никад
не
бија
у
варошу
!
...
.
и
сад
кад
јесам
жалостан
,
кад
ја
јесам
ништа
доћи
да
бити
живот
пригорија
,
кад
бити
ја
тако
добро
доћи
да
се
мало
проћи
,
кад
ви
јесам
сам
бог
напутија
да
ја
послати
...
.
сад
ви
!
...
.
—
Па
добро
,
ајде
,
ићи
хтети
,
рећи
Брн
сјетити
се
јутрошњи
његов
понашање
.
Ићи
хтети
кад
залади
.
—
боље
јесам
одма
,
да
не
морити
туђ
коњ
и
да
доћи
раније
кућа
!
и
бакоња
хитро
стрпати
свој
нов
хаљина
у
бисага
,
узити
писма
,
примити
два
талир
путнине
,
пољубити
стриц
у
рука
,
отићи
ка
Балегану
те
узити
хљеб
и
мрс
,
јавити
се
Срдару
,
па
од
он
права
у
коњушку
,
гдје
оседлати
„
билца
,
“
па
на
воз
.
у
сплати
спавати
Бељан
и
говедар
.
Дундак
легати
на
бок
,
под
ракита
,
и
покрити
се
хаљком
.
бакоња
он
открити
и
зачудити
се
видјети
како
јесам
пожутити
.
—
Шта
јесам
ти
,
Дундаче
?
—
Ника
ја
се
враг
увалија
у
дроб
,
једва
изговорити
возар
.
оставити
ја
,
молити
ти
.
онај
двојица
превести
бакоња
и
он
одјездити
уз
вод
,
далеко
од
село
.
одахнути
тек
кад
изгубити
пошљедњи
кућа
из
вид
и
тек
тада
осјетити
како
се
препорађати
.
Навалише
успомена
.
туда
јесам
пошљедњи
пут
проћи
с
отац
,
доводити
стричев
кулаш
.
сјетити
се
себе
,
у
беневрецима
и
опанак
,
глибав
и
сметен
,
па
онда
,
у
свити
потанкост
,
разговор
с
отац
и
њиховијех
сан
.
како
јесам
сав
тај
далеко
и
како
јесам
сав
друкчије
бити
оно
,
што
јесам
замишљати
да
хтети
бити
!
у
попасна
доба
бакоња
се
одморити
и
ручати
у
један
шумица
,
па
се
кренути
даље
,
маштати
о
будућност
.
кад
бити
наићи
на
какав
село
,
онда
бити
се
укочити
и
притегнути
вођица
,
дизати
прашина
и
дивљење
,
а
кад
углед
Зврљево
,
онда
обод
помаман
„
билца
“
па
пролетити
преко
прљуша
,
на
који
чељад
окопавати
кукуруз
.
ники
он
не
познати
.
бакоња
одјахати
пред
двориште
,
гдје
јесам
Кушмељ
поправљати
самар
.
Кушмељ
пуштити
њеки
глас
,
њешто
између
„
а
“
и
„
е
“
,
што
јесам
одавати
радост
,
али
што
бити
доликовати
и
да
он
јесам
ко
ненадно
бупнути
у
леђа
.
Барица
искочити
из
кућа
.
обоје
он
се
објесити
о
врат
и
засути
поздрав
и
питање
.
Барица
истрчати
пред
двориште
,
па
стати
дозивати
Рок
,
а
,
да
и
други
чути
весео
глас
додавати
:
„
Брза
,
брзо
,
амока-а-а
!
Доша
ти
јесам
брат
,
дијак
,
ди-ја-к
!
“
најзад
доћи
с
поље
:
здравити
,
збојити
дјечко
од
десет
година
,
у
кошуљица
,
са
широк
тканица
око
пас
,
па
,
смијући
се
,
потрчати
у
наручје
Бакоњино
,
који
он
слатко
ижљубити
.
бакоња
се
чудити
,
колик
јесам
Шкембо
.
Дође
и
галица
носити
вучији
вод
.
галица
,
већ
зрео
дјевојка
,
стидљиво
се
поздравити
с
брата
,
па
ући
у
кућа
.
бакоња
отићи
да
поздрав
фра-Захарију
.
готово
сав
жена
Брзокуса
,
зубатац
и
Кркота
изаћи
он
на
сусрет
.
Међа
она
наћи
и
два
невјеста
,
скоро
довести
,
који
он
пољубити
у
рука
.
даље
наићи
на
Чагљину
,
Кљака
,
Рдала
,
Ркалину
,
Рору
и
остати
сељанин
.
са
свакијем
се
бакоња
људски
поздрав
.
Фра-Захарије
не
бити
дома
.
бакоња
отићи
ка
зет
Ошкопици
и
затећи
крив
сам
.
након
подуг
разговор
с
она
,
вратити
се
кући
гдје
се
већ
бити
и
Чмањак
вратити
са
стока
.
Чмањак
јесам
њекога
јад
порасти
,
али
остати
„
шака
јад
“
.
послије
вечера
бити
јесам
сијело
у
двориште
.
Дође
фра-Захарија
;
доћи
сав
стриц
,
и
Шунда
с
рањав
нога
,
па
и
њихов
одрастао
син
.
кнез
она
почастити
вино
.
сав
јесам
се
надметати
ко
хтети
више
поласкати
бакоња
.
јесам
шал
.
данас
,
сутра
,
он
јесам
фратар
,
па
чији
„
дите
“
он
одабрати
,
тај
јесам
и
бог
одабрати
.
Кушмељ
,
Бар
и
Кушмељићи
помишљати
:
„
какав
разлика
између
вечерашњи
вече
и
онај
кад
се
овај
окупити
око
фра-Брне
!
е
,
што
јесам
ти
наш
јарчина
!
“
разговор
се
разгранати
.
говорити
се
о
похара
,
о
Букара
,
о
болест
Брнин
и
Пјевалици
,
о
стар
фра-Јерковићима
,
о
стар
време
и
рат
,
о
стриц
Јурети
и
његов
јунаштво
.
бакоња
се
чинити
да
снијевати
.
јутрос
јесам
оставити
без
ручак
,
као
какав
ђак
,
а
вечерас
јесам
дочекати
као
какав
велможа
!
пријести
зор
,
бакоња
одјахати
пут
варош
.
послије
добар
час
,
пријећи
с
путања
па
широк
,
убијен
цеста
.
како
бити
пазарни
дан
,
пролазити
јесам
много
народ
.
Њеки
јесам
гонити
товар
на
коњма
и
магарад
,
њеки
носити
о
раме
кокош
и
тука
,
други
гонити
стока
,
и
свак
хтети
се
обазријети
на
лијеп
коњ
и
коњик
.
кад
сунце
грана
,
бакоња
углед
подаље
њекога
ркаћског
поп
и
момак
пред
он
.
бакоња
обод
бијелац
и
стигнути
он
.
Бјеше
крупан
човјек
,
велик
,
прогрушати
брада
,
весео
лик
.
бакоња
бити
дотле
само
једном
видити
ркаћскога
поп
,
те
он
јесам
сад
жеља
да
се
с
овијем
познати
.
сјетити
се
један
Срдареве
причица
,
у
који
јесам
бити
практичка
поука
,
—
као
у
свити
Срдаревим
прича
.
„
срести
се
,
велим
,
фратар
и
калуђер
.
фалити
Исус
,
калуђер
!
бог
ти
помого
,
фратар
!
Шта
ти
радити
,
калуђер
?
ја
варати
народ
,
фратар
,
а
ти
?
и
ја
тај
по
мало
;
а
како
ти
тај
чинити
?
ја
:
господа
помиловати
,
господа
помиловати
,
па
у
торбица
.
А
тај
?
А
ја
:
оро
про
нобис
,
па
у
зобница
!
и
онда
се
,
велим
,
побратимити
.
“
бакоња
назвати
„
добро
јутро
“
,
а
поп
он
прихватити
поздрав
,
тај
завргнути
говор
о
врућина
,
о
прашина
,
о
тај
како
јесам
боље
уранити
итд
.
док
се
,
најзад
,
бакоња
каза
,
а
па
тај
поп
узвикнути
:
„
тај
фра-Брне
јесам
мој
пријатељ
из
младост
!
ја
јесам
друговати
толико
година
заједно
,
кад
јесам
бити
парох
у
К
!
“
и
поп
Или
(
тако
се
звати
)
,
почети
да
причати
о
њихов
друговање
.
хвалити
јесам
фра-Брну
као
душеван
човјек
,
који
јесам
лијеп
успомена
оставити
и
међу
православан
.
распитати
се
за
његов
здравље
и
за
догађај
са
Пјевалицом
.
бакоња
се
зачудити
што
се
тај
разгласити
,
тако
на
далеко
,
али
испричати
све
како
јесам
бити
.
поп
јесам
сав
тај
знати
по
танак
,
па
и
он
обрнути
у
шал
,
и
бакоња
познати
још
један
прав
Далматинац
,
у
који
нем
лукавство
,
који
јесам
шал
душа
,
који
се
моћи
прибројити
ка
Срдару
и
тетка
.
послије
овлашнијех
разговор
,
поп
Или
почети
говорити
о
особина
наш
сељак
.
каза
да
међу
сељак
до
скори
не
бити
вјерски
мрзост
,
да
јесам
се
људи
оба
вјера
међу
себе
женити
и
кумовати
,
да
јесам
тај
подржавати
попов
глагољаш
,
али
сад
,
од
кад
јесам
почети
латинац
потискивати
глагољаш
,
сад
се
и
народ
почети
тровати
,
те
ркаћ
мисао
да
јесам
грехота
похарати
буњевачки
црква
,
а
Буњевац
опет
тако
исто
за
ркаћску
,
као
што
свједочити
похара
манастир
,
у
који
јесам
бакоња
,
и
похара
један
православан
црква
у
сусједство
поп-Илину
.
бакоња
не
бити
чути
за
тај
догађај
,
тај
замолити
поп
да
он
испричати
.
Прича
јесам
бити
кратак
.
обити
врата
,
однијети
сав
злато
и
сребро
,
оцкврнило
икона
.
Лупежима
се
јесам
наћи
трагати
!
бакоња
вртити
глава
,
али
у
срце
се
радовати
.
тај
он
у
њеколико
намирити
штета
и
уврједу
,
тај
се
измирити
са
ркаћима
.
у
тијем
разговор
заоминуше
један
брдо
,
тај
се
помолити
варошица
.
бакоња
се
лице
зажарити
.
Међер
она
бити
друкчији
,
него
што
јесам
замишљати
.
Бјеше
ружан
.
на
мали
раван
скркнути
се
кућа
,
из
који
стршити
два
три
звоник
.
Попов
момак
прекрсти
се
,
па
тај
учинити
и
поп
и
бакоња
.
на
њеколико
корак
бити
крчма
,
пред
који
јесам
бити
доста
путник
.
поп
рећи
да
пети
сврнути
на
кафа
и
мало
се
уредити
.
и
бакоња
пристати
на
тај
,
те
одјахати
,
измити
се
и
пресвући
.
па
опет
одјахати
упоредо
,
разговарати
се
о
повратак
.
поп
рећи
да
хтети
се
кренути
на
траг
око
три
час
,
а
тако
мислити
и
бакоња
.
Пошто
пак
хтети
преко
Зврљева
,
него
правац
,
преко
Велика
.
Оштарије
,
тај
она
јесам
сав
дотле
пут
заједнички
,
а
тај
јесам
око
три
час
.
одатле
до
манастир
остајати
он
још
два
час
,
а
на
добар
коњ
и
мање
,
те
се
моћи
одморити
у
чувен
оштарија
.
Договорише
се
да
се
састати
у
крчмица
,
па
се
раздвојити
при
улазак
у
варош
.
бакоња
поћи
корак
главном
улица
,
гледати
низ
кућа
,
варошанин
,
а
особито
варошанка
,
гдје
бити
се
који
помолити
.
оне
што
она
видјети
,
учинити
он
се
један
лијеп
од
други
,
један
чист
од
други
.
и
сељачки
јесам
народ
врити
улица
.
много
он
се
„
приковођана
“
јавити
,
али
он
не
хтјети
један
од
она
да
запитати
гдје
јесам
манастир
.
кад
стигнути
на
крај
улица
,
гдје
бити
велик
дућан
,
гдје
он
с
прозор
гледати
њека
млад
госпођа
,
бакоња
притегнути
вођица
,
те
он
„
билац
“
почети
поигравати
.
у
тај
мах
протрчати
испред
он
њеки
дроња
,
у
изношенијем
лацманским
хаљина
,
носити
два
суд
за
вод
.
дроња
стати
и
тренутно
се
загледати
у
коњик
,
па
оставити
суд
и
ухватити
коњ
за
оглав
викнути
:
„
бакоња
!
зар
јесам
ти
тај
!
“
Бјеше
Кењо
.
Снопасти
и
врљав
Кењо
у
лацманским
одеринама
и
бос
!
„
носити
тај
враг
,
губав
лупежино
!
“
викнути
бакоња
и
обод
коњ
.
А
Кењо
стати
викати
из
сав
мозак
:
„
о
,
Кушмељићу
бакоња
,
из
Зврљева
!
о
таволизу
,
измећар
,
шпијун
вратарски
,
јесам
ли
се
погосподија
,
јесам
!
Ха-ха-ха
!
Стана
болан
да
попити
по
један
кафа
заједно
.
тај
браћа
јесам
,
болан
!
...
.
јесам
,
крижати
ја
,
браћа
,
госпоја
.
овај
јесам
слуга
вратарски
“
...
.
бакоња
,
пјенити
од
јед
,
свратити
у
други
улица
,
тај
уставити
коњ
пред
њеком
баба
,
који
се
препасти
од
његов
изглед
и
побјеже
.
тај
улица
бити
тијесан
,
прљав
,
кривудаст
.
Куће
неједнак
.
пред
њекима
бити
двориште
,
други
пуста
.
у
један
мрачан
кафаница
пјевати
промукло
њеки
адраповци
.
до
она
,
са
један
приземан
прозор
,
на
који
се
надимати
бијел
завјеса
,
промолити
се
женски
црвен
глава
и
викнути
:
„
како
тај
,
млад
господин
,
ни
мукајет
!
тај
,
сјахати
,
па
свратити
,
имати
ко
коњ
придржати
!
“
одмах
се
промолити
други
—
бити
и
лијепијех
—
тај
викати
,
један
за
други
:
„
куд
тако
,
липа
младић
?
стати
,
липа
господин
!
“
бакоња
погнати
каса
.
он
се
сјетити
што
он
јесам
Срдар
причати
о
тај
мјесто
и
помислити
:
„
куда
хтети
ја
ђаво
нанити
,
овуда
!
“
најзад
изаћи
из
улица
,
па
наићи
на
рупчага
пун
ђубар
,
и
на
сметлиште
.
лијеви
страна
,
до
кућа
,
бити
путић
,
те
,
затискивати
нос
,
поћи
он
и
сврнути
у
поширок
улица
,
који
он
се
први
намахну
,
и
гле
случај
!
након
њеколико
корак
,
дуж
један
висок
зид
,
наићи
на
црква
,
у
чији
пањези
бити
кип
св
.
Франа
.
из
црква
допирати
пјевање
уз
брујање
оргуље
.
од
црква
протегнути
се
кућа
,
мрк
зидина
,
са
гвозденијем
пречага
,
—
манастир
дакле
.
бакоња
закуцати
алка
.
отворити
он
вратар
,
који
он
у
многи
напомињати
Балегана
.
бакоња
он
казати
ко
јесам
и
ко
тражити
.
вратар
он
рећи
да
најприје
оставити
коњ
гдје
знати
,
па
да
доћи
.
тај
зачудити
бакоња
,
али
видити
,
јесам
други
.
Међа
тијем
се
начети
гомила
дјечурлија
око
он
и
сваки
се
нудити
да
он
одвести
коњ
у
добар
оштарија
,
за
бановац
.
бакоња
поћи
за
дјечак
,
који
сад
скакутати
пред
он
,
препирати
се
.
тај
граја
привући
пажња
по
кућа
,
тај
се
свуда
отварати
прозор
,
а
он
се
црвенити
.
најпослије
смјестити
коњ
,
пак
отићи
у
црква
и
стати
до
врата
.
миса
бити
при
свршетак
.
по
клупа
бити
јесам
њеколико
постаријих
госпођа
.
фратар
,
један
за
другијем
она
десет
,
проћи
мимо
он
.
за
она
изаћи
три
ђакон
и
пет
ђак
,
у
ношња
као
и
његов
.
по
опис
на
мах
познати
фра-Бону
.
Бијаше
човјек
стричевијех
година
,
стасит
,
прав
,
бијел
кожа
и
питом
лице
.
остати
,
како
који
,
већином
стар
.
од
ђак
упасти
он
у
очи
један
здепаст
,
необично
широк
лице
,
са
велик
брњица
у
ухо
.
бакоња
изаћи
пошљедњи
,
па
запитати
други
дебељко
,
који
јесам
фра-Боне
.
—
Ен
они
,
ча
јесам
ветји
од
осталих
!
одговорити
друг
.
бакоња
зинути
од
чудо
,
чути
тај
говор
.
зар
јесам
овај
бодул
?
помислити
.
он
јесам
,
по
причање
,
знати
како
острвљанин
говорити
,
али
никада
дотле
,
не
видјети
ко
.
у
толико
,
дебељко
викнути
:
„
Фра-Буоне
!
Траже
ви
!
“
бакоња
приступити
Бони
,
пољубити
он
у
рука
предавати
он
писма
,
па
заређати
да
љубити
и
остати
.
сав
заграјати
ићи
лагано
уза
камени
стуб
.
—
како
!
Јерковић
!
стар
кућа
!
дакле
тај
јесам
наслидник
фра-Брнин
!
Лип
дитић
!
диван
будући
редовник
!
...
па
како
тај
да
јесам
бија
никад
овди
!
А
колико
ти
јесам
година
?
А
јесам
ли
већ
почеја
учити
пастирски
богословија
?
А
јесам
ли
ти
фра-Брне
прав
стриц
,
или
рођак
?
...
бакоња
,
одговарајући
лијево
и
десно
,
а
једнијем
ухо
хватати
ријеч
ђак
иза
себе
,
доћи
у
трпезарија
,
гдје
он
одмах
дати
доручак
са
осталијем
ђак
.
тај
он
се
свидјети
што
ђак
јести
са
фратар
на
један
сто
,
само
подаље
.
сад
он
ђак
заокупити
питање
,
а
све
љубазно
.
видити
да
јесам
сав
наш
људи
,
осим
један
чакавац
,
и
да
он
сав
познати
по
чувење
;
канда
се
особито
разгласити
послије
похара
,
кад
јесам
препливати
ријека
са
Срдарем
.
бакоња
се
ослободити
,
те
она
стати
потихо
причати
смијешан
ствар
из
свој
манастир
,
нарочно
из
онај
време
,
кад
се
јављати
Шкоранчина
пудалина
.
Ђаци
се
гласно
смијати
,
особито
бодул
,
тај
јесам
тај
привлачити
пажња
фратар
,
а
фра-Боне
он
рећи
,
полазити
:
„
дакле
,
имати
жица
стар
Јерковић
,
да
миловати
шал
,
а
не
ка
фра-Брне
!
ајдемо
!
“
Бон
он
одвести
у
главну
улица
,
к
адвокат
.
у
предсоби
бити
много
сељакати
,
у
писарница
такође
.
адвокат
,
видити
фратар
,
оставити
све
,
па
она
прићи
.
Бон
он
приказати
бакоња
и
предати
писма
Брнин
.
адвокат
,
омален
,
сух
,
читати
писма
,
заковчаваше
и
отковчаваше
један
пуца
на
капут
,
па
одмах
потражити
свежањ
хартија
,
узити
клобук
и
отићи
с
она
двојица
у
судница
.
у
тријем
судски
,
међу
други
сељак
,
бакоња
видјети
Крста
,
Вртирепова
брата
,
који
јесам
јуче
долазити
у
манастир
.
како
Бон
и
адвокат
ући
ка
судија
,
рећи
он
да
чекати
,
бакоња
се
склонити
у
кут
,
тај
слушати
наставак
Крстов
причање
:
—
ископати
ја
из
темељ
,
бездушник
!
ка
што
ви
река
,
учинија
ја
јесам
звати
за
сто
и
педесет
талир
главнога
,
шта
ја
јесам
зајмија
приколани
,
и
за
тријест
талир
добити
.
Неће
,
коза
,
да
причекати
до
Лучин
,
него
навалија
сад
:
дати
!
па
јето
сад
хтети
отићи
карта
наприд
и
робити
ја
до
десетак
дан
,
кукав
ти
јесам
!
—
ма
јесам
ли
давно
истек
рок
?
питати
он
.
—
Јес
,
тај
скорице
,
болан
.
него
сам
се
уздати
у
брата
.
он
се
бија
подјемчија
,
он
бити
он
и
сад
мој
уставити
,
да
се
јесам
ништо
загристи
међу
себе
,
па
Наћвар
,
да
се
осветити
њемукарце
,
хтети
да
умести
менекарце
!
А
тај
јесам
Наћвар
с
душа
у
нос
!
Неће
живити
даље
од
Божић
,
а
сав
хтети
његов
остати
један
он
лупеж
синовац
,
који
се
и
до
сад
накрасти
.
барем
тако
ја
јесам
брат
приповида
.
А
...
—
А
ко
ти
јесам
брат
?
прекинути
он
њеки
.
—
вратар
,
болан
,
јарчина
ка
и
Наћвар
!
мој
звати
вртиреп
,
јер
се
врцкати
,
иђући
,
кад
јесам
бија
млад
.
сав
јесам
онај
јарчина
,
болан
,
а
ја
сиромах
...
у
тај
изаћи
Бон
с
адвокат
.
Крста
,
који
он
пријести
не
бити
видити
,
досјетити
се
свој
јад
,
па
се
почети
превијати
око
он
:
—
Оче
мој
,
ја
јесам
брат
вра-Барин
.
да
јесам
ти
припоручен
,
ако
јесам
на
тебека
доћи
карта
...
.
,
али
он
се
прекинути
ријеч
кад
углед
бакоња
,
који
он
омјерити
од
глава
до
пета
,
тај
се
вратити
с
Бон
у
манастир
.
бити
јесам
већ
десет
час
.
бакоња
замолити
Бон
,
да
он
да
један
ђак
,
који
бити
он
провести
по
варош
.
Бон
одредити
млад
,
и
они
поћи
.
Бјеше
,
ваљда
,
два
,
три
година
млад
од
бакоња
,
ситан
,
оштроуман
лик
.
звати
се
Шимета
.
бакоња
хтјети
да
најприје
видити
православан
црква
,
те
он
Шимета
одвести
у
један
улица
,
упоредан
са
главном
,
гдје
бити
нов
црква
,
лице
ка
улица
.
бакоња
се
нагледати
брадатијех
светац
,
који
бити
,
зар
,
педесет
,
што
ситан
што
крупан
у
шарен
иконостас
,
вирнути
кроз
мали
двери
у
олтар
,
па
рећи
други
,
да
он
водити
најприје
у
„
опалат
“
,
гдје
хтети
купити
Срдару
цигара
,
па
онда
у
добар
дућан
,
да
купити
свиленијех
рубац
.
Вратише
се
у
главну
улица
,
те
он
Шимета
увести
у
један
дућанчић
,
сав
начичкан
кутија
.
иза
тезга
уста
цурица
од
петнаест
шестнаест
година
,
бјелолик
,
црнијех
очи
,
лијепо
скројити
.
она
читати
кад
они
ући
,
па
оставити
књига
,
упријети
поглед
на
бакоња
и
обојити
поцрвењети
.
бакоња
затражити
педесет
цигара
по
три
крајцара
,
па
докле
она
тај
опремати
,
он
погледати
на
књига
и
видјети
да
јесам
српски
.
на
полазак
,
опет
се
обојити
зарумењети
и
он
се
обазрије
с
врата
,
а
онај
црн
очи
,
као
да
он
хтети
уставити
.
Чудна
судбина
!
мислити
он
,
да
он
највише
дирати
оно
што
јесам
ришћански
!
Идући
к
дућан
,
Шимета
он
испричати
,
да
јесам
дјевојка
јединица
у
мати
и
прилично
имућан
.
од
један
бакоња
се
тргнути
и
уставити
.
средина
улица
ићи
:
Цонтрона
,
Врљока
и
Бакрица
.
бакоња
се
препасти
да
јесам
за
она
пристати
Кењо
.
сад
већ
не
бити
моћи
проћи
да
он
не
прогрува
,
ако
бити
што
ланути
,
па
пукнути
куд
пукнути
.
Срећом
,
жена
проћи
не
видјети
синовац
дијак
,
а
кењати
не
бити
.
у
дућан
,
гдје
ући
,
бити
налог
—
највише
жена
.
газда
и
два
шегрт
не
моћи
одолијевати
,
али
господар
видити
стасит
младић
,
лијепо
одјевен
,
растурати
гомила
сељанака
,
па
он
изнети
кутија
свиленијех
рубац
.
Жене
се
скркнути
око
он
.
један
он
невјеста
боцнути
палац
у
стегно
и
простријеља
очи
,
а
њезин
топли
дах
гријати
он
шити
.
бакоња
се
запламтјети
образ
,
а
учинити
он
се
да
он
се
капа
обртати
у
вртолац
на
глава
,
те
,
онако
збунити
,
не
умједе
се
ни
погађати
,
но
платити
за
два
рубац
два
талијера
и
двадесет
карантана
.
Већ
он
јесам
бити
свега
доста
,
а
већ
бити
и
вријеме
ручак
,
тај
се
вратити
.
послије
ручак
,
бакоња
се
опростити
са
фратар
,
отићи
са
ђак
у
скулу
тај
јесам
се
по
нов
наразговарати
,
па
он
сав
испратити
до
коњушке
.
на
растанак
друг
се
ижљубити
с
он
и
он
узјахати
на
бијелац
,
па
се
кренути
ка
главној
улица
,
гдје
,
према
опалту
,
окренути
коњ
два
,
три
пут
и
учинити
да
се
пропети
,
тако
да
се
свијет
разбјежати
,
а
дуванџинка
истрчати
пред
врата
,
сав
блијед
.
бакоња
,
смијући
се
,
скинути
капа
према
она
,
па
одлетити
у
сав
трк
...
.
поп
Или
чекати
он
већ
у
крчмица
,
тај
се
одмах
кренути
.
настати
повјерљив
разговор
него
онај
јутрос
.
бакоња
причати
старац
све
што
он
на
ум
падати
,
само
неки
јесам
смијешан
,
а
попа
он
исто
тако
,
од
свашта
на
дохват
,
па
онда
почети
дуг
историја
фра-Брнина
ашиковање
са
крчмарица
на
велик
Оштарији
.
и
Срдар
јесам
тај
приповиједати
бакоња
,
колико
јесам
знати
,
али
овај
ђаволски
поп
знати
јесам
све
до
ижица
.
Прича
јесам
толико
разголицала
радозналост
Бакоњину
,
да
јесам
једва
чекати
да
познати
крчмарица
,
који
јесам
,
како
он
увјеравати
сапутник
,
још
младолик
,
готово
да
јесам
избарабариш
са
кћер
,
који
јесам
тек
шеснаести
.
Рекавши
тај
,
попа
гледати
бакоња
жмурити
и
два
три
пут
повити
обрва
.
—
Знаш
шта
,
синак
?
рећи
поп
,
уставити
коњ
,
као
да
се
сјетити
њечега
.
Послушај
ти
ја
све
што
ти
вељи
.
ајде
ти
јесам
,
а
ја
хтети
пречити
путем
кућа
—
хтети
с
ти
,
јер
јесам
Маша
лисица
.
она
бити
се
одма
сјетити
да
јесам
ти
ја
приповиједо
.
А
тај
,
пошто
се
одморити
,
пошто
ти
она
запитати
ко
јесам
,
учинити
се
невјешт
и
казати
немарно
да
јесам
синовац
Брнин
.
е
,
већ
замишљати
шта
хтети
бити
.
—
е
,
баш
хтети
тако
учинити
!
—
Али
се
хтети
растати
докле
ја
не
обећати
,
докле
ја
не
задати
поштен
ријеч
,
да
хтети
ја
доћи
у
гост
кад
узможеш
.
Оћеш
ли
тај
тај
обећати
стар
попа
,
стар
пријатељ
твој
стриц
?
ја
бити
ти
и
сад
повести
,
па
бити
и
на
сила
,
да
јесам
тако
са
фра-Брном
,
као
што
јесам
ја
казати
.
дакле
,
дијета
?
бакоња
скочити
с
коњ
,
па
прићи
к
поп
тај
се
ижљубити
.
—
давати
ви
частан
ријеч
,
да
хтети
први
мој
поода
,
кад
се
заредити
,
кад
бити
сав
,
бити
ви
,
узвикнути
бакоња
,
и
опет
се
пољубити
.
поп
сврнути
са
цеста
.
послије
по
час
бакоња
стигнути
пред
Велика
Оштарију
.
бакоња
тај
не
видјети
ништа
„
велик
“
.
под
голијетнијем
брдо
бити
као
тканица
дубрава
.
под
она
село
.
од
село
ка
цеста
распрострети
се
тратина
,
а
на
она
обичан
кућа
на
један
под
,
пак
,
ниже
,
зграда
за
штала
.
али
јесам
Велика
Оштарија
знатан
бити
што
бити
на
средокраћа
између
два
варошица
и
што
се
пред
она
поштански
кола
мијењати
.
пред
крчма
бити
голем
орах
и
њеколико
јасен
.
под
орах
одмарати
се
њеколико
путник
.
у
сјени
од
коњушке
лежати
стока
.
бакоња
одјахати
и
привезати
коњ
за
омањи
дрво
,
па
сједе
на
коломат
од
орах
,
лице
према
врата
од
крчма
.
тамо
,
на
врата
,
указати
се
њеки
младић
,
голорук
,
у
варошки
ношња
;
онда
изаћи
жена
у
варошки
тежачки
ношња
,
бришући
рука
опрегљачом
.
Бијаше
осредњи
,
једар
,
лијепо
сразмјерена
,
лијеп
,
„
чист
“
лице
,
живијех
црнијех
очи
.
Најљепша
она
бити
уста
,
—
меснат
,
али
ипак
мали
,
њешто
напрћен
.
до
дух
,
раздјељак
врана
она
,
њекада
бујан
,
кос
бити
се
проширити
,
тај
се
руменити
кожа
,
али
поред
сав
тај
,
да
бакоња
не
знати
е
јесам
претурити
четрдесети
,
моћи
бити
мислити
да
јесам
напунити
ни
тридесет
пета
.
—
Добра
доћи
,
господин
!
рећи
Маша
.
Заповидате
ли
штогод
?
—
Молија
бити
ви
за
један
кафа
и
чаша
вод
,
одговорити
бакоња
,
пренемагајући
се
као
да
јесам
веома
уморан
и
држати
рука
на
чела
.
—
један
кафа
,
Тома
!
викнути
Маша
,
не
мицати
се
с
мјесто
,
па
додати
:
један
кафа
,
али
добар
,
чути
!
А
ви
уморан
,
господин
?
путовати
из
далек
?
у
исти
мах
промолити
се
кроз
прозор
сушти
Машин
глава
,
али
млад
готово
за
двадесет
година
,
па
јесам
одмах
нестати
.
бакоња
се
зачети
осмијак
,
али
он
он
савладати
.
Очи
пак
не
моћи
савладати
,
но
он
се
смијати
на
сав
мах
,
те
она
упријети
на
Машино
лице
,
а
од
Бакоњинијех
дивнијех
очи
и
она
се
у
тињи
час
преобразити
,
—
постати
млад
.
—
ја
не
знати
ди
јесам
ви
видити
,
почети
Маша
,
заборавити
први
питање
,
и
сједати
до
он
,
—
али
јесам
ви
нигди
видити
!
...
ви
овуда
јесам
пролазити
?
бакоња
замахати
глава
и
хтјети
да
начинити
замишљен
лице
,
али
он
очи
отићи
ка
каменијем
стуба
,
низ
који
силазити
дјевојка
.
на
она
бити
плав
,
набран
сукња
и
свилен
опрегљача
.
Гуњић
јесам
имати
,
те
како
јесам
плести
виђати
она
се
бијел
мишица
у
широкијем
рукав
од
кошуља
,
а
и
врат
од
коријен
бити
го
.
па
нога
имати
црвен
чарапа
у
отворен
мества
.
права
јесам
рећи
поп
:
таки
јесам
морати
бити
Маша
дјевојка
.
сав
јесам
тај
бакоња
једнијем
поглед
видити
,
зато
одговорити
Маша
одмах
.
--
не
,
ја
јесам
овди
никад
бија
.
па
отићи
да
њешто
мрднути
око
коњ
.
кад
се
повратити
,
Маша
већ
не
бити
.
послије
њеколико
минута
,
ето
тај
из
крчма
дјевојка
,
носити
на
послужавник
вод
и
кафа
.
бакоња
подићи
трнак
кад
јесам
са
свити
из
близ
видјети
,
а
и
она
ушепртљити
.
обојити
канда
се
силно
зачудити
кад
се
погледати
,
па
се
обојити
постидјети
.
—
Заповидајте
!
једва
рећи
она
и
поћи
натраг
.
—
фала
!
једва
изговорити
он
.
испити
врео
кафа
,
оставити
бановац
,
па
,
као
да
он
ко
тјерати
,
одвезати
коњ
,
узјахати
и
одлетјети
.
бакоња
јесам
срце
жестоко
играти
,
те
кад
сврнути
с
цеста
,
одјахати
и
легати
крај
пут
,
налактити
се
.
не
само
што
нестати
онај
веселост
,
који
он
бити
обузети
уз
поп
,
него
она
замијенити
њеко
осјећање
који
не
бити
горчина
,
али
се
она
примицати
.
и
у
један
мах
учинити
он
се
ништав
сав
план
о
будућност
,
који
јесам
он
дотле
загријевати
,
и
немио
он
постати
манастир
.
он
јесам
размишљати
,
него
осјећати
.
сунце
већ
бити
нагло
ка
запад
,
кад
се
бакоња
тргнути
.
он
похитати
.
сад
,
за
накнада
,
машта
он
почети
ткати
златан
сан
,
али
кад
се
примакнути
к
воз
,
опет
он
обузети
голем
туг
.
Бељан
и
говедар
довести
сплату
.
оба
бити
гологлав
.
—
Шта
тај
значити
?
питати
она
,
мрднути
глава
на
више
.
—
саранити
јесам
Дундака
,
рећи
Вељан
тужно
.
—
Шта
?
дрекнути
бакоња
.
Умра
Дундак
!
и
већ
јесам
саранити
!
Шта
јесам
тај
бити
?
—
А
јето
видија
јесам
он
јуче
какав
јесам
бија
.
прогутати
јесам
пушчани
зрно
,
па
се
спетљати
у
цривима
,
јесам
моћи
изаћи
.
Издануја
јесам
синоћке
посао
здрав
Марија
,
а
данаске
,
послин
подне
,
закопати
он
.
—
ма
какав
зрно
?
Зашта
јесам
гутати
зрно
?
—
да
прочистити
црива
,
—
објаснити
он
говедар
.
Несритник
,
мислија
јесам
да
јесам
јоште
млад
,
да
моћи
тај
поднити
,
па
јесам
заглавија
.
А
,
вирити
ја
,
тај
јесам
добар
начин
за
млад
,
јак
људи
.
кад
прождерати
зрно
,
послин
николико
вримена
,
ћутети
се
ласан
ка
перо
!
...
бакоња
се
прекрсти
од
чудо
и
отићи
у
манастир
,
предати
коњ
Шкељу
који
он
казати
како
јесам
стриц
страшно
поразити
ненадан
смрт
Дундакова
.
бакоња
затећи
Брн
у
наслоњача
;
оборити
глава
и
ухватити
се
за
трбух
.
кад
дигнути
глава
и
углед
синовчев
лице
,
Брн
дрекнути
и
у
мал
’
се
не
обесвијести
.
па
онда
почети
шапатом
:
—
ти
јесам
одма
видија
на
ја
да
...
.
ти
јесам
се
сад
припасти
кад
јесам
ја
видија
,
јесам
ли
?
Питајући
тај
,
Брн
као
да
ишчекивати
свој
пресуда
,
тако
јесам
гледати
бакоња
,
а
он
,
сустати
тјелесни
и
душеван
,
не
знати
шта
рећи
,
но
покрити
лице
рука
,
па
отрчати
ка
гвардијан
и
Срдару
,
преклињати
она
да
отићи
,
да
разговор
стриц
.
обојица
јесам
сједјети
до
поноћ
код
Брн
,
који
јесам
,
на
мах
,
пребирати
бројаница
и
молити
се
,
те
онда
разговарати
се
.
кад
хтјети
поћи
,
пробудити
бакоња
,
који
бити
заспати
обући
на
диван
у
предњи
соба
.
сад
он
узити
да
он
читати
житије
,
докле
он
јесам
успавати
.
све
што
бити
бакоња
доживити
за
тај
два
дан
,
бити
он
залиха
за
четири
мјесец
мртвило
,
који
за
тијем
настати
.
стриц
јесам
бивати
сваки
дан
горе
,
те
се
мало
и
одмицати
од
он
,
а
и
колико
јесам
моћи
да
разбити
брига
,
јесам
тражити
,
и
постати
мучаљив
.
сав
јесам
се
чудити
шта
јесам
бакоња
.
Срдар
јесам
залуду
тражити
свакијем
начин
да
он
разговорити
.
мало
он
јесам
дирнути
:
и
што
се
„
мали
“
удати
,
и
што
јесам
вртиреп
опет
отићи
на
парохија
,
и
што
се
Мачак
уклонити
,
и
што
се
бујас
обући
,
тај
јесам
и
он
близу
рок
за
тај
.
у
тај
јесам
вријеме
и
ћаћа
једном
доходити
и
чудно
се
што
он
„
дите
“
по
нов
копнити
и
корити
он
и
„
наговишћава
ники
ствар
о
који
бити
се
дати
говорити
“
,
али
и
тај
слабо
помоћи
.
Фра-Брну
удар
капљати
лице
трећи
дан
Божић
.
однети
он
сав
лијеви
страна
,
али
остати
при
свијест
.
љекар
,
по
обичај
,
пророковати
да
моћи
умријети
на
скоро
а
,
моћи
бити
,
и
касније
.
гвардијан
рећи
бакоња
да
се
одмах
наредити
за
пут
.
Шаља
он
у
град
да
се
зађаконити
.
Хоће
да
тај
бити
још
за
живот
Брнин
.
бакоња
хтети
пратити
Срдар
.
бакоња
замолити
да
он
најприје
пустити
кућа
за
један
дан
,
да
,
пријести
него
се
„
обући
“
,
узети
благослов
од
родитељ
,
као
што
јесам
обичај
.
гвардијан
он
тај
допустити
.
бакоња
уранити
и
отићи
противан
правац
,
те
око
осам
час
стигнути
на
Велика
Оштарију
.
Већ
се
због
време
јесам
моћи
сједјети
под
орах
,
а
крчма
бити
пун
сељак
,
као
’
но
ти
око
Божић
.
Маша
њешто
срачунавати
креда
на
тезга
,
а
син
она
Тома
послуживати
људи
.
он
бакоња
сад
први
пут
видјети
из
ближе
,
и
,
по
лице
,
познати
да
јесам
глуп
.
кад
Маша
опазити
бакоња
пред
врата
,
истрчати
смијући
се
и
ухватити
он
за
рука
.
—
А
тај
ли
јесам
?
А
доша
јесам
?
А
зашта
ја
се
јесам
казати
онај
пут
,
и
зашта
онако
побиже
?
Мислија
јесам
да
хтети
Маша
дознати
?
о
,
липото
мој
,
како
јесам
стидљив
?
Чекај
да
тај
тетак
пољубити
(
цјеливати
забленут
бакоња
)
.
и
ти
хтети
се
,
тако
лип
и
шестан
,
зафратрити
?
Тешто
,
најпосли
,
тобоже
хтети
ти
фалити
невиста
!
сав
хтети
се
за
ти
мамити
кад
бити
на
парокија
.
—
А
бегенисати
наш
дијак
?
рећи
један
напит
прековођанин
,
који
у
тај
мах
изаћи
,
тај
бити
чути
њезин
пошљедњи
ријеч
.
—
да
јесам
млад
,
дати
бити
за
он
три
царев
град
,
што
се
у
писма
казати
,
велим
Маша
.
А
наћи
хтети
он
примати
себе
!
ајдемо
горети
,
у
камара
,
додати
поћи
ка
стуба
.
сав
ја
знати
о
ти
,
Ива
.
ја
често
о
тебика
разговарати
.
Чућеш
само
шта
мој
Цвита
о
ти
знати
...
А
,
збиља
,
ди
јесам
поша
?
Чуле
јесам
од
слуга
да
јесам
фра-Брни
са
сав
лош
,
да
јесам
при
скончање
?
...
бакоња
јесам
моћи
доћи
к
себе
.
у
силан
врева
мисао
и
осјећање
који
изазвати
тај
дочек
,
у
сред
лом
који
се
у
он
учинити
,
хтети
најзад
да
превладати
његов
мушки
понос
,
јер
он
се
учинити
и
сувише
смијешан
да
се
чинити
стидљив
и
дјетињаст
према
таки
жена
;
али
кад
Маша
тако
немарно
и
као
узгред
запитати
за
„
скончање
“
човјек
,
ко
,
ако
ништа
друго
,
морити
сажаљавати
,
бакоња
се
згадити
,
он
се
намрштити
и
доћи
он
да
јесам
заспати
грдња
,
па
да
побјегне
.
него
Маша
,
не
сачекати
одговор
,
отићи
у
други
соб
.
он
чути
шаптање
и
врдање
,
као
да
отварати
ковчег
.
бакоња
опет
владати
себе
,
тај
јесам
дочекати
развући
усна
и
начинити
ђаволаст
поглед
.
—
дакле
тако
,
ти
све
знати
о
ја
?
Шта
јесам
тај
све
?
де
,
погодити
зашта
јесам
побига
онај
пут
и
шта
хтети
сад
да
с
ти
говорити
?
—
ајд
,
ђаволити
!
рећи
она
повлачити
очи
и
ударити
он
прст
по
лице
...
ето
мали
!
Оћеш
ли
да
ти
донети
кафа
?
и
изаћи
.
Цвита
ући
и
збуњено
назвати
:
„
валити
Исус
!
“
Бијаше
опет
у
свечан
рухо
као
и
пријести
,
осим
што
јесам
обући
плетен
вунен
гуњић
.
бакоња
на
мах
оставити
поуздање
,
отворити
прозор
,
затворити
он
,
отићи
до
врата
,
вратити
се
,
тражити
њешто
око
себе
.
дјевојка
нахерити
лијеп
глава
и
пратити
очи
његов
покрет
.
—
Шта
јесам
изгубити
?
запитати
она
најпослије
.
—
Изгубија
?
рећи
бакоња
дисати
испрекидано
.
јесам
ништа
изгубија
.
јесам
имати
шта
да
изгубити
.
Баш
јесам
ништа
изгубија
.
—
Па
сидите
!
понудити
он
Цвита
и
синути
она
сав
зуб
и
утонути
она
два
јамица
на
обрашчић
.
бакоња
спопасти
вртоглавица
,
срце
он
јесам
помамно
играти
.
он
зажмурити
и
засмијати
се
,
па
лагано
,
лагано
пружити
оба
рука
,
а
кад
осјетити
њен
мека
и
топле
у
свој
,
он
она
привући
,
те
она
се
у
тренутак
шљубити
груда
и
уста
...
послије
полак
час
,
кад
Маша
донети
кафа
,
затећи
сам
бакоња
,
тужан
.
они
се
једно
други
добро
загледати
у
очи
.
Машин
очи
говорити
:
„
луд
дите
!
тај
јесам
се
на
први
поглед
у
Цвита
смртно
заљубија
,
ти
јесам
се
све
,
до
сад
отимати
,
ти
јесам
јутрос
доша
,
да
ја
казати
,
да
јесам
готов
изаћи
из
манастир
,
ако
ти
јесам
дати
за
жена
!
(
и
она
јесам
о
тај
бунцати
!
)
ти
бити
тај
учинија
,
али
бити
се
покајати
посао
николик
мисеци
.
не
знати
ти
како
јесам
тешко
живити
!
А
шта
хтети
фалити
ако
ти
она
липа
удати
,
ка
што
јесам
и
ја
чинити
,
ка
што
сав
чинити
?
де
,
не
лудовати
,
него
ајде
стар
,
утрвен
пут
,
а
ја
хтети
Цвита
за
тај
спремити
,
колико
јесам
спреман
!
“
Бакоњине
очи
говорити
:
„
Страшна
жена
,
ја
јесам
у
Цвита
тако
заљубити
,
да
не
бити
на
тај
пристати
,
кад
она
не
бити
бити
твој
дите
,
кад
не
бити
знати
да
јесам
она
на
тај
спреман
и
да
,
ако
хтети
ја
,
хтети
други
!
неки
враг
носити
!
ја
не
моћи
бити
добар
од
други
!
“
-
пити
кафа
,
липото
мој
!
рећи
Маша
,
наслонити
он
рука
на
рам
.
Шта
јесам
тако
забринути
?
Жа
ти
јесам
стриц
!
е
,
па
фала
бог
,
умрићемо
сав
,
ко
пријести
,
ко
посао
.
—
тако
јесам
!
потврд
бакоња
уздахнути
.
А
ја
морати
да
иђем
кућа
,
па
хтети
сутра
јопет
овуда
.
овај
јесам
послидњи
дан
да
јесам
у
овај
одигнути
.
сутра
хтети
се
обући
,
па
иђем
у
град
.
Маша
пљеснути
рука
и
зовнути
Цвита
,
али
се
предомислити
и
зашаптати
:
„
моћи
ништа
говорити
,
да
видити
како
хтети
се
зачудити
сутра
.
“
—
е
,
баш
хтети
да
она
казати
,
велим
бакоња
,
окренути
се
ка
блијед
Цвита
,
који
ући
.
дакле
,
сутра
хтети
бити
у
мантија
!
е
,
с
бог
!
бакоња
немилостиво
тјерати
коњ
.
кад
он
већ
морати
пустити
да
одахнути
,
онда
јаче
осјетити
комешање
у
себе
.
бити
јесам
веома
незадовољан
са
себе
.
Осјећао
јесам
да
јесам
заиста
њешто
„
изгубија
“
,
њешто
драгоцјен
,
што
се
већ
никад
хтети
наћи
;
осјећати
јесам
да
никада
више
хтети
ни
дати
,
ни
примити
онаки
пољубац
.
залуду
се
правдати
да
,
кад
бити
иначе
учинити
,
да
бити
онда
увриједити
стриц
,
који
бити
се
са
свијет
раставити
клети
он
,
а
тако
бити
он
клети
и
родитељ
;
залуду
јесам
и
јесам
себе
напомињати
,
да
и
остати
тако
чинити
.
опет
погнати
коњ
у
сав
трк
,
—
и
сав
тако
на
измјена
,
тај
стигнути
у
Зврљево
око
подне
.
Кушмељ
шта
разабрати
о
шта
се
радити
,
намислити
да
и
он
ићи
у
град
.
бакоња
се
опирати
,
наводити
за
разлог
,
да
отац
нем
коњ
,
који
бити
се
моћи
испоредити
са
Теткинијем
и
Срдаревијем
,
али
њекако
и
Осињача
бити
уз
муж
.
бакоња
морати
попустити
,
те
се
договорити
,
да
ћаћа
добро
уранити
и
да
она
чекати
на
велик
Оштарији
.
па
онда
настати
дирљив
призор
.
кнез
дозвати
братственик
који
се
наврсташе
око
огњиште
,
Осињача
пружити
врећа
на
који
клечати
бакоња
,
па
она
започети
кроз
суза
:
„
да
јесам
прост
и
благословен
,
липа
мој
синак
,
да
срићан
бити
у
свет
ред
,
да
свој
мајчица
и
мртав
душа
олакшати
“
...
даље
јесам
моћи
од
плач
,
ну
он
одрезати
бич
кос
,
који
ижљубити
и
однети
да
спрема
.
кнез
тада
преузети
:
„
Ива
,
дите
мој
,
бог
ти
да
“
...
али
и
он
загушити
суза
.
тада
сав
Јерковић
зачаврљати
љубити
се
с
он
.
кнез
она
почастити
пиће
.
Чагљина
почети
здравица
:
„
Данас
јесам
наш
говорење
.
Кућа
Јерковић
родити
дитића
,
који
јесам
јуста
од
дитињства
окренут
на
Јерусалим
“
...
.
бакоња
он
рећи
да
не
заборавити
на
који
јесам
рикати
,
па
се
поздрав
са
сав
и
отићи
.
сутра
дан
обући
бакоња
мантија
(
поклон
теткин
)
,
и
узети
благослов
од
стриц
поћи
са
Срдарем
у
град
.
Кушмеља
затећи
у
разговор
са
Маша
и
Тома
у
крчма
.
Цвита
јесам
бити
на
прозор
.
Маша
пљескати
рука
,
клети
се
да
јесам
видјети
млад
фратар
,
који
бити
мантија
тако
доликовати
као
бакоња
.
Цвита
саћи
,
да
пољубити
Срдара
у
рука
.
бакоња
гледати
на
страна
.
Срдар
се
зачудити
колико
јесам
Цвита
одрасти
и
како
се
„
расцвитала
“
за
три
или
четири
година
од
кад
јесам
бити
у
Оштарији
.
и
по
његов
шалити
с
Маша
видјети
се
да
јесам
стар
знанац
.
најзад
се
она
тројица
кренути
у
град
...
—
требати
бити
читав
књига
да
се
описати
сав
што
јесам
бакоња
видити
путујући
читав
дан
до
мора
:
њихов
разговор
на
пут
,
први
утисак
град
на
он
,
пријати
код
бискуп
,
миса
у
саборни
црква
,
гдје
јесам
служити
сам
бискуп
,
и
обред
ђаконство
.
сав
јесам
тај
пренијети
бакоња
у
други
свијет
,
и
он
јесам
мислити
да
се
већ
ништа
не
бити
моћи
десити
,
што
бити
он
још
потрести
,
толико
јесам
заситити
бити
промјена
и
изненађење
.
кад
послије
ручак
отићи
да
захвалити
бискуп
и
да
се
опростити
,
бискуп
он
рећи
:
„
остати
,
синак
,
још
сутра
и
доћи
на
миса
!
“
Шта
тај
моћи
бити
?
Срдар
нагађати
да
бити
она
бискуп
моћи
звати
на
ручак
.
кнез
се
клети
да
бити
он
тај
милије
бити
,
него
да
он
поклонити
полак
Зврљева
.
бакоња
јесам
тај
вјеровати
,
али
не
моћи
разумјети
што
он
устављати
а
знати
да
јесам
у
хитња
доћи
.
али
какав
бити
његов
изненађење
кад
он
сутра
дан
у
црква
рећи
,
да
хтети
он
тај
јутро
бискуп
зафратрити
—
са
свити
зафратрити
.
он
и
Срдар
згледати
се
.
Кушмељ
пасти
ничке
на
стуб
пред
једнијем
побочан
олтар
,
па
остати
све
тако
докле
не
забрујати
оргуље
.
тада
дигнути
глава
и
видјети
бакоња
у
сав
златоткан
оправа
гдје
клечати
пред
бискуп
,
опкољен
чета
свећеник
...
.
бакоња
се
прометнути
у
фра-Брну
!
један
дан
ђакон
,
други
фратар
!
јесам
ли
тај
још
ко
видити
.
тај
јесам
бити
изненађење
фра-Теткино
,
који
тај
израдити
код
бискуп
,
свој
школски
друга
!
бакоња
се
чинити
да
снивати
.
и
цијелијем
пут
у
повратак
,
као
год
што
се
Срдар
и
Кушмељ
не
тријезнити
,
но
придавати
у
сваки
крчма
,
тако
се
и
бакоња
не
моћи
освијестити
и
увјерити
да
јесам
више
Ива
но
фра-Брне
,
баш
„
фра
“
као
што
он
ето
звати
ћаћа
и
Срдар
.
кнез
јесам
налазити
изговор
да
устављати
сваки
путник
и
да
он
казивати
како
јесам
„
онај
млад
,
липа
редовник
његов
син
,
који
јесам
сада
име
вра-Брне
!
двајест
пета
„
вра
“
у
мој
род
,
болан
!
“
нов
фра-Брне
јесам
ни
по
што
хтјети
да
се
свртати
код
Велика
Оштарије
,
но
да
се
заомине
.
стидити
се
да
он
Цвита
видити
пробријане
глава
.
и
тако
стигнути
у
манастир
четврти
дан
у
мрак
.
млад
фра-Брне
отићи
прво
ка
стриц
,
тај
клечати
и
исплакати
се
крај
постеља
,
па
отићи
ка
фра-Думи
,
па
Дувал
и
Блитвару
.
бујас
се
пољубити
с
он
кисео
лице
.
Балеган
јесам
плакати
и
расторокао
се
у
бескрајност
.
Бутре
јесам
једнако
око
он
скакутати
и
љубити
он
рука
...
.
стриц
поклонити
бакоња
стотину
талијера
.
он
даривати
млад
,
па
се
кренути
с
отац
у
Зврљево
,
гдје
јесам
одслужити
први
миса
.
пировање
јесам
трајати
три
пун
дан
и
свршити
се
тијем
,
да
јесам
се
Кркотић
и
Рорићи
потући
.
бакоња
поклонити
отац
и
мати
половина
од
онај
што
он
претећи
,
пак
се
вратити
у
манастир
...
.
стар
фра-Брне
живити
јесам
јошт
шест
мјесец
,
увијек
при
свијест
,
увијек
страховати
од
смрт
.
најзад
она
подлегати
.
млад
фра-Брне
дворити
јесам
стриц
синовски
њежност
,
али
,
у
исти
вријеме
,
сваки
други
јутро
одјахати
бити
зором
на
Велика
Оштарију
,
тај
већ
не
бити
тајна
ни
врабац
,
какав
јесам
он
сила
подлегати
.
XИИ
.
ФРА-ЈЕРКОВИЋ
XXВ
.
протећи
јесам
година
дан
од
смрт
фра-Брне
Наћвара
.
бакоња
фра-Брне
стигнути
јесам
на
свој
парохија
у
К
.
да
замијенити
фра-Пињату
Ћук
.
три
дан
млад
фра-Брне
бити
као
гост
у
парохиски
дом
.
његов
лијеп
зеленко
гристи
јесам
у
нуглу
коњушке
,
а
његов
сејиз
(
један
момак
Кркотић
)
либити
се
уз
стар
слуга
Пињатина
.
Фра-Брне
јесам
имати
по
ви
дан
службен
посао
,
писати
инвентар
црквен
и
парохиски
ствар
.
Пакосни
Пињата
навлаш
јесам
одуговлачити
и
цјепидлачити
,
али
фра-Брне
не
изгубити
стрпљење
,
но
јесам
све
,
чак
и
увредљив
ријеч
примати
са
осмијех
.
Виђенији
сељак
долазити
одвојено
и
у
гомила
да
се
познати
са
нов
парох
.
његов
слава
бити
он
давно
претећи
.
знати
се
,
да
јесам
млад
као
капља
,
лијеп
као
уписан
,
бињаџија
као
какав
бег
,
снажан
као
рслан
,
срчан
као
хајдук
,
уз
тај
и
богат
и
огранак
један
стар
свет
лоз
.
да
се
сав
тај
особина
налазити
при
један
човјек
,
тај
јесам
тешко
бити
вјеровати
,
али
и
онај
који
бити
на
први
поглед
видљив
заносити
његов
парохијан
.
Фра-Брне
јесам
пријатељски
сусретати
свакоји
и
сваки
начин
настојати
да
они
одмах
осјетити
разлика
између
он
и
сух
фра-Пињате
.
и
сељак
одлазити
задовољан
.
једино
млад
људи
вртити
глава
,
јер
по
сам
чувење
помамити
се
,
болан
,
„
женски
уво
“
,
гдје
она
доћи
фратар
,
какав
немати
Далмација
!
А
шта
хтети
бити
кад
он
видити
из
близ
и
кад
он
чути
како
пјевати
!
јер
,
збиља
,
казати
и
да
пјевати
дивно
...
најзад
фра-Пињата
очист
стопа
.
Фра-Брне
наредити
,
да
се
окречити
свијех
пет
соб
,
па
на
горњи
спрат
распоред
сав
лијепити
нов
намјештај
,
који
бити
купити
у
варошица
.
одмах
при
улазак
,
гдје
јесам
дотле
бити
соб
слугин
,
бити
од
сад
„
канцеларија
“
да
сељак
не
бити
шврљати
по
кућа
тражити
„
вратра
.
“
А
да
бити
се
тај
озбиљан
препријечити
,
фра-Брне
дати
направити
решетка
пред
стуба
.
осим
тај
стати
уређивати
двориште
и
врт
,
који
бити
прилично
запустити
.
сав
јесам
тај
заузети
три
,
четири
дан
.
по
село
се
пратити
сваки
његов
покрет
и
разносити
сваки
његов
ријеч
.
он
јесам
сваки
јутро
„
диванити
“
мали
миса
,
али
како
бити
вријеме
велик
пољски
рад
—
окопавање
кукуруз
—
јесам
ники
долазити
ни
у
црква
ни
иначе
к
он
.
најпослије
огранути
и
недјеља
.
све
,
и
стар
и
млад
,
спремати
се
црква
.
људи
јесам
се
бријати
,
жена
јесам
вјетрити
зубун
и
опрегаче
,
узајимао
се
сапун
по
кућа
,
натакати
се
вишци
ракија
,
бураче
вино
,
тргати
се
шипак
са
таван
,
брбале
се
дуња
по
дно
ковчег
,
здруживати
се
стока
,
како
хтети
и
више
чобан
моћи
на
богомоља
.
Већ
чим
сунце
грана
,
уз
брујање
звоно
,
покренути
се
сав
шарен
народ
,
тај
загушити
црква
и
притиснути
простран
гробље
око
она
.
старац
сјеђаху
пред
фратров
двориште
.
Кркота
,
у
нов
хаљина
,
држати
рука
на
крста
и
звиждукати
,
шетукаше
по
двориште
,
као
војник
на
стража
.
кад
се
кнез
упутити
у
кућа
,
Кркота
дигнути
глава
и
замахати
она
,
—
само
толико
.
дуго
се
чекати
и
гледати
пут
отворенијех
прозор
,
на
који
лепршати
китњаст
завјесити
,
предмет
велик
испитивање
и
нагађање
женски
„
уво
“
.
стар
црквењак
,
који
јесам
служити
осамнаесторица
парох
(
јер
се
у
К
.
често
мијењати
)
,
сјеђаше
пред
црква
оборен
глава
.
Можда
јесам
промишљати
о
свити
прошлијем
свечаност
,
при
први
миса
нов
парох
,
јер
од
једном
дигнути
глава
и
рећи
:
„
е
,
овај
јесам
никад
бити
!
“
па
отићи
у
парохиски
кућа
,
не
освртати
се
на
Кркотину
забрана
.
али
се
на
врата
срести
са
фра-Брном
,
тај
устукнути
.
сав
народ
поустајати
.
сав
они
који
дотле
не
видјети
фра-Брну
зинути
од
чудо
.
А
он
достојанствен
и
лак
,
штитити
бијел
марама
глава
од
сунце
,
проћи
између
старац
и
ући
у
гробље
.
сав
се
скркнути
око
он
.
за
два
минута
оба
он
рука
и
коноп
бити
влажан
од
цјелив
.
једва
се
ослободити
те
ући
у
сакристија
да
се
обући
.
за
тијем
,
више
од
два
час
,
плијенити
јесам
милина
срећан
пастир
свој
нов
паства
.
од
тренутак
,
кад
свој
звонак
глас
први
запојати
,
до
тренутак
,
кад
,
послије
миса
,
на
крај
свој
поздравни
бесједа
не
рећи
„
амен
“
,
ники
не
скинути
очи
с
он
.
Пошто
изаћи
,
црквењак
и
Кркота
изнијети
ракија
из
кућа
,
да
частити
народ
,
а
примљен
уздарје
стављати
пред
Брн
,
који
већина
тај
подијелити
међу
дјеца
.
онда
се
ухватити
кола
,
а
старац
се
с
парох
склонити
у
врт
,
гдје
он
узети
на
испит
,
онако
,
сељачки
лукавост
.
бакоња
се
добро
сјећати
Срдаревих
поука
,
тај
њеке
примијенити
.
Шта
он
сав
јесам
питати
!
?
један
јесам
тражити
лијек
њекој
болест
,
други
јесам
искати
савјет
због
њеке
парница
,
трећи
јесам
из
далек
наводити
да
он
требати
новац
а
да
не
бити
жалити
дати
добар
залог
итд
.
бакоња
стати
са
свити
по
танак
,
управ
досадно
по
танко
,
испитивати
онај
први
о
његов
болест
,
па
онда
засути
савјет
о
лијечење
,
који
јесам
опет
толико
трајати
;
тако
исто
поступати
и
са
питање
о
парница
,
а
учинити
се
не
чути
или
да
јесам
разумјети
наговјештати
онај
трећи
.
тако
он
јесам
вазда
Срдарина
свјетовати
:
„
говорити
у
бескрај
о
онај
што
ни
мало
не
засијецати
у
твој
интерес
,
а
чим
се
сељак
дотакнути
ствар
,
који
бити
ти
моћи
донијети
зановијет
,
направити
се
нејасан
па
,
ако
хтети
,
и
недотупаван
.
“
пред
подне
се
народ
разићи
.
људи
однијети
мишљење
да
јесам
паметан
,
жена
да
јесам
скроман
и
милостив
према
дјеца
.
Још
се
изнити
читав
прича
,
како
кућа
држати
чисто
и
господски
,
али
да
се
хранити
са
сав
просто
,
пошто
он
један
његов
рођак
готов
.
Још
се
видити
да
јесам
у
душа
поносит
,
кад
он
и
други
казати
да
он
јесам
Кркота
рођак
.
послије
подне
бакоња
пројахати
кроза
село
,
те
се
пред
сваки
двориште
уставити
и
поразговарати
,
не
гледати
у
очи
млад
женски
,
и
ако
јесам
он
њихан
очи
пила
.
тај
јесам
вечерати
ипак
одјекнути
због
он
доста
ударац
по
невјеста
—
па
и
ако
под
са
сав
другијем
изговор
...
тако
јесам
трајати
за
њеколико
недјеља
,
докле
се
народ
не
утврдити
у
мишљење
,
да
јесам
фратар
са
сав
друкчији
,
него
што
бити
се
моћи
мислити
видити
он
онако
млад
и
бујан
!
један
раднога
дан
у
вече
доћи
из
варошица
(
не
оне
,
који
јесам
припадати
Зврљево
,
него
оне
,
који
јесам
припадати
село
К
.
)
један
дебељко
лацманин
и
с
он
један
факин
носити
велик
котарица
.
факин
одмах
отићи
а
дебељко
остати
.
тај
јесам
бити
кувар
,
који
јесам
дуго
време
служити
код
њекога
имућан
самац
.
сутра
дан
пред
подне
стигнути
:
поп
Или
,
Срдар
и
Тома
,
Машин
син
,
са
Велика
Оштарије
.
бакоња
она
се
надати
,
јер
јесам
сваки
тренутак
излазити
из
кућа
и
изгледати
.
бакоња
јесам
одржати
ријеч
задан
поп
Илија
,
јер
,
пријести
но
што
добити
парохија
,
бити
он
јесам
гост
два
дан
.
поп
Или
бити
удовац
без
дјеца
,
а
на
глас
бити
његов
дочекљивост
.
сад
се
бакоња
образ
тицати
,
да
он
се
тако
одужити
,
да
се
и
тај
разглас
,
па
макар
његов
парохијан
промијенити
мишљење
о
он
;
а
већ
не
требати
казивати
како
јесам
својски
желити
Срдара
,
и
због
шта
он
јесам
добро
доћи
и
Тома
.
Четири
дан
непрекидно
трајати
гозба
.
Домаћин
и
Срдар
очатили
бити
миса
,
па
бити
тек
тада
будити
поп-Илију
.
онда
бити
сав
у
шетња
на
коњ
.
кувар
се
управ
ачио
свој
вјештина
,
тај
јесам
сваки
оброк
задивљавати
поп
Или
,
који
јесам
моћи
судити
о
тијем
работа
.
он
и
Срдар
особито
се
издовољити
морски
риба
,
који
бити
жељан
,
и
за
који
се
тако
слатко
пити
.
послије
ручак
„
спавнули
“
бити
сав
,
па
бити
се
опет
шетати
до
вечера
,
који
се
доцкан
почињати
...
поп
Или
и
Тома
отићи
,
али
Срдар
остати
.
сутра
дан
отићи
и
бакоња
тобож
да
походити
родбина
,
како
рећи
главар
,
а
замијенити
он
Срдар
у
парохиски
дужност
.
на
велик
Оштарији
остати
два
дан
,
па
отићи
у
Зврљево
опет
на
два
дан
јер
се
галицати
удавати
.
у
повратак
јесам
опет
имати
посао
на
велик
Оштарији
за
један
дан
,
па
се
вратити
у
свој
парохија
,
и
с
мјесто
се
увјерити
,
да
јесам
Срдар
већ
омилети
међу
сељак
,
јер
он
затећи
с
велик
гомила
у
гробље
гдје
пити
...
протећи
јесам
већ
мјесец
дан
од
кад
Срдар
гостовати
и
бакоња
одлазити
сваки
недјеља
за
један
дан
.
до
дух
,
зуцкати
се
о
тај
,
али
ники
јесам
криво
бити
,
што
се
млад
фратар
бакочи
изван
село
...
у
почетак
берба
Срдар
се
вратити
у
манастир
,
а
почети
долазити
поход
из
Зврљева
.
најприје
доћи
Кушмељ
,
Шкембо
и
стар
Кркота
,
тај
зачамати
.
Кушмељ
и
Кркота
шврљати
цијел
дан
по
виноград
,
упознавати
се
са
људи
.
кнез
јесам
свуда
лијепо
примати
бити
,
тај
се
свак
чудити
његов
необичан
снага
,
кад
бити
као
из
шал
дизати
бадањ
са
кљука
.
А
Кркота
заглушивати
свако
причати
о
разним
особина
Јерковићев
сој
.
он
јесам
увјеравати
да
никад
не
бити
њихов
одиве
вјештица
,
тај
се
женица
увијек
грабити
око
она
.
обојица
пак
од
лупеж
стриц
Јурете
направити
њекога
знатан
јунак
,
који
јесам
бити
страшити
ркаћима
...
послије
она
доћи
:
Осињача
,
крив
,
Чмањак
и
стриц
Чагљина
.
како
Осињачина
намјера
бити
да
оженити
Чмањка
,
тај
она
и
крив
стати
врло
вјешто
сијати
ријеч
о
тај
,
а
како
се
Чагљина
досјетити
тај
,
а
бити
он
потреба
од
њеких
двадесет
и
пет
талијера
,
тај
он
проглуши
село
причати
о
честитост
Кушмеља
и
Осињаче
,
и
њихов
велик
имање
.
најзад
,
на
велик
чудо
Бакоњино
један
вече
„
изути
се
“
пред
он
.
тај
јесам
Чагљина
,
разумјети
се
,
исказати
у
један
здравица
,
у
који
привући
пажња
дујову
овај
изрека
:
„
А
да
велик
богољубнос
твој
свеже
мало
и
далеко
Зврљево
са
овај
богат
и
племенит
село
,
тај
јесам
по
срида
наш
дите
Јовица
,
који
твој
богољубнос
моћи
усрићити
“
...
—
Шта
јесам
тај
,
запитати
бакоња
намрштити
...
казивати
чисто
и
јасно
како
тај
да
разумим
.
Чмањак
побјеже
.
—
Бор
ја
,
ствар
јесам
на
полак
готов
.
не
триба
ништа
,
но
да
ти
рећи
рич
,
почети
мати
.
ти
знати
да
ја
триба
заминица
,
да
...
—
знати
,
знати
,
прекинути
јесам
нестрпљиво
син
,
него
с
ко
јесам
ви
тај
уговорити
,
на
који
јесам
око
бацил
?
—
Па
на
ники
Вицо
Јеретину
...
.
—
Вицо
!
узвикнути
фратар
у
чудо
,
јер
она
бити
удовица
,
стар
од
Јовица
најмање
десет
година
,
а
тако
крупан
,
да
бити
он
,
што
но
казати
—
моћи
за
пас
задјенут
.
он
одмах
разумјети
шта
она
јесам
навести
на
тај
избор
.
Вицо
јесам
бити
имућан
удовица
без
дјеца
.
—
јесам
ли
ви
при
себе
?
рећи
он
.
ди
јесам
она
за
бедуастог
Јовица
!
осим
тај
,
ди
ли
јесам
она
за
наш
село
и
за
наш
кућа
!
она
јесам
навикнути
живити
у
равница
,
па
,
борме
,
и
у
сваки
изобиље
.
—
Лака
јесам
за
сав
тај
,
ако
ти
само
хтети
,
умијешати
крив
.
—
А
шта
ту
„
крупан
“
,
„
богат
“
,
„
стар
“
и
шта
ти
ја
знати
,
велим
Чагљина
.
Главна
јесам
ствар
:
част
.
она
јесам
мудар
жена
,
колико
јесам
ја
познати
,
и
она
што
највише
жети
,
тај
јесам
да
се
назвати
снаја
један
вра-Брне
Јерковић
.
дуго
јесам
о
тај
распредати
,
и
најзад
бакоња
не
моћи
друкчије
него
пристати
,
а
Чагљина
сутра
дан
предати
злато
и
смести
Вицо
и
званица
један
здравица
,
какав
никад
пријести
јесам
смислити
.
Трећу
најезда
сачињавати
:
галица
,
муж
она
,
Рора
,
Кљако
,
и
Цонтрона
.
ти
доћи
испред
Божић
.
бакоња
се
веома
бојати
,
да
Кљако
и
Рора
јесам
доћи
да
разгледати
земљиште
,
како
бити
она
послије
лакше
бити
„
приваћати
“
тај
јесам
кувар
и
Кркота
имати
наредба
,
да
она
никако
не
допустити
да
се
тријезнити
.
тај
јесам
бити
једини
начин
,
да
се
парох
обезбиједити
.
Цонтрону
пак
јесам
моћи
зауставити
,
да
не
лијечити
дјеца
по
село
,
од
сугреба
и
урок
...
.
и
тако
село
имати
прилика
,
да
познати
готово
сав
родбина
Бакоњину
.
и
ако
велик
дио
она
не
начинити
рђав
утисак
,
опет
јесам
се
сељак
чудити
,
на
ко
се
бакоња
увргнути
.
послије
празник
доћи
опет
Срдар
у
гост
,
тај
бакоња
једва
одахнути
и
отпутовати
мало
,
а
пошто
се
вратити
,
нов
пријатељ
,
Вицин
брат
,
почети
зидати
прилично
опсежан
кућа
,
недалеко
од
парохиски
дом
.
сав
јесам
село
знати
,
да
јесам
он
пуки
сиромах
,
тај
се
нагађати
да
јесам
тај
Вицина
намисао
,
и
да
хтети
довести
муж
у
уљештво
.
брат
о
тај
јесам
ништа
говорни
,
и
ако
јесам
он
често
питати
.
бакоња
јесам
пак
имати
два
крупан
ствар
на
врат
,
два
свадба
,
братов
и
Цвитину
.
Цвита
јесам
већ
