Чимстати
у
престоље
,
један
од
службеник
манастирски
прићи
с
велик
воштаница
на
тас
Радичу
и
дубоко
се
поклонити
па
онда
отићи
стуб
и
припалити
свећа
наместити
јесам
да
горети
.
за
тим
с
други
воштаница
прићи
Радослава
и
тако
исто
учинити
.
у
тај
изићи
из
олтар
један
калуђер
са
златан
савијен
епетрахиљем
на
рука
и
прићи
Радичу
.
Радич
сићи
с
престоље
,
калуђер
развити
епетрахиљ
,
пољубити
он
и
пружити
Радичу
који
он
тако
исто
пољубити
па
сагнути
глава
,
тај
он
калуђер
обући
епетрахиљ
.
тада
се
Радич
опет
попити
у
престоље
,
а
по
епетрахиљу
сваки
видити
,
ако
већ
јесам
знати
,
да
јесам
Радич
достојан
ктитор
овај
манастир
,
јер
тај
бити
одлика
за
ктитор
кад
јесам
у
храм
.
Радич
јесам
у
леп
година
човечји
век
;
прећи
јесам
тридесту
и
бити
нешто
мало
стар
од
деспот
.
дуг
плав
влас
на
глава
,
бео
и
господски
лик
,
светао
очи
,
подуг
брк
и
мали
округласт
брада
,
Радич
јесам
свој
изглед
у
овај
мах
бити
истински
витез
чист
срце
и
крепак
мишица
.
А
такав
јесам
у
истина
и
бити
.
војвода
јесам
Радослав
бити
нешто
мало
мања
раст
,
годинама
доста
одмакнути
од
Радича
,
јер
он
седина
и
у
кос
и
дугачак
брада
с
брк
јасно
сведочити
о
тај
да
поодавно
тубити
свакојак
догађај
.
тако
одстојати
литургија
до
крај
,
а
кад
изаћи
народ
се
ускомешати
.
свак
грабити
,
излазити
за
она
,
да
казати
о
она
похвала
,
а
један
старац
рећи
:
—
и
права
јесам
да
пред
она
горе
воштаница
,
бог
она
живети
!
гледати
јесам
она
где
пред
она
некрст
бежати
на
буљук
!
па
се
стар
гласно
заплакати
.
војвода
отићи
у
двор
,
куда
се
за
она
пожурити
и
игуман
,
бистар
човек
осредњи
година
.
—
благослов
,
отац
!
проговорити
он
они
махати
он
се
рука
.
—
благословен
господ
који
ја
јутрос
усрећити
јуначки
гост
!
одговорити
игуман
,
истински
весео
,
па
она
увести
у
леп
трпезарија
где
јесам
већ
бити
спремити
за
част
.
у
средина
јесам
стајати
велик
трпеза
а
око
она
широк
растов
клупа
чист
и
опран
.
преко
трпеза
јесам
на
сав
страна
до
близ
под
падати
тежак
бео
платнен
застор
по
ивица
украсити
широк
веза
,
а
на
окрајак
јесам
цео
трпеза
стајати
са
сав
четири
страна
један
за
толико
дугачак
и
мало
више
од
педаљ
широк
убрус
,
сав
искитити
црвен
и
плав
шара
.
на
три
место
стајати
три
плитак
здела
калајни
па
добро
позлатити
,
а
уза
сваки
нож
и
жлица
,
што
значити
да
јесам
за
тројица
спремљен
обедовање
.
кад
војвода
сести
на
клупа
с
игуман
,
ући
један
млад
манастирски
пострижник
гологлав
,
носити
у
леп
земљан
пљосци
ракија
и
један
осредњи
чаша
стаклен
у
други
рука
.
Пострижник
послужити
,
мало
збунити
,
игуман
који
он
упутити
војвода
.
А
кад
видити
како
они
пити
,
прекрстивши
се
прво
,
охрабрити
се
и
јесам
мало
па
почети
добро
одмеравати
кад
наслуживати
,
те
више
не
просипати
.
у
тај
ући
други
ђак
носити
на
повећем
служавник
вински
чаша
столовача
са
широк
постоље
,
кратак
нога
и
левкаст
средина
за
вино
.
уз
она
унети
још
широко
стакло
с
висок
узан
грлић
;
тај
бити
вод
;
а
поред
тај
велик
бео
бокал
земљан
и
са
дршка
.
у
он
јесам
бити
чувен
вино
из
манастирски
виноград
чак
у
грбица
.
кад
сво
тај
поређати
по
трпеза
,
изаћи
брзо
па
се
одмах
вратити
носити
велик
грудва
сир
у
један
плитак
здела
,
а
поред
она
у
један
дубок
бити
чорба
од
свињски
месо
а
у
други
од
риба
.
и
тај
оставити
,
па
кад
опет
ући
с
исти
служавник
,
на
који
бити
здела
с
печен
у
процеп
риба
и
два
опет
печен
јаребица
лепо
наместити
на
леђа
са
устремљен
батак
горе
и
оба
без
шија
—
игуман
се
,
надомак
толики
јела
,
чисто
узнемирити
нагнути
се
и
спазити
како
један
од
братија
тачно
надгледати
око
врата
проношење
јела
и
пиће
(
а
други
из
кухиња
испраћати
)
.
Вис
не
моћи
чекати
,
а
јесам
он
ни
бити
потребно
.
устати
и
смирено
замолити
:
—
Па
молити
,
заповедати
што
јесам
господ
даровати
!
гостити
сести
с
један
и
други
страна
а
игуман
између
она
,
па
,
пошто
рука
благослов
трпеза
,
почети
јести
.
игуман
јесам
до
сад
више
запиткивати
,
а
војвода
он
одговарати
;
сад
игуман
престати
питати
и
кратко
одговарати
на
питање
свој
гост
,
док
се
добро
не
прихватити
.
војвода
јесам
јести
већина
мрсан
а
игуман
постан
јела
.
Сркнувши
помало
добар
и
маснити
чорба
,
војвода
се
дохватити
печен
месо
(
који
се
трпеза
обнављати
)
па
окушати
помоћ
и
игуман
који
се
борити
с
риба
у
процеп
.
А
чешће
се
гостити
враћати
и
масном
сир
,
резати
оштар
нож
комад
бео
погача
.
Вис
она
стајати
,
у
посао
извежбати
,
ђак
,
не
остављати
ни
тренутак
ниједан
чаша
празан
.
по
свршен
обеда
војвода
усташа
,
прекрстивши
се
а
хитро
ђак
који
она
јесам
пред
обед
бити
принети
вод
за
рука
и
убрус
и
сад
не
изостати
са
свој
услуга
.
Радич
прићи
икона
,
што
јесам
положити
по
сто
у
угао
трпезарија
и
спустити
прилог
,
а
тај
исто
учинити
и
Радослав
.
Поздравивши
се
с
игуман
који
она
испратити
кроз
сав
двориште
,
војвода
усести
коњ
,
звоно
ударити
и
они
отићи
путовати
по
сјај
који
рас
сунце
,
разгонивши
магла
.
игуман
се
вратити
у
трпезарија
и
кад
избројати
прилог
наћи
врло
задовољан
седам
златник
.
из
дуг
разговор
с
војвода
знати
јесам
он
сад
већ
и
куда
хтети
и
шта
хтети
и
много
што
шта
;
они
јесам
пак
знати
,
да
јесам
неродица
и
да
јесам
манастир
посрнути
.
он
јесам
она
с
разлог
веровати
,
а
они
он
—
ко
знати
.
Прелазећи
преко
источни
огранак
Рудник
,
војвода
већ
видети
да
хтети
и
по
тама
морати
путовати
ако
хтети
да
ићи
права
у
Београд
,
јер
не
желити
други
ноћиште
чинити
%
.
Космај
и
Авала
бити
још
далеко
.
Одмарајући
се
ређе
,
они
гонити
коњ
да
за
дан
што
више
уграбити
,
и
само
на
одморак
међу
себе
променити
по
неколик
реч
.
сутон
она
наћи
близ
шум
који
почињати
на
два
час
пре
Авала
,
и
кад
се
тама
са
сав
спустити
они
већ
бити
на
пут
што
кроз
дуг
и
густ
,
тек
местимице
разређен
,
шум
водити
.
војвода
јежђаху
један
поред
други
,
а
како
јесам
пут
бивати
час
ширити
час
узак
,
тако
и
они
бити
кашто
са
сав
један
уз
други
и
ићи
онда
лакше
.
небо
бити
чисто
,
месец
изгрејати
а
од
јак
се
студети
снег
на
дрвље
и
земља
почети
замрзавати
,
стицати
кор
посут
ситан
,
светао
бисер
.
на
један
место
где
јесам
се
стећи
посадити
неколик
јела
на
један
мали
чистина
при
савијутак
пут
наниже
застати
путник
да
мало
дахнути
коњ
на
који
се
познавати
да
она
јесам
јутрошњи
снага
већ
почети
помало
остављати
.
Седећи
на
коњ
,
војвода
Радослав
показати
рука
Радичу
међу
јела
дрвен
крст
,
без
сумња
више
нечији
гроб
.
сенка
се
од
јела
,
падати
око
он
,
тако
бити
укрстити
да
изгледати
као
какав
велик
венац
који
јесам
један
крајем
о
крст
окачити
.
—
да
на
сваки
десет
доћи
по
један
крст
,
не
бити
се
наш
земља
од
крст
моћи
проћи
!
рећи
Радослав
Радичу
.
—
истина
јесам
!
одговорити
Радич
.
А
свој
кост
засејати
још
и
туђ
крај
.
—
ја
срећа
немати
и
ако
ми
снага
поред
сав
јад
далеко
досегнути
,
опет
рећи
Радослав
.
пријатељ
и
брата
мој
!
и
по
други
пут
ми
Косово
клати
!
—
Деспот
ја
јесам
оставити
у
Цариград
,
да
бити
тамо
док
и
последњи
наш
ратник
из
Азија
овамо
прећи
.
Слушајући
он
доживети
да
у
тај
град
чути
како
се
лукав
Грк
после
нов
Косово
отресати
наш
дружба
.
Душа
ја
јесам
заболети
%
.
—
—
ја
јесам
са
превисок
Оливера
тада
путовати
за
овај
страна
.
јер
ја
деспот
заклети
,
да
се
без
она
лако
не
вратити
.
бог
ја
јесам
помагати
и
ја
јесам
ишчупати
из
чељуст
бесан
змај
,
Демир
татарски
,
који
и
она
после
бој
код
ангора
уз
цар
Бајазит
заробити
.
Радич
оборен
глава
пажљиво
слушати
реч
Радослављеве
,
па
као
да
бити
избегнути
неки
мисао
,
попустити
коњ
узда
,
те
лагано
поћи
а
уз
он
се
кренути
Радослав
.
подалеко
за
она
ићи
јесам
Радичев
копљаник
и
Радослављев
пратилац
штитоноша
.
на
Радича
навалити
мисао
,
и
он
она
се
не
моћи
отети
.
под
утисак
сјајан
али
студен
месечина
,
звездан
ноћ
,
иње
и
снежан
свећица
окитити
светлуцав
шум
,
крста
и
јела
,
реч
Радослављевих
—
Радича
осећај
чудно
занети
.
он
у
два
мах
поглед
Радослава
са
застао
на
усна
реч
,
а
кад
он
се
трећи
пут
очи
сукобити
с
поглед
Радослављевим
,
он
проговорити
:
—
Видиш
,
брата
.
Оливера
јесам
зао
судбина
.
ники
не
знати
ал
’
ја
ти
се
братски
исповедати
.
мој
отац
,
стар
Милутин
Поступовић
,
кнез
гружански
,
бити
у
особит
милост
у
блажен
кнез
Лазар
па
кад
јесам
одлазити
у
Крушевац
и
ја
јесам
јединац
свој
,
са
себе
водити
,
а
добро
се
сећати
и
кнежевег
долазак
у
наш
Борач
.
ја
јесам
бити
окрутан
дечко
који
мало
марити
за
питом
сјај
господски
живот
.
лов
и
хајка
бити
ја
мио
забава
.
кад
јесам
као
младић
од
осамнаест
лет
бити
у
кнежев
двор
,
заискати
ја
кнез
од
отац
и
отац
ја
радо
оставити
да
се
на
двор
кнежев
научити
и
друкчији
живот
.
Већ
ја
не
бити
тај
сад
толико
мрско
.
ја
бити
добар
ученик
.
на
што
дуг
разговор
?
Најмлађа
кнежев
кћер
и
мезимица
Оливера
учити
ја
јесам
.
лепо
девојче
од
тринаестина
лет
постати
ја
драго
.
„
ти
ми
хтети
више
остављати
?
“
рећи
ја
једном
пред
узвишен
мајка
кнегиња
.
ја
се
збунити
.
„
не
,
одговорити
у
место
ја
кнегиња
,
отац
он
твој
хтети
пустити
.
“
од
тај
доба
и
ја
мислити
само
о
тај
,
како
хтети
ту
вазда
остати
,
а
кад
једном
доћи
дан
да
поћи
у
Борач
,
да
хтети
са
ја
ићи
и
Оливера
.
Можда
се
варати
-
али
ко
знати
—
јесам
ли
тако
мислити
и
сам
кнез
.
али
,
рећи
,
на
што
дуг
разговор
.
бити
јесам
кратак
али
леп
приповест
.
осванути
јесам
Косово
и
са
он
Видов
дан
.
и
кнез
и
отац
ја
остати
на
Косово
,
блажен
дух
њихов
!
ја
јесам
Обрад
Драгојлић
,
уморити
и
сломити
,
примити
с
разбојиште
под
сав
кров
.
па
где
јесам
и
он
сад
?
и
јесам
даље
знати
.
на
срамота
наш
мач
морати
јесам
она
,
последњи
милошта
Лазарево
,
да
свој
живот
искупљивати
мир
несрећан
отаџбина
наш
!
говорити
ја
да
свити
гнездо
свој
!
А
онај
јесам
разорити
пре
но
што
јесам
у
он
пасти
листак
маслинов
гранчица
!
Жедан
јесам
,
и
вечно
жедан
,
крв
азијатски
!
хвала
бог
,
што
и
деспот
раскидати
са
она
!
војвода
Радослав
бити
изненадити
Радичев
говор
.
Тешко
он
бити
наћи
реч
и
он
само
прозборити
:
—
бог
хтети
ми
помоћи
!
за
тај
обојица
обости
коњ
,
разумевати
се
и
без
реч
.
у
неки
доба
ноћ
засветлети
се
пред
она
кула
град
београдски
у
који
мало
после
ујездити
.
пета
поглавље
Београд
.
стародреван
се
Београд
сада
за
влада
Стевана
Лазаревић
подмладити
и
обнова
,
јер
постати
престоница
српски
владар
и
средиште
снага
његов
,
а
име
се
овај
град
поново
пронети
свет
уз
необичан
хвала
.
Приближујући
се
Београд
од
Авала
,
путник
јесам
имати
да
проћи
по
врх
кос
што
се
од
она
спуштати
до
сам
град
,
обрастао
ситан
шум
који
се
на
Врачар
разређивати
и
свршивати
да
уступити
место
висок
трска
и
рогоз
,
расут
до
близ
простран
градски
поље
.
А
у
средина
овај
крај
мало
наднесен
исток
разливати
се
плитак
језерце
,
станиште
лак
пернат
дивљач
.
Прелазећи
градски
поље
који
се
лагано
висити
да
се
припојити
с
град
путник
јесам
бивати
у
недоумица
куда
и
на
који
страна
пре
да
погледати
.
десно
се
,
почињати
испод
град
као
да
из
он
истицати
,
разливати
силан
Дунав
ударати
о
бреговит
обала
српски
деспотство
па
одбити
плавити
недогледан
равница
који
се
с
леви
бок
његов
протегнути
.
у
даљина
се
губити
Дунав
и
залазити
за
плав
брег
,
а
на
он
јесам
се
љуљушкати
небројен
чамац
лепршати
једрити
и
пловити
богато
натоварен
корабља
Београд
или
из
он
.
лево
се
из
даљина
вијугати
Сава
,
сливати
се
ка
Дунаво
с
вода
босански
гора
и
славонски
равница
.
иза
дугачак
шумовит
острво
који
она
на
%
доглед
ока
с
град
грлити
и
квасити
појављивати
јесам
се
тежак
сплав
,
носити
на
себе
и
у
себе
читав
свет
вредан
горосеча
.
Рибари
јесам
се
с
обала
отискивати
и
пуштати
мрежа
грабити
за
богат
лов
,
а
с
лак
чамац
донети
бити
кашто
ветар
и
звук
весео
песма
и
припев
.
на
обала
се
пред
колиба
дизати
дим
од
ватра
који
јесам
имати
да
утруђеном
рибар
спрема
сладак
храна
.
А
пред
путник
с
лице
дизати
се
високо
са
свој
бедем
иза
који
јесам
се
у
облак
висити
врх
црква
,
кула
и
двор
,
град
%
,
тврдити
чувен
град
,
који
са
три
страна
његов
запљускивати
и
бранити
веран
он
Дунав
и
Сава
.
ако
јесам
путник
,
или
гласник
који
јесам
имати
да
донети
важан
порука
господар
и
деспот
српски
,
желети
у
град
,
морати
јесам
застати
пред
опкоп
и
одговорити
стражара
који
јесам
бдјети
на
гвозден
врата
први
бедем
.
тек
кад
бити
у
велик
кован
брава
стати
шкрипати
челични
кључ
па
кад
се
скинути
полуга
који
јесам
врата
замандаљен
моћи
се
кроз
она
проћи
,
да
се
опет
одмах
склопити
и
тако
исто
затворити
.
Још
јесам
требати
проћи
двоје
велик
двокрилан
врата
на
почетак
и
свршетак
мрачан
свод
који
се
испод
широк
бедем
пролазити
,
па
се
онда
стизати
на
поглед
главних
велик
врата
под
бедем
на
који
се
висити
звоник
храм
свет
чудотворац
Никола
.
али
се
на
она
моћи
закуцати
тек
ако
се
на
крупан
гвозден
врата
спустити
дугачак
и
тежак
мост
преко
који
се
само
моћи
проћи
велик
преров
,
страховит
,
дубок
и
пун
вод
.
тако
се
излазити
у
град
који
јесам
са
два
велик
ров
,
нешто
низак
од
градски
бедем
,
бити
поделити
у
два
главна
дело
.
у
западни
се
део
улазити
преко
камени
мост
на
који
се
с
један
и
други
страна
на
завршетак
стуб
одмарати
два
камени
лав
што
права
гледати
исток
.
велик
дрвен
па
гвозден
мрежа
оплетен
врата
стајати
обично
отворити
,
и
већ
кроз
она
се
видити
велик
двор
деспотов
који
јесам
на
осека
што
стрм
пад
северно
и
западно
.
Двор
јесам
са
исток
и
југ
ограђен
дубок
ров
на
који
се
с
јужне
страна
љуљати
на
гвозден
верига
мост
.
од
велик
врата
на
главном
ров
водити
пут
права
поред
дубок
римски
вододрже
испод
бедем
на
који
јесам
стан
за
стража
деспотов
ка
мали
врата
на
западни
страна
,
одакле
стрм
пад
мост
низак
градски
платно
где
се
излазити
на
пут
што
падати
ка
Сава
и
одатле
уз
она
ићи
.
Измећу
главног
ров
и
бедем
деспотов
стража
,
лево
од
прав
пут
дигнути
се
све
до
први
унутарњи
јужног
платно
шумарак
са
слободан
зверињком
деспотов
.
у
источни
се
градски
део
ићи
преко
велик
ров
сталан
широк
мост
јак
дрвен
ограда
и
кроз
врата
улазити
у
велик
врт
на
лик
мали
горе
.
у
он
се
,
права
исток
ићи
,
врстати
с
оба
страна
низ
обитељ
у
који
боравити
смирен
слуга
велик
саборни
црква
и
митрополита
београдски
и
егзарх
сав
српски
земља
Никона
.
он
пак
становати
у
простран
двоспратан
митрополија
ограђен
шимшир
и
зимзелен
што
се
наизменце
подизати
од
један
до
други
дрво
.
напослетку
према
сам
исток
сав
надвишавати
саборни
црква
посвећен
Усенију
Пречисте
богородица
.
лево
јесам
од
црква
камен
озидати
врео
од
ко
се
издвајати
читав
речица
те
стрм
пад
кроз
отвор
под
бедем
напоље
,
да
се
после
мали
пенушење
утопити
у
Дунав
.
Велика
се
врт
на
источни
и
северни
страна
свршивати
бедем
над
висок
осека
,
а
с
јужне
он
страна
међити
прав
зид
за
који
јесам
пут
што
од
велик
источни
врата
,
пред
који
јесам
опет
преко
ров
мост
на
јак
верига
,
водити
у
средњи
део
град
где
се
стицати
пут
са
север
и
запад
.
преко
пут
од
црквен
порта
а
на
јужноисточном
крај
град
у
велик
градина
,
засађен
родним
воћка
,
белити
се
велик
странопријемница
за
болан
и
невољан
.
она
припадати
и
поменути
раније
црква
на
први
главном
јужном
платно
градски
изнутра
.
тај
јесам
горњи
град
,
подигнути
на
ивица
кос
што
се
као
грепсти
још
од
Авала
пружати
север
.
под
он
се
доле
са
северни
страна
ширити
доњи
град
чији
крајњи
бедем
са
три
страна
вечито
квасити
и
Дунав
и
Сава
.
Ударајући
на
мали
и
четврти
крајан
врата
са
северни
страна
,
излазити
се
из
горњи
и
почињати
силазити
доњи
град
.
пут
водити
с
први
мало
у
десни
а
за
тај
се
исправљати
и
врло
мало
савијати
у
леви
нада
у
равница
доњи
град
.
Чим
се
наићи
тај
правац
почињати
се
с
десни
страна
низати
с
омањи
врт
повисок
од
дрво
срезан
и
танак
дашчица
по
који
јесам
утврђев
лим
покрити
дом
за
који
бити
гледалац
са
дунавски
бедем
рећи
да
један
на
други
стоја
.
тај
јесам
већина
дом
велик
властела
српски
деспотство
,
људи
који
ту
остављати
породица
свој
,
кад
са
она
уздолазе
у
Београд
.
овај
леп
дом
иначе
стајати
празан
и
тек
у
неки
се
наћи
по
какав
настојник
.
кад
се
сићи
доле
прво
што
хтети
око
за
себе
повести
јесам
дугачак
зид
који
се
пружати
права
Дунаво
и
који
делити
доњи
град
на
двоје
.
на
два
место
у
тај
зид
урезати
јесам
врата
од
који
први
вод
у
део
у
који
становати
грађанин
сокаљници
,
слободан
занатлија
и
радник
,
а
други
пропуштати
за
висок
и
округао
деспотов
кула
на
Дунаво
,
око
који
јесам
из
град
са
сав
три
страна
ров
с
мали
покретан
мост
.
Источно
од
она
стајати
сакровиште
,
оружница
деспотов
и
просторија
за
његов
оставити
,
а
још
даље
на
исти
крај
стајати
над
Дунаво
кула
стражара
.
на
средина
онај
главног
зид
у
који
јесам
многобројан
стан
војинства
деспотов
извисити
се
као
црквен
звоник
стуб
на
који
јесам
звоно
што
грађанин
огласује
подне
и
поноћ
и
по
ко
се
ви
зид
звати
стуб
.
пут
од
силазак
из
горњи
град
доле
водити
права
ка
Дунаво
,
поред
стуб
%
,
па
,
пролазити
кроз
врата
на
бедем
,
излазити
на
пристаниште
деспотов
корабља
.
Пристаниште
јесам
уза
сам
градски
платно
на
који
јесам
велик
врата
што
водити
на
трг
,
широк
и
велик
поље
који
се
протегнути
између
бедем
и
ровати
што
са
северни
страна
међити
трећи
деспотов
двор
.
овај
јесам
двор
висок
у
доњи
град
,
и
са
осталих
јесам
страна
слободан
и
окружен
пун
врт
.
излаз
он
водити
источно
на
главни
пут
.
Излазећи
из
простран
врт
на
јужној
се
страна
његов
ударати
на
врло
дугачак
ров
који
дужина
свој
ићи
од
стуб
па
права
на
запад
до
градски
бедем
на
Сава
.
тај
дужина
поређати
јесам
у
два
права
редати
продавница
онај
што
јесам
у
град
увек
потребно
ти
се
на
главном
трг
и
не
држати
.
ту
јесам
и
дом
трговац
из
близ
и
далек
.
при
улазак
од
стуб
у
улица
који
се
протегнути
између
тај
зграда
стајати
поширок
врата
а
лево
и
десно
од
она
ров
који
упућивати
да
се
само
кроз
врата
моћи
у
тај
део
град
ући
и
изићи
.
Вис
тај
грађански
и
трговачки
место
настајати
стрменит
осека
над
који
јесам
високо
горе
горњи
град
.
у
тај
осека
,
обрастао
прилично
низак
дрвље
и
редак
дугачак
трава
,
налазити
се
у
неколик
стена
омањити
пећина
у
који
слабо
ко
залазити
,
јер
се
држати
за
место
даровати
само
неки
испосник
,
ништити
и
невољан
.
на
крајњи
западни
дело
доњи
град
обао
јесам
кула
стражара
,
а
на
крајњи
источни
дело
пружати
се
попреко
широк
и
дубок
ров
,
пун
вод
за
који
се
мислити
да
у
град
улазити
испод
градски
платно
из
Дунаво
и
да
с
тај
град
никад
не
моћи
без
вод
остати
.
оба
пак
,
и
доњи
и
горњи
град
,
обгрлити
јесам
на
ивица
један
градски
платно
,
тај
јесам
тако
и
по
сав
један
целина
.
Одредивши
за
свој
столица
Београд
на
место
,
славан
и
тужан
спомен
,
Крушевац
,
деспот
јесам
Стеван
настати
да
се
нов
престоница
његов
развити
и
населити
.
—
на
трг
одмах
више
пристаниште
бити
један
јутро
око
половина
месец
јануар
година
кад
се
збијати
овај
догађај
жив
и
разговоран
,
као
и
други
тржни
дан
.
Плаћајући
тржнику
који
на
велик
врата
што
спајати
пристаниште
и
трг
стајати
и
бележити
шта
се
на
трг
унети
,
трговац
и
продавац
доносити
оно
што
бити
спремити
или
добити
за
продаја
.
на
један
се
страна
развијати
огроман
труба
платно
и
уз
гласно
погађање
скидати
,
везивати
и
товарити
.
до
он
јесам
дубровачки
трговац
развити
свој
купљу
свила
и
чоха
,
окупити
око
себе
гомила
купац
и
радознао
свет
.
Још
даље
се
хвалити
вешто
уваљати
на
чувен
ваљалицама
са
Градца
код
Колубара
сукно
,
красно
за
срезивање
леп
одело
.
скадарски
кујунџија
разасути
прстење
и
украс
а
ножар
нож
и
сечиво
%
,
жељковати
купац
и
трговац
.
мостарски
се
вино
надметати
са
жупски
,
стећи
и
један
и
други
ватрен
хвалилац
.
далеко
тамо
на
други
крај
у
свој
леп
пазар
развити
јесам
богат
трговац
самуровина
,
лисичина
и
други
леп
роб
,
а
поред
он
јесам
,
ради
украс
,
велик
купља
срма
,
златан
и
сребрн
ткиво
и
предиво
.
А
још
даље
јесам
добар
треница
покрити
сони
тржиште
,
на
који
се
стонски
трговац
бој
можда
само
ердељски
такмац
.
продаја
јесам
жив
,
брз
,
весео
,
а
кад
се
тржнику
учинити
да
из
одвећ
жив
говор
моћи
лако
да
изићи
жеравица
свађа
и
бој
,
његов
се
пристав
попети
на
узвишен
камен
стуб
што
јесам
на
средина
трг
поред
висок
крста
,
па
гласно
,
што
игда
моћи
,
повикати
:
—
о
,
људи
,
и
опет
не
заборавити
где
јесам
,
да
се
ко
не
обезуми
и
не
обрукати
после
!
Жагор
се
као
мало
стишати
,
да
наскоро
опет
ојачати
и
поново
забринути
пристав
и
тржника
.
и
на
пристаниште
јесам
,
као
и
на
трг
,
доста
беспослен
гледалац
.
сад
она
јесам
скупити
пажња
на
један
велик
корабаљ
који
јесам
вући
неколико
мањити
корабљица
,
јутрос
стигнути
Сава
и
снети
многи
купље
приморски
рад
.
Баш
у
тај
мах
зајечати
с
источни
градски
врата
рог
који
објављивати
да
у
град
улазити
неки
важан
гост
.
беспослен
гомила
полетити
унутра
,
и
кад
бити
поред
стуб
видити
како
кроз
велик
врата
замакати
за
ров
дружина
неки
сад
стиглог
војвода
.
они
отићи
нагађати
:
—
Ко
јесам
тај
?
—
бог
један
знати
!
зар
јесам
један
овај
дан
доћи
!
—
А
јесам
ли
она
бројати
?
—
јесам
.
ту
немати
бројати
.
пун
јесам
ви
град
великаш
и
њихов
људи
.
—
ама
зашто
се
окупљати
?
—
не
знати
,
богме
,
ни
ја
.
Кажу
да
она
деспот
звати
да
она
казати
да
више
немати
војни
.
—
не
уврачати
,
богме
!
звати
она
да
сад
тек
почети
војни
.
—
Ена
—
—
А
рашта
бити
сваки
од
она
доводити
свој
чета
.
имати
она
препун
.
сав
јесам
заузети
па
она
јесам
деспот
дати
и
сав
овај
висок
двор
и
кула
с
онај
страна
стуб
,
а
он
јесам
горе
у
двор
.
—
и
митрополит
јесам
,
казати
,
сазвати
много
свој
браћа
.
—
ту
јесам
и
деспотов
брат
,
кнез
Вук
.
—
А
вео
да
јесам
доћи
и
старати
кнегиња
,
мајка
деспотов
,
кира
Јевгениј
.
—
Дошла
,
дабогме
!
Нешто
хтети
бити
,
тако
јесам
баш
казати
један
испосник
.
и
казати
бити
добро
.
гомилати
се
,
радознао
,
разићи
,
да
се
још
што
дознати
и
докучити
.
тако
Београд
очекивати
сабор
који
деспот
сазвати
и
на
који
већ
стигнути
сав
позван
великодостојник
деспотство
српски
.
А
баш
у
очи
сутрашњи
дан
,
када
хтети
се
саборисати
стигнути
и
ћесар
Угљеша
са
свој
син
Јанка
и
јак
чета
.
Угљеша
јесам
имати
сестра
који
јесам
бити
удати
за
колубарски
војвода
Никола
.
Жена
војвода
Никола
живети
јесам
за
последњи
догађај
у
Београд
,
куда
јесам
Угљеша
,
да
бити
бити
боље
безбедан
,
пред
полазак
на
војна
који
хтети
бити
последњи
султан
Бајазит
,
склонити
и
свој
кћер
Злата
који
јесам
бити
рано
без
мајка
остати
.
Још
исти
ноћ
у
дом
где
јесам
одсести
Угљеша
бити
јесам
мало
веће
онај
властела
који
се
противити
нов
смер
деспот
Стевана
.
тај
јесам
бити
голубачки
војвода
Јеремија
,
Стеван
Лобојевић
,
властелин
соколачки
,
па
онда
војвода
бовански
Нихаило
Ђурђевић
,
и
даље
војвода
жупски
Тодор
,
војвода
ваљевски
Озрен
и
домаћин
војвода
Никола
.
Ћесар
Угљеша
не
сазвати
овај
мали
збор
,
али
већник
примити
кад
он
они
изјавити
да
се
,
ради
заједнички
добра
,
жети
са
он
посаветовати
.
у
дом
Николина
,
ограђен
тврд
и
висок
зид
на
пут
који
из
горњи
град
водити
у
доњи
,
почети
доцне
у
недоба
веће
у
осамљен
један
одаја
.
војвода
јесам
седети
поред
зид
на
велик
столица
,
а
ћесар
јесам
бити
према
она
с
други
страна
,
седити
замислити
и
,
рећи
бити
се
,
још
неодлучан
.
говорити
се
о
тај
,
како
јесам
деспот
толико
време
зидати
па
сад
хтети
да
рушити
;
како
се
варати
кад
мислити
,
да
јесам
доћи
време
раскинут
с
Турчин
;
како
се
мисао
наслонити
на
Угар
који
за
тај
мирно
гледати
како
он
подигнути
велелепан
град
београдски
и
ако
бити
у
други
прилика
онај
тај
највише
сметати
;
како
хтети
се
тако
земља
увући
у
нов
невоља
;
како
ни
брат
деспотов
не
мислити
боље
о
деспотов
рад
и
да
ваљати
сутра
јуначки
покварити
његов
намера
ради
земља
и
радити
он
сам
.
Још
војвода
Јеремија
рећи
,
да
имати
свет
који
он
јесам
и
од
Турчин
мрзан
,
а
тај
јесам
Угар
;
Лобојевић
напоменути
да
хтети
понајпре
страдати
баштина
њихов
,
ако
Турчин
осетити
шта
се
овде
у
Београд
мислити
;
Озрен
додати
да
он
као
сусед
угарски
добро
она
познавати
%
;
а
бовански
војвода
не
заборавити
казати
да
сјај
и
богаство
Београд
казивати
где
се
девати
благо
њихов
и
рашта
деспот
тежити
Угар
.
Ћесар
Угљеша
пажљиво
слушати
шта
се
све
наводити
,
па
онда
запитати
:
—
Па
шта
хтети
од
ја
?
први
се
истакати
Лобојевић
:
—
Велеможни
и
славан
ћесар
!
кад
недавно
с
Косово
осванути
с
кнез
Вук
у
твој
Прешево
,
рећи
ти
онда
да
се
с
деспот
овако
више
не
моћи
.
ти
захтети
од
ми
мир
и
покорност
,
и
да
се
ствар
на
сабор
расправа
.
ја
ти
послушати
.
Деспот
се
из
нов
брдо
пожурити
у
Београд
,
а
кнегиња
Милица
,
сада
кира
Јевгениј
,
хитати
султан
Мусулману
.
она
израдити
мир
,
а
деспот
сјајно
ући
у
нов
престоница
свој
.
он
се
сада
хтети
славити
,
мир
он
не
годити
већ
дражити
змај
оркански
,
уговарати
с
Угар
.
Хоћемо
да
тај
не
чинити
.
Хоћемо
да
он
сутрашњи
сабор
казати
гласно
:
престати
!
ја
хтети
тај
учинити
,
али
ми
ти
морати
предњачити
.
ето
,
шта
хтети
!
—
не
!
одговорити
ћесар
и
уста
.
тако
ја
жив
бог
,
тај
не
бивати
тако
!
и
ја
мислити
да
јесам
време
кидати
с
Турчин
.
мој
јесам
државина
први
на
ударац
она
.
нек
бити
!
али
хтети
се
бар
знати
,
да
се
имати
стрељати
где
се
сукобити
!
устати
и
Лобојевић
,
а
за
он
и
други
.
—
неки
јесам
све
тако
,
опет
ја
ники
хтети
видети
да
стужити
размажен
гружански
господар
Радичу
!
рећи
Лобојевић
и
пажљиво
гледати
у
лице
Угљешин
.
Угљеша
се
пренути
:
—
о
он
не
бити
реч
.
—
не
сад
,
али
хтети
јесам
сутра
први
Радич
водити
.
Угљеша
се
намрштити
,
а
Лобојевић
похитати
:
—
не
позвати
ми
деспот
већ
Радич
.
он
јесам
деспот
.
не
доћи
ли
Радич
толико
пре
сав
ми
овамо
,
и
јесам
ли
вазда
уз
колено
деспот
?
војвода
Никола
глава
махати
за
знак
потврђивање
.
—
не
плести
се
мрежа
други
,
ћесар
,
већ
ти
и
твој
дом
,
ја
и
сав
ми
који
глава
свијати
пред
твој
мудар
реч
.
Хоће
се
,
да
се
покајати
Обрад
Драгојлић
ко
некада
бранити
Радич
Поступовић
,
и
да
се
казати
вазда
с
колено
на
колено
,
како
ћесар
Угљеша
неправо
примити
и
недостојан
држати
земља
један
частан
слуга
кнежев
.
кад
Лобојевић
стати
,
Угљеша
опет
проговорити
:
—
и
бог
и
људи
знати
шта
јесам
бити
.
Ћесар
се
Угљеша
тај
немати
срамити
.
али
се
хтети
дати
ни
да
он
други
посрамити
.
ви
јесам
,
браћа
,
честит
јунак
.
здраво
,
до
сутра
!
Руковаше
се
и
почети
лагано
излазити
.
ШЕСТО
поглавље
Мило
виђење
.
осванути
јесам
недеља
,
дан
кад
јесам
деспот
имати
да
отворити
сабор
на
који
се
искупити
властела
и
већник
сав
деспотство
српски
.
рано
јесам
јутро
наглашавати
леп
и
сунчан
зимски
дан
,
а
сунце
живо
разгонити
јутарњи
магла
па
као
да
са
она
отићи
и
први
студен
.
светло
се
обасјати
врх
храм
и
двор
,
бедем
и
опкоп
у
простран
град
.
снег
се
преливати
а
смрзнути
се
земља
рано
у
зор
помести
од
горњи
деспотов
двор
па
кроз
сав
врата
редом
до
сам
велик
саборни
црква
пречист
богородица
.
град
се
ускомешати
и
сав
се
живо
пожурити
да
,
на
пролаз
за
црква
,
видити
деспот
окружен
снага
српски
деспотство
,
и
да
се
нагледати
јунак
о
који
се
многи
прича
већ
у
велик
стати
плести
.
на
пристаниште
не
бити
скоро
ники
,
на
трг
јесам
сав
тихо
и
мирно
,
у
градски
продавница
и
грађански
дело
град
затворити
се
врата
,
а
занатлија
оставити
свој
алат
не
мислити
да
данас
работати
.
једно
бити
сав
тај
са
празник
,
светити
недеља
,
а
други
са
светковина
,
сабор
властеоски
.
свет
се
покупити
,
и
сам
свечан
изглед
и
празнични
одевен
,
иза
стуб
код
кула
деспотов
,
испред
стуб
код
висок
двор
деспотов
,
на
пут
који
из
доњи
град
водити
у
горњи
јер
се
знати
колико
властела
имати
на
станиште
по
тај
дом
,
нанизан
један
врх
други
.
из
кула
почети
излазити
у
гомила
војвода
и
властела
,
за
који
њихов
часник
и
стотници
повести
војинство
и
путнички
пратња
њихов
.
свет
се
журити
да
не
изостати
далеко
,
хвалити
сјајан
држање
поједини
.
из
висок
се
двор
појавити
други
део
већник
,
који
се
тако
исто
пратити
свој
четица
и
народ
упутити
горе
куда
већ
бити
отићи
други
што
јесам
на
станиште
у
свој
или
свој
знанац
дом
.
сав
се
окупити
у
горњи
двор
деспотов
,
и
свет
већ
знати
да
се
хтети
још
дуго
чекати
.
пред
сам
двор
стајати
деспотов
војинство
у
два
размакнут
ред
.
на
,
већином
млад
,
људи
,
одевен
у
црвен
душанка
,
свилен
златалим
гајтан
искитити
по
груди
и
мрк
доколеница
с
осредњи
калпак
на
глава
,
бити
исписати
осећање
непоколебљив
верност
према
њихов
господар
.
на
чела
она
стајати
стегоноша
с
перо
за
калпак
а
доњи
часник
са
%
челенка
,
а
стег
на
копље
падати
доле
од
тежина
злато
што
јесам
на
он
.
врх
он
се
пак
блистати
од
сам
злато
сакован
крст
,
усадити
на
златан
јабука
,
а
на
сав
четири
се
страна
спуштати
од
он
китка
који
стег
са
сав
страна
чисто
заклањати
.
за
деспотов
војинством
низати
јесам
се
сав
до
сам
црква
с
оба
страна
четица
који
поједини
војвода
довести
колико
ради
почаст
деспот
толико
и
са
неизвесност
збор
и
зборисање
.
кроз
тај
лес
од
копље
очекивати
сваки
тренутак
да
проћи
деспот
у
свечан
поход
у
црква
.
Деспот
се
одиста
и
појавити
у
свечан
одело
који
јесам
све
покривати
скерлетан
плашт
,
а
на
глава
се
блистати
круна
на
који
се
са
сав
четири
страна
низ
златан
украс
стицати
у
четири
крупан
алем
,
а
врх
сав
се
дизати
крстић
који
се
круна
завршавати
.
Деспот
јесам
с
десни
страна
водити
лагано
и
брижан
свој
мајка
,
кнегиња
Милица
Лазарево
а
од
скори
калуђерица
киру
Јевгениј
.
стар
кнегиња
,
слаб
и
повисок
раст
и
лице
на
који
поједини
црта
живо
наликовати
драгоцен
остатак
сјајан
двор
који
јесам
бура
разрушити
,
у
скупоцен
дуг
црн
манторосу
са
круна
,
онизак
и
без
горњи
део
,
на
глава
—
ићи
јесам
помагати
се
палица
чији
јесам
врх
украсити
ситан
бисеран
зрно
и
златан
крст
.
поред
она
,
само
корак
позади
,
ићи
јесам
млад
она
син
кнез
Вук
,
а
на
три
корак
за
она
корачати
јесам
њихов
рођак
и
палатин
краљевство
угарски
Никола
горански
,
чији
крупан
изглед
и
богат
одело
одговарати
десно
и
лево
од
он
први
великаш
српски
деспотство
ћесар
Угљеша
и
Радич
Поступовић
.
Устопце
за
она
ићи
остати
достојник
српски
:
војвода
Радослав
,
новобрдски
војвода
,
колубарски
Никола
,
војвода
ваљевски
Озрен
,
војвода
голубачки
Јеремија
,
војвода
жупски
Тодор
,
војвода
нишки
Јанка
Угљешић
%
,
војвода
бовански
Михаило
Ђурђевић
,
сталаћки
Пријезда
,
војвода
ресавски
белички
,
ибарски
,
расински
,
соколачки
Лобојевић
,
топлички
,
рамски
и
војвода
у
војинстну
деспотов
.
Прешавши
преко
верижан
мост
,
деспот
се
с
мајка
упутити
кроз
врата
на
главном
ров
,
па
лагано
прећи
међупростор
,
препун
одушевљен
свет
,
до
мост
други
ров
где
почињати
митрополија
.
Прођоше
кроз
ред
дом
митрополиских
и
поред
сам
митрополија
и
доћи
до
сам
велик
црква
са
висок
кубе
и
олован
кров
.
на
десни
побочан
врата
,
широм
отворен
,
пружати
се
дебео
кадивен
простирка
водити
унутра
до
владалачки
сто
.
туда
ући
деспот
с
мајка
дочекан
у
свечан
входу
архиепископ
Никоном
који
с
три
епископ
и
дванаест
други
служитељ
призивати
милост
Божју
.
кад
кнегиња
и
деспот
стати
у
сто
и
кад
се
остати
великодостојник
разврстати
у
храм
који
се
испунити
,
престати
и
звоно
са
звоник
и
отпочети
се
велик
служба
с
молепствије
.
у
храм
бити
свечан
тишина
који
јесам
прекидати
само
глас
слуга
Божјих
и
громогласан
одговорити
на
јектенија
.
народ
у
храм
обладати
радост
и
појачати
се
вера
у
срце
његов
,
и
сав
утонути
у
усрдан
молитва
господа
.
Мушка
и
женски
лице
грађанин
и
становник
београдски
град
и
властеоски
обитељ
,
што
се
затећи
или
сада
намерно
стећи
у
овај
град
озарити
светлост
,
и
сав
бити
готово
да
клекнути
пред
оне
,
који
хтети
за
мало
час
одлучивати
важан
одлука
,
и
да
молити
за
слога
.
у
многолетствију
стар
главар
црквен
дрктати
глас
и
он
се
молити
бог
за
многаја
лет
кнегиња
и
деспот
тако
да
многи
од
окрутан
ратник
душа
осетити
опет
сила
свет
реч
.
кад
се
све
свршити
,
повести
деспот
,
јако
узбуђен
,
свој
мајка
и
сав
се
пратња
кренути
кроз
црква
на
главна
врата
а
на
чела
се
њен
сада
налазити
уз
деспот
архиепископ
и
епископ
.
племство
прећи
и
последњи
бедем
и
ући
у
двор
деспотов
на
саборисање
.
—
из
последњи
ред
деспотов
пратња
млад
један
војвода
,
витак
раст
,
црн
маст
у
лице
,
жив
очи
и
подуг
кос
,
пролазити
кроз
раздвојен
свет
који
се
ради
побожан
молитва
стећи
у
црква
,
застати
за
тренутак
%
.
кад
он
поглед
отићи
на
леви
страна
препрата
у
који
се
женски
молити
бог
,
и
пасти
на
један
млад
властеоку
.
војвода
се
силно
изненадити
,
радост
и
забуна
помести
он
за
тренутак
,
образ
он
се
прелити
лак
румен
,
а
срце
се
пренути
и
стати
ударати
као
да
бити
оклоп
прси
хтети
разбити
.
али
свитати
излазити
из
црква
,
и
он
само
што
бацити
још
један
поглед
брз
и
кратак
,
па
похитати
свој
јат
.
тај
бити
деспотов
војвода
Синиша
,
а
владика
који
тако
изненадити
он
—
Злата
,
кћер
ћесар
Угљеша
.
бити
јесам
тај
поодавно
кад
јесам
деспот
,
онда
кнез
,
ићи
у
Зета
важан
посао
свој
зет
,
господар
Ђурђа
Срацимировићу
.
у
Скадар
можда
ники
тако
свесрдно
не
дочекати
гост
као
Ђурђев
крајишник
,
млад
један
момак
који
јесам
имати
да
на
граница
дочекати
и
до
Скадар
допратити
господар
Србин
и
Подунавље
.
млада
се
кнез
допадати
готовост
с
који
још
млад
од
он
крајишник
стати
на
услуга
гост
свој
господар
.
кад
јесам
Стеван
ступити
нога
на
зетски
земљиште
,
дочекати
он
јесам
и
поздравити
млад
крајишник
поднети
он
со
и
хлеб
.
А
кад
се
пред
деспот
поклонити
па
онда
стати
права
са
витешки
преданост
очекивати
заповест
,
Стеван
он
пружити
рука
и
назвати
он
јунак
.
Деспот
се
мало
бавити
у
Скадар
,
али
он
ипак
бити
доста
време
да
познати
душа
млад
крајишник
.
А
кад
једном
поменути
зет
да
бити
рад
повести
одатле
ко
на
сав
двор
,
као
што
јесам
силан
цар
Стеван
водити
племенит
властела
дубровачки
,
Ђурађ
он
понудити
крајишник
који
деспот
у
воља
имати
.
Младић
радо
пристати
и
са
деспот
доћи
у
Крушевац
.
од
тај
доба
бити
у
двор
деспотов
,
а
кад
се
деспот
на
војни
кретати
нигда
не
изостајати
ни
он
.
свој
јуначки
држање
у
бој
,
разборитост
у
збор
и
договор
,
веселост
и
чист
срце
,
кад
се
за
тај
питати
омилити
брзо
свако
и
наскоро
се
заборавити
да
јесам
дошљак
на
какав
се
обично
нерадо
гледати
.
Битка
никопољска
донети
он
јесам
сан
војводски
,
али
—
не
само
тај
.
Деспот
јесам
по
задат
реч
бити
у
табор
султан
Бајазит
,
а
уз
он
и
млад
зетски
крајишник
.
у
сам
борба
пасти
,
копље
погодити
,
коњ
деспотов
баш
кад
на
деспот
навалити
неколик
ритер
.
у
тај
се
мах
заповедник
стотина
добар
деспотов
копљаник
,
личан
чувар
његов
,
сломити
с
остатак
свој
људи
на
крило
ритерски
пред
који
се
деспот
налазити
,
дати
деспот
свој
коњ
а
јесам
скочити
на
коњ
с
који
мртав
пасти
један
копљаник
снажно
одбити
свој
мач
ударац
намењен
деспот
па
се
сломити
,
погодити
и
у
крв
огрезнути
,
под
копита
коњ
на
који
борац
продужити
крвав
мегдан
.
Деспот
јесам
бити
победилац
,
али
ни
тренутак
не
смести
с
ум
свој
дужност
и
обавеза
према
онај
ко
за
сав
живот
дуговати
.
у
његов
чадор
видар
зауставити
крв
из
груда
рањеник
а
ставити
он
завој
и
на
лак
засек
више
десни
обрва
.
Деспот
се
с
војска
кретати
даље
,
а
поуздан
људи
његов
отпратити
рањеник
у
,
онда
чути
,
лечиште
и
гостопријемницу
храм
свет
Прохор
Пшињског
куда
се
надати
и
деспот
скоро
ударити
.
рањеник
дуго
одлежати
и
тешко
одболовати
,
али
он
рана
опет
не
бити
без
пребол
.
Вешти
посао
видар
који
манастир
обилато
награђивати
и
ради
болан
и
невољан
држати
извидати
и
рана
његов
.
али
за
тај
јад
доћи
други
.
љут
грозница
хтети
уморити
и
онако
ослабео
боник
,
нити
она
моћи
видар
дат
така
поуздан
лек
.
тако
бити
код
он
и
један
дан
када
манастир
доћи
са
свој
чуварка
кћер
ћесар
Угљеша
,
господар
овај
крај
,
Злата
.
Ћесара
Угљеша
бити
крвавити
дан
опет
одазвати
далеко
од
прешевски
државина
његов
.
за
тај
сам
његов
кћер
изићи
,
по
обичај
,
тај
дан
на
гроб
свој
мајка
који
јесам
погрепсти
у
манастир
свет
Прохор
.
злато
јесам
тада
бити
девојче
од
шеснаест
лет
,
бео
и
пун
лик
,
благ
и
миран
,
готово
успорити
,
поглед
црн
очи
и
брижљиво
неговати
кос
кестењаст
бој
.
Свршивши
помен
на
гроб
,
девојче
заћи
да
делити
свој
рука
милостиња
многи
убог
који
се
ту
и
у
околина
прехрањивати
.
с
она
ићи
њен
пратиља
и
стар
слуга
дома
Угљешин
.
кад
обредити
сав
што
бити
на
поље
,
Злата
се
попити
уз
дрвен
степен
на
горњи
бојити
дугачак
двор
који
бити
одавна
намењен
болница
и
гостопријемници
за
тужан
и
невољан
,
тражити
и
тамо
ко
ваљати
уделити
за
покој
дух
добар
њен
мајка
.
али
она
не
тражити
дуго
.
Пролазећи
поред
први
врата
,
Злата
се
учинити
да
неко
јечати
и
вапити
у
помоћ
.
она
ту
застати
.
из
одаја
се
поновити
неколико
пута
тешко
загушен
јечање
.
злато
се
наћи
у
недоумица
,
али
јек
јасно
казивати
да
јесам
неко
у
велик
невоља
и
да
се
не
требати
много
премишљати
.
злато
ухватити
рука
брава
и
отворити
врата
па
на
она
застати
.
у
ћелија
јесам
лежати
на
узвишен
и
леп
застрвен
постеља
обући
некакав
ратник
са
заваљен
глава
преко
низак
узглавље
и
рука
прекрштен
преко
груда
који
се
јако
надимати
тако
да
се
рука
на
она
с
њихов
покрет
растављати
и
опет
састављати
.
—
водити
,
кап
!
јекнути
опет
боник
.
—
за
бог
!
овде
мученик
умирити
!
викнути
Злата
.
за
тај
,
збуњен
и
нешто
престравити
,
Злата
се
тргнути
натраг
,
па
кад
видити
да
јесам
њен
пратилац
застати
доле
подалеко
,
она
опет
поћи
у
одаја
у
који
боник
јечати
:
—
водити
!
кап
вод
!
—
водити
!
поновити
Злата
као
сам
себе
заповедати
.
Божа
,
подржати
он
!
брзо
стрчати
низ
степен
ка
бистар
студенац
што
јесам
пред
сам
двор
,
дограбити
велик
бакаран
суд
на
лик
жлица
,
који
се
вод
црпити
,
напунити
он
и
пожурити
се
са
он
горе
.
болесник
јечати
али
он
се
реч
слабо
моћи
разабрати
.
Приближивши
он
се
,
Злата
видити
како
јесам
његов
млад
и
изнемогао
лице
зажарити
те
чисто
горети
,
очи
он
склопити
а
кос
у
неред
расути
.
она
спустити
вод
на
под
,
узити
сав
чист
бео
рубац
,
натопити
он
у
вод
и
донети
уста
болесников
,
стегнути
убрус
и
хладан
вод
овлажити
и
запојити
његов
уста
.
болесник
ућутати
,
а
Злата
он
повући
узглавље
навише
те
исправити
глава
,
па
онда
опет
натопити
рубац
и
ставити
он
на
зажарен
чела
болесник
.
оп
мало
доћи
себе
,
отворити
очи
,
опет
она
склопити
и
отворити
па
се
загледати
у
Злата
.
—
водити
!
лагано
прозборити
.
злато
он
принети
уста
суд
с
вод
,
придржавати
други
рука
узглавље
.
болесник
се
напити
,
па
спустити
глава
,
и
мирније
дихати
.
—
хвала
бог
!
рећи
Злата
радосно
,
и
у
тај
чути
да
неко
долазити
.
тај
бити
њен
пратилац
на
који
она
рука
махнути
да
не
говорити
.
они
застати
на
врата
.
болесник
лагано
прозборити
:
—
сестра
,
хвала
ти
!
—
хвала
бог
!
весело
одговорити
Злата
.
сад
ти
јесам
,
јесам
ли
,
добро
?
—
Добра
!
о
,
ал
’
ја
јесам
бити
зло
!
на
мах
,
одмарати
се
,
говорити
болесник
.
хтети
јесам
мало
изићи
,
спремити
јесам
се
,
ал
’
осетити
да
ја
јесам
тешко
.
вратити
се
постеља
.
о
,
ал
’
јесам
бити
зло
!
—
сад
јесам
минути
!
минути
.
ти
јесам
бог
послати
...
видар
ући
у
ћелија
.
он
чути
од
Злата
шта
јесам
бити
,
а
Злата
од
он
ко
јесам
тај
и
правдање
да
јесам
се
свет
отац
већина
разићи
посао
и
рад
.
—
Чувај
овај
витез
и
неговати
!
мој
хтети
тај
баба
стоструко
платити
труд
!
рећи
Злата
видар
.
слуга
поменути
да
бити
ваљати
већ
полазити
,
јер
сунце
преваљивати
.
—
Добра
девојка
,
владика
!
ти
ићи
,
а
ја
остајати
.
Кажи
ја
како
да
ти
вратити
добро
.
како
да
тубити
твој
име
?
—
ја
јесам
Злата
кћер
ћесар
прешевски
Угљеша
.
А
тај
јесам
,
чути
сад
,
деспотов
војвода
Синиша
Војводић
.
—
хвала
ти
!
ти
ја
Божјом
помоћу
вратити
живот
...
рећи
ја
још
,
како
хтети
доћи
да
твој
отац
пољубити
јуначки
десница
његов
?
—
Прешево
јесам
далеко
.
Наше
јесам
знамење
:
руж
.
по
тај
хтети
познат
људи
мој
отац
и
сав
наш
.
ево
и
на
мој
венац
ружити
.
у
сребрн
венчић
што
јесам
красити
влас
Златин
глава
бити
јесам
исковати
напред
сребрн
лист
расцветао
руж
.
—
Теба
хтети
бог
помоћ
!
злато
се
опростити
са
Синиша
,
и
блажен
отићи
у
Прешево
.
не
проћи
ни
три
дан
а
стигнути
ћесар
Угљеша
,
и
,
знати
да
хтети
тек
сад
наступити
војни
,
узити
Злата
и
одвести
у
Београд
свој
сестра
.
кад
се
Синиша
придигнути
,
наићи
кнез
Стеван
с
пет
хиљада
коњаник
с
који
ићи
Бајазит
који
хтети
се
тада
код
ангора
сахранити
.
Синиша
,
постати
сад
војвода
,
залуд
походити
Прешево
.
Придружи
се
кнежев
војска
,
а
по
свршетак
поход
добити
заповест
да
са
војвода
Радослава
учинити
што
се
моћи
за
спас
Оливерин
.
А
кад
она
у
тај
срећа
послужити
,
Синиша
отпратити
Оливера
стар
њен
сестра
Мари
,
уд
Вук
Бранковић
,
у
Дреница
на
Косово
.
тек
у
очи
саборисања
стигнути
у
Београд
...
Синишин
поглед
у
црква
застати
на
Злата
и
ружити
,
а
Злата
познати
,
по
ожиљак
више
десни
ока
,
Синиша
.
седми
поглавље
сабор
.
Деспот
Стеван
устати
са
свој
престоље
у
велик
дворана
и
,
поздрављати
властела
и
снага
свој
,
рећи
да
она
јесам
по
стар
обичај
и
права
позвати
да
се
о
важан
посао
договорити
и
посаветовати
,
и
да
она
важан
ствар
имати
изнети
.
архиепископ
Никон
благословити
сабор
и
прекрсти
,
па
онда
деспот
стати
говорити
.
—
мој
веран
и
племенит
!
рећи
деспот
.
ко
се
бог
држати
тај
бог
никада
не
остављати
.
тај
јесам
увек
мислити
и
молити
се
,
да
доћи
дан
кад
хтети
ви
моћи
рећи
овај
што
ја
јесам
сад
на
срце
и
на
усна
.
Још
од
Косово
бити
порабоћен
турски
народ
,
докле
не
доћи
цар
Персијанац
и
татар
,
те
она
не
разбити
,
и
ја
од
њихов
рука
милост
свој
бог
не
ослободити
.
слава
бити
име
његов
!
јер
,
веран
мој
,
пасти
јесам
морати
што
ја
јесам
пун
десет
година
душа
притискивати
.
завет
,
учинити
са
цар
османски
Бајазит
,
пасти
јесам
.
ја
сада
не
везати
ништа
више
.
ја
јесам
витешки
искупити
свој
реч
.
А
кад
јесам
на
азиски
страна
нестати
Бајазит
с
он
јесам
нестати
и
наш
завет
.
Наше
јесам
рука
слободан
.
ја
она
морати
сада
употребити
у
борба
против
онај
који
јесам
до
јуче
подржавати
.
ја
хтети
да
наставити
онде
где
јесам
мученички
смрт
блажен
родитељ
наш
претргнути
дело
!
дворана
одјекнути
:
—
Живео
деспот
!
на
тај
се
дигнути
Никола
горански
:
—
племенит
господа
!
и
да
јесам
очи
ваш
упрети
данас
у
ја
,
и
да
ви
из
поглед
не
читати
питање
:
шта
хтети
ја
овде
?
опет
бити
устати
да
зборити
.
племенит
и
веран
узвишен
деспот
!
ја
хтети
ви
одмах
рећи
.
Дошао
јесам
у
име
снага
и
слава
суседа
ваш
,
угарски
народ
,
да
се
с
ви
данас
овде
забринути
,
шта
ми
сав
ваљати
радити
против
проклетство
који
бог
у
срџба
свој
пустити
на
народ
хришћански
.
и
Угарска
јесам
осетити
Турчин
.
они
јесам
ми
заједнички
непријатељ
.
данас
ви
народ
угарски
пружати
,
преко
ја
,
рука
и
тражити
ваш
десница
%
,
да
удружити
до
крај
уништити
турски
сила
који
,
очевидно
,
бог
остављати
.
у
дворана
настати
нем
тишина
,
а
баш
тај
не
бити
мити
знак
деспот
.
али
се
дигнути
с
крај
млад
један
војвода
који
очи
севати
гнев
и
љутина
:
—
Ко
ја
год
помоћи
у
борба
против
Турчин
,
брат
ја
јесам
,
ма
ја
и
око
извадити
!
неки
ја
оставити
друго
око
и
десница
само
,
па
неки
се
борити
против
љут
казна
који
бог
казнити
ми
,
против
сила
агаранске
—
брат
ја
јесам
,
велим
,
тај
!
—
истина
зборити
,
војвода
сталаћки
!
одазвати
се
с
више
страна
,
а
војвода
се
Пријезда
поклонити
деспот
па
се
повући
у
дно
на
свој
седиште
.
у
дворана
настати
жагор
,
док
он
соколачки
Лобојевић
не
прекинути
:
—
Узвишени
деспот
и
браћа
!
Чујте
па
онда
судити
.
ако
јесам
бити
свет
воља
Божја
,
а
без
она
ништа
не
бивати
,
да
страдати
и
порабаћени
бити
досада
,
гледати
да
олако
не
кршити
његов
свет
воља
.
јесам
ли
време
,
да
стати
на
свој
нога
?
Душа
ја
бости
кад
помислити
колико
се
наш
крв
досада
пролити
на
толики
разбојиште
.
гледати
јесам
на
Ровине
како
цвет
народ
наш
гинути
,
да
смрт
искупити
опроштај
грех
наш
.
али
ја
она
не
добити
.
заман
јесам
кнез
наш
кликтати
као
орати
када
повести
први
орлић
у
плен
.
ја
он
следовати
,
па
шта
бити
?
пролити
се
уз
ми
морити
крв
турски
,
али
она
остати
још
много
,
толико
много
да
бити
се
у
она
моћи
подавити
.
ићи
даље
с
разбојиште
на
разбојиште
.
зар
се
на
Никопоље
турски
сила
показати
мања
?
не
,
снага
јесам
њихов
бити
само
раздражити
ти
јесам
јаче
набујати
.
крст
се
не
моћи
одржати
.
ићи
даље
,
да
бити
сведок
и
други
крвав
дан
.
походити
Босна
и
гонити
заморен
коњ
свој
преко
поток
,
набујао
од
силан
проливен
крв
турски
.
али
она
што
остати
опет
бити
страшан
и
велик
.
осванути
јесам
дан
крвав
ангорски
битка
.
цар
јесам
Бајазит
пасти
и
војска
се
његов
расуло
.
ја
јесам
рећи
:
хвала
господа
!
али
се
,
чинити
ја
се
,
сувише
пожурити
да
за
тај
хвалити
бог
.
занети
ми
јесам
победа
татарски
цар
Демир
.
он
јесам
надјачати
,
славно
надјачати
,
скршити
али
не
и
уништити
сила
турски
.
Причају
стар
наш
инок
о
змија
који
јесам
нов
глава
расти
кад
она
се
старати
одсећи
.
А
тај
моћи
бити
,
недогледан
јесам
и
недостижан
онај
што
јесам
бог
створити
под
капа
небески
.
такав
јесам
змијати
турски
снага
.
она
јесам
на
азиски
страна
умртвити
.
Одсечене
јесам
она
три
глава
али
она
јесам
никнути
четврти
.
Хоћемо
ли
веровати
?
сетити
се
шта
јесам
пре
два
месец
бити
на
Косово
.
турски
сила
јесам
на
умор
.
рано
јесам
,
бојити
се
,
поумити
да
са
она
раскрстити
.
—
јунак
и
хтети
да
се
борити
с
мртав
телесина
!
прекинути
војвода
ибарски
Лобојевића
,
који
он
хтети
одговорити
,
али
се
сав
с
пажња
обратити
престоље
,
те
и
Лобојевић
ућутати
.
стар
кнегиња
,
придржаван
деспот
,
мало
се
подигнути
и
слаб
глас
проговорити
:
—
умирити
турски
дар
Мусулмана
.
молити
се
господа
да
наш
земља
да
само
толико
мир
,
колико
јесам
потребно
да
се
деца
њен
моћи
сабрати
овде
да
чути
што
видети
:
турски
сила
јесам
сада
оно
што
јесам
бити
;
она
не
само
подгризати
већ
и
разоравати
црв
неслога
,
с
ко
и
ја
изгинути
.
дренопољски
јесам
цар
сада
Мусулман
,
а
у
азиски
се
страна
борити
Мус
,
Мехмед
и
други
.
сав
јесам
онај
синов
Бајазитов
.
молити
господа
,
да
ви
тај
моћи
овако
на
збор
рећи
,
и
господ
ја
,
ето
,
услишати
молитва
.
ја
рећи
,
ви
чути
—
љубити
земља
и
деспот
,
не
бити
ви
просто
!
њен
слаб
глас
као
да
много
разорити
од
онај
што
Лобојевић
бити
свој
говор
сазидати
,
тај
деспот
,
кад
она
сести
,
одмах
предузети
:
—
Оптужен
јесам
бити
раније
Бајазит
да
смерати
овај
што
сада
пред
ви
износити
.
ја
наћи
да
хтети
земља
спасти
ако
себе
жртвовати
и
отићи
он
на
двор
,
да
он
сумња
разбити
.
А
он
ја
,
кад
ја
саслушати
,
рећи
:
„
Па
и
шта
бити
моћи
успети
с
Угар
,
драг
мој
!
јер
ја
јесам
земља
хтети
узети
као
свој
.
А
шта
бити
ти
чинити
тамо
с
Угар
?
који
јесам
од
господар
што
јесам
приклонити
глава
Угар
одржати
господство
свој
?
и
поменути
по
име
бугарски
царев
и
остати
.
А
тај
пошто
јесам
са
ја
,
ако
не
ићи
куд
ићи
ја
,
доиста
јесам
себе
збуњивати
;
ако
ли
ићи
куд
ићи
и
ја
,
немати
се
зашта
збуњивати
.
јер
ја
јесам
господар
,
и
ако
ја
не
кренути
на
други
,
они
на
ми
хтети
,
зато
што
се
силан
царство
одржавати
и
распрострањавати
војска
.
ја
ти
држати
као
стар
и
мио
ја
син
и
тај
не
крити
ни
од
ко
,
ни
од
овај
што
јесам
овде
,
ни
од
онај
што
јесам
даље
на
исток
.
и
ко
јесам
у
ја
у
част
толико
колико
ти
?
А
ја
већ
улазити
у
старост
.
па
или
хтети
погинути
у
рат
,
или
хтети
од
болест
умрети
.
А
тај
ако
са
ја
тако
узаживиш
,
добити
тада
прилика
.
у
ја
јесам
много
синов
,
и
они
хтети
устати
један
на
други
,
и
један
хтети
по
један
слати
к
ти
људи
или
да
тражити
од
ти
помоћ
,
или
да
ти
молити
да
остати
на
мир
и
да
не
бити
непријатељ
.
кад
ти
тај
време
доћи
,
ти
хтети
не
само
одржати
свој
земља
,
него
хтети
присајединити
и
други
земља
унаоколо
,
и
назвати
се
велик
и
славан
владалац
.
А
сада
држати
земља
колико
ти
јесам
у
област
.
али
ја
послушати
,
а
ја
хтети
ти
казати
шта
ти
ваљати
чинити
.
Подижи
уза
се
нов
људи
,
и
сиромах
и
племић
,
и
чинити
да
се
прославити
и
да
делити
управа
с
ти
,
а
обарати
клеветник
и
сав
који
јесам
на
она
налик
“
.
—
и
тај
се
све
,
бог
хвала
,
и
испунити
.
не
исповедити
ви
,
веран
мој
,
овај
с
тај
што
хтети
да
ви
се
понети
милост
Бајазитов
.
тај
јесам
милост
добијати
крвав
суза
који
јесам
у
осама
лити
пред
распетије
Свемогућега
.
Већ
ви
рећи
за
тај
да
видити
,
како
јесам
доћи
онај
време
који
се
највише
бојати
силан
Бајазит
.
његов
син
раскомадати
његов
простран
земља
и
већ
јесам
почети
да
се
клати
међу
себе
.
мој
веран
војвода
Радослав
донети
ја
јесам
већ
глас
%
.
не
глас
него
молба
трећи
Бајазитов
син
Муса
који
јесам
у
азиски
страна
,
да
он
помоћи
прогонити
дренопољски
султан
Мусулмана
.
ја
хтети
се
умешати
у
њихов
посао
и
из
тај
хтети
потресати
васкрснут
нов
земља
наш
који
хтети
старац
познавати
јер
хтети
тај
бити
земља
,
она
велик
и
снажан
благословен
земља
,
у
који
јесам
онај
детињство
свој
провести
.
за
тај
ми
ваљати
наслонити
се
други
рука
на
моћан
суседа
наш
.
Голубачки
војвода
Јеремија
устати
:
—
заповедити
ја
,
узвишен
деспот
,
да
крв
свој
источити
до
последњи
капа
,
и
ја
хтети
тај
срце
%
свој
на
нож
пружити
и
пред
ти
духати
испустити
!
заповедити
ја
да
чинити
што
јесам
у
власт
један
човек
,
ја
ти
хтети
жив
доћи
и
рећи
:
не
моћи
!
неки
јесам
благословен
стопа
твој
кад
се
кренути
на
душман
,
али
да
рука
свој
пружити
Угар
—
никада
!
и
ако
на
конац
живот
мој
доћи
час
,
да
немоћан
видити
како
у
мој
Голубац
улазити
војска
туђински
,
да
ја
град
обесветити
траг
,
неки
тај
туђин
Божа
опростити
,
бити
и
Турчин
,
али
Угрин
—
никада
!
у
дворана
почети
јак
говор
,
који
се
претворити
у
граја
,
што
се
једва
стишати
кад
се
стар
архиепископ
Никон
смерно
дигнути
и
отпочети
кротак
говорити
:
—
у
плаховит
мржња
и
срџба
против
наш
непријатељ
,
Турчин
,
и
против
наш
суседа
,
народ
угарски
,
заборавити
синов
свет
црква
наш
,
стуб
земља
наш
,
да
смерно
дигнути
глас
сав
и
грешан
захвала
господа
бог
топлом
молитва
што
у
крвав
вал
земља
наш
са
господар
свој
не
само
не
утонути
већ
у
она
запливати
као
кнежевина
а
изићи
као
деспотство
.
сам
цар
цариградски
дати
он
венац
достојанствен
,
који
јесам
деспот
бити
исплести
јесам
себе
свој
јунаштво
и
свој
благострадалним
дело
.
Заслепише
се
очи
наш
ти
не
видети
какав
јесам
благодат
Божја
на
овај
место
на
који
сада
грешан
стајати
;
где
се
јутрос
бог
молити
;
где
се
дизати
пресвет
црква
и
храм
;
где
се
у
велелепан
двор
неговати
врлина
и
страх
господњи
;
где
се
обнављати
слава
Јерусалим
и
Сион
;
где
и
убог
и
невољан
моћи
осетити
милост
Божју
и
познат
слава
његов
.
тај
јесам
дар
Божји
и
његов
воља
тековина
христољубив
господар
деспот
Стевана
.
и
ако
међу
владар
свет
и
земља
имати
ко
који
се
вечан
мисао
и
паштењем
о
добар
стадо
свој
додворити
да
се
назвати
слуга
Свемогућега
,
тај
јесам
благоверан
господар
.
Послушајмо
исцелне
реч
његов
и
облагоразумимо
се
!
—
Живео
деспот
!
одјекнути
дворана
.
Жива
говор
почети
,
да
се
опет
утишати
кад
се
дигнути
ћесар
Угљеша
.
сав
управити
поглед
на
он
.
зебња
неки
завладати
од
неизвесност
на
који
хтети
страна
превагнути
један
од
моћан
.
његов
часност
веровати
,
његов
добро
познавање
прилика
у
Турчин
ценити
,
а
његов
се
одлучан
реч
бојити
.
—
Живео
деспот
!
почети
Угљеша
.
неки
тај
бити
први
реч
који
се
савест
мој
одазивати
.
али
овде
не
бити
зборати
о
наш
жеља
за
узвишен
поглавар
српски
земља
.
Чуо
јесам
реч
што
јесам
овде
рећи
,
и
дубоко
ценити
племенит
разлог
сав
јунак
.
али
стати
.
питати
се
,
јесам
ли
снага
наш
дорасти
да
се
с
Турска
мера
?
кам
’
тај
леп
срећа
!
јесам
ли
доћи
доба
да
се
прожене
турски
сила
?
камо
да
јесам
!
иступити
мач
сав
,
тек
следовати
жеља
да
доживити
тај
час
.
он
се
ићи
,
али
он
још
јесам
куцнути
.
А
ако
он
бити
преухитрити
,
изгубити
све
.
јунак
!
неки
бити
бог
анђеоски
труба
објавити
тај
време
,
па
неки
цена
за
тај
бити
мој
живот
.
да
блажити
смрт
!
видети
јесам
угарски
оружје
.
видети
он
јесам
и
—
Никопољ
.
Чекајмо
,
у
гневан
мржња
оштрити
мач
свој
.
једном
хтети
она
још
потргнути
,
ал
’
неки
синути
у
срећан
час
.
А
дотле
—
не
!
Живео
деспот
!
—
Живео
ћесар
Угљеша
!
викнути
они
који
на
душа
лакнути
кад
Угљеша
рећи
свој
одлучан
реч
.
Још
јесам
дворана
одјекивати
усклик
,
а
већ
велик
војвода
Радич
бити
на
нога
.
—
светлити
деспот
,
племенит
властела
!
ни
ја
хтети
дуго
зборити
.
ако
имати
ко
ко
бити
рад
чути
мој
мисао
,
чути
она
.
али
јесам
оне
и
без
тај
знати
.
бити
јесам
пред
летњи
вече
око
заранак
.
прелазити
јесам
преко
речица
и
хтети
јесам
се
помолити
бог
у
храм
испод
Острвица
,
кад
јесам
се
ту
затећи
у
час
кад
јесам
звоно
огласити
вечерњи
.
пред
црква
се
крстити
и
у
она
спремати
да
ући
један
калуђер
са
четири
монахиња
.
запазити
он
.
тај
јесам
бити
негдашњи
војвода
Никола
Зојић
који
јесам
омести
кнез
у
час
кад
јесам
хтети
учинити
овај
што
данас
за
срећа
земља
наш
хтети
да
учинити
.
војвода
јесам
глава
спасти
риза
самостански
,
који
јесам
за
време
навући
са
сав
обитељ
свој
.
бог
праштати
.
али
он
не
бити
опростити
издавати
.
тај
јесам
