—волити
ти
...
волити
...
она
он
јесам
гледати
и
уживати
јесам
,
што
се
овај
чудноват
човек
откравити
и
постати
јесам
нежан
.
али
она
јесам
ипак
измицати
испред
он
.
његов
очи
јесам
чудновато
сјајити
и
тај
она
плашити
.
А
он
јесам
дрхтати
,
усна
јесам
он
играти
,
нога
клецати
и
раширен
рука
,
који
јесам
се
трести
,
ићи
јесам
према
она
.
—
волити
ти
...
волити
...
она
јесам
сада
,
наједном
,
бити
блед
.
она
он
се
плашити
,
не
знати
ни
сам
зашто
.
његов
очи
бити
јесам
крвав
,
жила
на
чела
набрекнути
,
а
кроз
полуотворен
уста
долазити
јесам
врео
дах
као
пламен
.
он
јесам
ништа
говорити
,
само
јесам
ићи
раширен
рука
,
као
у
сан
и
муцати
јесам
:
—
волити
ти
...
волити
...
наједном
Света
цикнути
и
почети
да
плакати
.
Даница
брзо
прићи
дете
и
дигнути
он
са
постеља
.
онај
још
дремован
,
јесам
моћи
честито
очи
да
отворити
,
него
јесам
жмирити
и
гледати
у
лампа
.
Даница
донети
вод
и
напојити
он
.
затим
он
узеде
на
рука
и
почети
он
носити
по
соба
.
он
јесам
још
нешто
бунцати
,
па
јесам
опет
заспати
.
али
Даница
он
јесам
опет
однети
на
постеља
.
—
Шта
ли
радити
толико
?
—
и
ја
јесам
баш
тај
хтети
да
питати
.
она
јесам
шетати
по
соба
тамо
и
амо
са
дете
на
рука
,
а
он
јесам
сести
за
сто
,
попити
халапљиво
чаша
вод
као
што
грозничав
радити
и
упалити
цигарета
.
—
како
бити
бити
,
да
видити
шта
радити
?
—
ах
,
не
,
љутити
се
нана
.
он
се
замислити
.
дим
од
цигарета
се
дизати
у
вис
и
он
он
јесам
дуго
пратити
,
док
се
не
изгубити
.
—
Па
онај
тај
не
морати
знати
.
—
како
?
—
Лепа
.
лагано
да
отићи
до
врата
,
па
да
звирити
.
она
поцрвенити
.
када
јесам
он
тај
видети
,
сматрати
јесам
за
потребно
,
да
се
,
у
неки
рука
,
извинити
због
тај
предлог
.
—
ја
јесам
свеједно
.
ја
јесам
радознао
,
али
ја
јесам
мислити
,
да
ти
тај
интересовати
.
он
јесам
лагати
.
Узеде
цигарета
и
гневно
јесам
згњечити
.
—
Добра
,
хајдемо
.
она
метнути
Света
на
постеља
и
покрити
он
пажљиво
.
—
Али
мирно
и
лагано
.
она
поћи
напред
,
а
он
за
она
.
Између
овај
соб
и
бабин
соб
бити
јесам
један
овећа
соб
,
који
се
отварати
два
три
пут
годишње
,
тако
зван
сала
.
у
она
јесам
ваздух
бити
устајан
и
мирисати
јесам
на
плесан
и
канфор
.
Даница
јесам
рећи
Ђорђе
,
да
не
затварати
врата
,
јер
јесам
у
сала
помрчина
.
сала
јесам
бити
пун
намештај
са
бео
навлака
,
бити
јесам
један
велик
огледало
са
златан
оквир
,
који
јесам
већ
почети
да
се
љуштити
,
један
округао
сто
стојати
јесам
на
сред
соб
и
на
он
јесам
бити
албум
за
слика
и
још
неколик
фотографија
у
оквир
,
по
под
један
велик
пиротски
ћилим
на
неколик
место
прорешетати
,
па
се
видити
под
,
по
зид
неколико
избледео
слика
у
разним
оквир
,
на
сред
сала
,
о
таваница
,
висити
један
велик
лампа
са
препукнут
бео
шешир
и
у
један
угао
један
округао
сточић
и
на
он
један
вазна
од
пена
са
грдан
пукет
од
вештачки
цвеће
.
до
сала
јесам
један
узан
ходник
и
из
тај
ходник
се
ићи
у
бабин
соб
.
Даница
јесам
два
три
пут
застати
,
јер
она
јесам
срце
јако
куцати
.
Ђорђе
јесам
ићи
за
она
опрезно
и
на
прст
.
када
јесам
доћи
до
врата
што
водити
у
ходник
,
она
застати
и
окренути
се
Ђорђе
.
—
овај
врата
шкрипа
.
требати
врло
лагано
да
се
,
отварати
.
и
она
она
јесам
врло
лагано
отварати
и
чинити
она
се
,
да
она
отварати
читав
сат
.
најзад
се
врата
отворити
да
ни
мало
јесам
шкрипнути
.
ходник
јесам
бити
таман
.
они
изићи
и
затворити
врата
за
себе
.
наједном
застати
.
на
зид
,
према
врата
од
бабин
соб
,
дугачак
сенка
,
од
под
до
таваница
,
и
прилично
широк
.
гледати
јесам
у
сенка
и
стајати
јесам
непомично
,
као
да
јесам
приковати
за
под
.
тај
јесам
бити
врата
од
бабин
соб
.
он
јесам
поћи
напред
,
лагано
и
на
прст
,
пипати
по
зид
.
она
јесам
ићи
за
он
,
једном
јесам
рука
држати
један
пеш
од
његов
капут
,
а
други
јесам
пипати
зид
.
и
они
јесам
тако
ићи
застајати
при
сваки
корак
.
опет
застати
,
уздржавати
дисање
.
Нешто
јесам
лупнути
у
бабин
соба
,
као
да
јесам
ко
оборити
столица
или
тако
нешто
.
затим
опет
поћи
.
и
још
један
корак
и
они
јесам
пред
врата
.
и
лагано
,
готово
,
милити
доћи
до
врата
.
јесам
ни
дисати
и
он
јесам
лепо
чути
како
њезин
срце
куцати
.
он
јесам
стати
према
врата
и
гледати
унутра
,
а
она
стајати
за
он
и
наслонити
јесам
свој
глава
на
његов
леђа
.
прво
,
што
јесам
видети
,
бити
јесам
један
велик
воштан
свећа
,
који
јесам
горила
над
кревет
.
восак
се
нахватати
око
свећа
и
она
изгледати
као
да
имати
гука
.
Жути
пламен
се
пухати
и
дим
његов
дигнути
се
у
вис
.
Мари
стајати
крај
постеља
и
нагнути
се
над
баба
,
чији
јесам
очи
бити
склопити
а
уста
отворити
и
изгледати
,
из
далек
,
као
велик
таман
рупа
.
она
јесам
ухватити
испод
раме
,
а
Сима
за
нога
и
тако
јесам
дигнути
из
постеља
и
стајати
на
сред
соб
.
гледати
јесам
где
да
јесам
спустити
.
—
на
патос
,
брата
,
где
хтети
на
други
место
.
Мари
климнути
глава
и
они
јесам
спустити
на
под
.
одмах
се
затим
дигнути
и
пожурити
ка
постеља
.
Грчевито
јесам
претурати
по
сламњача
,
сламати
јесам
летети
по
соба
,
а
с
она
,
свакако
,
и
прашина
,
јер
обојити
почети
кашљати
.
Мари
јесам
подигнути
обрва
у
вис
,
гневан
и
пргав
,
претурати
по
слама
и
она
шуштати
.
Сима
,
такође
,
узети
други
крај
сламњача
и
претурати
,
захватати
пун
шака
слама
.
затим
скинути
сламњача
,
метнути
јесам
на
под
,
крај
баба
,
и
почети
пипати
по
узглавље
,
који
баба
јесам
никад
дати
да
се
додирнути
.
најзад
он
треснути
о
земља
и
силан
се
прашина
дигнути
у
вис
.
Мари
подбочити
рука
на
кук
и
нешто
се
мислити
.
—
А
под
кревет
?
Питаше
Сима
.
—
Шта
?
—
Па
онај
њен
сандук
.
Мари
не
рећи
ништа
,
него
се
сагнути
под
постеља
и
извући
један
шарен
сандук
.
отворити
он
и
почети
по
он
брзо
и
грчевито
претурати
.
у
брзо
се
дигнути
и
гурнути
он
нога
на
свој
стар
место
.
дуго
јесам
стајати
на
сред
соб
и
зверати
јесам
по
соба
.
кандило
јесам
почети
да
цврчати
.
Свећа
пуцкати
,
а
восак
цурити
преко
онај
гука
и
она
постајати
сав
веће
.
фитиљ
од
лампа
јесам
бити
сувише
одврнути
,
па
се
лампа
почети
да
пухати
.
стакло
сав
поцрнети
и
из
он
почети
ситан
гар
да
падати
по
соба
.
гас
заударати
,
а
свећа
ширити
топао
и
тежак
мирис
.
на
сто
легати
оборити
сат
и
његов
куцање
личити
на
јецање
.
један
столица
легати
оборити
на
под
,
а
преко
она
згужвати
покривач
са
бабин
постеља
.
Мари
отворити
орман
и
претурати
по
он
,
Сима
јесам
проучавати
даска
од
под
и
гледати
јесам
,
да
ли
јесам
који
одвалити
,
јер
јесам
мислити
,
да
се
и
под
под
моћи
што
наћи
.
али
сав
њихов
мука
јесам
бити
узалудан
.
Ђорђе
јесам
стајати
непомично
и
занесено
јесам
гледати
у
овај
људи
шта
радити
.
Даница
јесам
стајати
крај
он
,
гледати
јесам
у
свој
родитељ
и
у
развашарен
соб
и
дрхтати
јесам
,
а
суза
јесам
тећи
низ
њезин
лице
,
који
јесам
бити
блед
као
у
какав
авет
.
негде
јесам
неки
часовник
избијати
десет
час
.
у
њихов
близина
јесам
миш
грицкати
врло
дрзак
,
као
да
јесам
знати
,
да
он
они
не
моћи
ништа
.
на
поље
јесам
падати
киша
и
као
помаман
ударати
јесам
о
кров
и
о
калдрма
у
двориште
.
Сима
се
ухватити
за
глава
и
хукати
.
презрив
поглед
гледати
у
баба
,
као
да
она
се
светити
што
јесам
умрети
.
Мари
кршити
рука
,
грувати
се
у
груда
и
плакати
.
Ђорђе
се
окренути
и
поћи
.
Даница
јесам
ићи
за
он
,
посрчући
као
да
јесам
хватати
несвестица
.
кад
јесам
доћи
у
сала
,
Ђорђе
хукнути
као
да
се
ослободити
какав
велик
терет
.
Даница
јесам
уздисати
,
покрити
лице
рука
и
рећи
кроз
плач
:
—
они
мислити
,
да
баба
имати
пар
.
када
јесам
доћи
у
Даничин
соб
,
он
се
брзо
обући
,
не
говорити
ни
реч
,
а
Даница
,
утући
и
сломити
,
заронити
јесам
лице
у
рука
и
плакати
.
он
јесам
бити
зловољан
.
—
тај
плач
не
вредити
.
Квариш
само
очи
.
лак
ноћ
.
она
јесам
прво
ћутала
.
затим
он
ухватити
за
рука
и
кроз
плач
он
рећи
тихо
:
—
опростити
она
.
он
не
рећи
ништа
,
окренути
се
и
отићи
.
Киш
јесам
још
непрестано
падати
.
он
јесам
подигнути
јак
и
погрбити
се
као
да
на
леђа
носити
тежак
терет
.
Киш
добовати
по
разапет
кишобран
,
као
добош
,
застрети
црн
чоха
,
на
какав
војнички
погреб
.
дакле
опет
новац
?
опет
новац
гонити
људи
на
зло
,
да
заборављати
родитељски
веза
и
поштење
смрт
и
сав
.
опет
тај
силан
покретач
сав
зло
не
да
људи
мир
ни
после
смрт
.
какав
ђаволски
моћ
легати
у
тај
кован
метал
на
који
јесам
неки
шара
и
неки
цифра
?
зар
јесам
људи
створити
новац
,
да
бити
страховит
отров
,
који
прво
залудити
људи
,
а
после
она
гонити
,
да
чинити
ужасан
зло
?
зар
јесам
људи
моћи
помислити
какав
хтети
бескрајно
зло
створити
,
када
јесам
измислити
новац
?
и
он
се
створити
један
чудноват
визија
:
он
видити
како
се
људи
прождирати
у
међусобан
борба
,
видити
како
новац
,
тај
страховит
и
незајазив
бог
,
дигнути
палата
од
сребро
и
злато
,
који
се
блештити
према
сунце
и
како
људи
пузити
по
прашина
и
блато
,
гледати
на
дом
зло
и
порок
;
видити
како
тај
пламен
демон
рушити
двор
,
како
прснути
греда
,
пуцати
зид
и
како
у
свој
страховит
пад
затрпавати
милијон
људи
;
видити
један
бескрајан
колос
ка-
ко
гигантски
корак
корачати
преко
људи
,
како
до
колено
газити
по
људски
крв
,
али
ипак
поносито
ићи
једном
циљ
,
без
сажаљење
,
без
милосрђе
...
Киш
јесам
непрестано
лити
,
а
он
јесам
ићи
лаган
корак
,
као
да
јесам
леп
мајски
ноћ
.
Дошавши
кућа
,
он
се
брзо
свући
,
легати
у
постеља
и
запалити
цигарета
.
дуго
јесам
тако
пушити
и
гледати
у
жеравица
од
цигарета
како
се
светлити
у
таман
соба
.
наједном
искрснути
један
питање
преда
он
:
јесам
ли
боље
бити
прождрати
или
онај
који
прождирати
?
и
преда
он
изићи
понова
онај
визија
:
колос
како
поносито
корачати
свој
циљ
,
не
водити
рачун
о
слаб
људи
,
који
гамизати
крај
његов
нога
,
давити
се
у
прашина
,
блато
и
крв
.
ви
.
погреб
јесам
бити
заказати
за
два
час
по
подне
.
пре
подне
јесам
падати
ситан
киша
и
дан
јесам
бити
ванредан
леп
и
пријатан
.
небо
јесам
бити
затворен
плав
бој
,
а
сунце
јесам
још
доста
снажно
грејати
и
ако
јесам
већ
бити
наступити
други
половина
септембар
.
са
дрвеће
јесам
почети
да
падати
лишће
и
у
гомила
јесам
лежати
по
улица
и
двориште
.
оголео
грање
,
ко
какав
велик
и
мршав
рука
,
изгледати
јесам
жалосно
и
покуњено
,
као
да
са
страх
очекивати
зима
.
готово
одмах
по
ручак
свет
јесам
почети
долазити
.
стар
људи
и
жена
у
година
одлазити
јесам
у
соб
,
где
јесам
мртвац
лежати
,
а
млад
,
који
не
волити
да
гледати
мртвац
,
јер
она
јесам
тај
непријатно
и
подсећати
она
,
да
хтети
и
они
један
дан
тако
,
скрштен
рука
,
са
воштаница
више
глава
,
лежати
,
или
зато
,
што
јесам
се
бојати
да
мртвац
сањати
,
седети
јесам
у
двориште
на
столица
,
који
јесам
,
један
до
други
,
бити
поређати
крај
зид
.
Мари
и
Даница
бити
јесам
у
црн
рухо
.
Мари
јесам
бити
убрадити
црн
шамија
,
а
Даница
флора
.
Сима
јесам
везати
црн
махрама
око
врата
,
који
он
јесам
јако
сметати
,
вртити
се
око
врата
и
он
јесам
морати
сто
пут
до
сада
да
јесам
дрешити
и
везивати
.
и
Света
јесам
бити
везати
флор
око
шешир
,
али
он
,
играти
се
,
бити
јесам
негде
затурити
шешир
заједно
са
већ
поцепан
флора
.
Мари
јесам
,
с
време
на
време
,
улазити
у
соб
,
налактити
се
на
сандук
,
поглед
у
баба
и
тешко
уздахнути
.
баба
и
стар
људи
,
онда
,
устајати
са
свој
седиште
и
тесати
јесам
.
—
Ћути
,
сестра
,
шта
хтети
,
божји
воља
.
нек
јесам
ви
живити
и
здравити
.
Мари
уздисати
и
клима
глава
,
гледати
у
свој
мајка
,
затим
она
пасти
на
памет
,
да
јесам
оставити
у
други
соба
отворити
орман
,
или
да
јесам
на
сто
заборавити
кључ
,
уздахнути
и
отићи
.
Даница
јесам
бити
блед
,
под
очи
модар
колут
,
а
очи
увек
пун
суза
.
она
јесам
гостити
служити
слатко
и
кава
.
Сима
јесам
стајати
са
свој
познаник
,
рођак
и
пријатељ
а
на
његов
лице
се
огледати
неиспаваност
и
велик
жалост
.
брк
јесам
стално
грицкати
.
Ожиљак
над
леви
обрва
сваки
час
јесам
мењати
бој
,
као
он
правац
разговор
.
понекад
и
он
ући
у
соб
,
погледати
баба
и
уздисати
.
и
онда
се
,
са
бескрајно
тужан
лице
,
окренути
гост
и
прича
:
—
ви
не
моћи
замислити
како
се
тај
јадница
патити
.
тај
јесам
бити
неописан
бол
,
као
да
јесам
бити
грдан
грешница
.
А
сав
ви
јесам
,
хвала
бог
,
знати
,
да
јесам
тај
бити
анђео
од
жена
...
хм
,
хм
...
молити
ви
,
јесам
ви
послужити
?
Дана
,
Дана
чедо
,
ето
,
тетак
Јела
јесам
послужити
...
она
јесам
,
додуше
,
више
млад
,
али
,
ипак
,
шта
јесам
тај
шесет
година
за
један
живот
?
ето
,
на
пример
,
мој
дед
.
он
јесам
имати
деведесет
и
девет
година
.
бити
јесам
понова
добити
зуб
,
вид
он
се
повратити
,
а
нога
јесам
он
бити
чврст
и
хитар
,
као
да
јесам
младић
од
двадесет
година
.
он
јесам
сав
сам
радио
у
кућа
...
Што
не
узети
кава
?
Баш
јесам
добар
.
знати
све
,
све
,
али
кава
хтети
добар
.
волији
и
сув
хлеб
да
јести
,
али
хтети
добар
кава
.
узети
молити
ви
.
Дана
,
дати
овде
кава
...
хм
,
хм
...
добро
ти
јесам
престати
киша
,
а
ја
јесам
се
,
бог
ја
,
побојати
.
један
госпођа
,
оденути
у
црн
рухо
,
са
црн
шешир
преко
који
јесам
бити
црн
вео
,
који
се
спуштати
до
земља
,
напрашен
пудер
,
ући
у
двориште
.
када
јесам
Мари
спазити
,
она
почети
посртати
и
ударити
у
кукање
.
—
јао
,
видити
мој
добар
мајка
...
ето
,
легати
,
куку
ја
.
јао
,
мајка
,
зар
ми
остављати
?
Кук
,
нана
,
зар
ти
јесам
жао
?
јао
,
куку
!
...
Госпођа
извадити
бео
махрама
са
црн
оквир
,
и
брисати
очи
у
који
јесам
бити
ни
трагати
од
суза
.
Жене
устајати
,
хватати
Мари
за
рука
и
тесати
јесам
.
—
Доста
,
Мара
,
шта
хтети
Божја
воља
,
тесати
јесам
Сима
и
гледати
у
свећа
како
пуцкати
и
како
восак
капати
на
свећњак
.
мислити
јесам
,
да
ли
се
од
тај
кварити
свећњак
.
—
видити
,
а
јесам
да
казати
јефтин
.
јесам
баш
жалити
.
Божа
ја
опростити
,
данас
ни
восак
више
не
ваљати
.
Мари
село
до
онај
госпођа
,
метла
рука
на
крило
и
гужва
махрама
.
—
јесам
требати
да
дати
Дана
флор
.
Испрошена
јесам
,
па
не
требати
,
рећи
један
баба
и
решити
се
,
да
попити
и
четврти
кава
.
Мари
уздахнути
.
—
опет
,
требати
да
жалити
.
бити
она
јесам
баба
и
волети
јесам
,
одговорити
Сима
место
Марија
.
—
и
ја
јесам
хтети
,
али
ипак
нек
носити
недеља
дан
.
Сима
јесам
опет
досађивати
махрама
.
он
јесам
дотеривати
,
али
јесам
у
тај
час
највише
волети
,
да
јесам
поцепати
и
да
јесам
треснути
о
под
.
хм
,
хм
,
шта
хтети
он
тај
кулук
?
и
Мари
јесам
увек
кукати
,
када
год
наићи
који
познат
и
угледан
жена
,
који
хтети
она
кад-тад
требати
,
а
жена
јесам
јесам
увек
тешити
,
говорити
увек
један
исто
.
у
соба
јесам
бити
врло
загушљив
.
сала
се
јесам
одавна
отварати
и
поред
иначе
устајао
ваздух
,
који
јесам
мирисати
на
плесан
и
камфор
,
бити
јесам
ту
сад
још
и
свећа
,
који
јесам
јако
мирисати
и
испарење
свакојак
свет
.
Сима
осетити
као
несвестица
и
брзо
изиде
напоље
.
напољу
јесам
бити
доста
људи
.
неки
јесам
седети
и
пушити
јесам
,
а
неки
јесам
стајати
и
гледати
у
лоз
.
—
овај
година
јесам
добро
родити
.
зрно
јесам
бити
велик
као
голубји
јаје
,
а
слатко
,
слатко
као
шећер
,
још
и
сладак
...
хм
,
хм
.
кад
бити
резати
,
да
хтети
ви
неколико
штап
,
ако
се
,
тај
јесам
,
не
иселити
одавде
.
—
А
што
да
се
селити
,
кад
имати
овде
леп
комоција
.
—
ја
само
тако
казати
.
Штапове
мести
у
трап
,
па
дивота
.
Грожђе
и
и
по
...
хм
,
хм
.
црквењак
,
један
врло
чупав
чича
са
велик
црвен
нос
,
ући
унутра
,
носити
у
један
шарен
завој
неколик
одежда
.
када
јесам
говорити
,
он
јесам
шиштио
,
јер
јесам
он
недостајати
предњи
два
зуб
,
али
ипак
зато
,
казати
,
да
јесам
жестоко
певати
.
он
сав
терет
метнути
на
један
столица
,
извадити
дрвен
табакера
и
савијати
цигарета
.
окренути
се
Сима
и
почети
да
шиштати
:
—
нек
се
спремити
жеравица
са
тамјан
.
сад
хтети
и
поп
да
доћи
.
сунце
упрети
у
поклопац
од
сандук
и
крст
и
њихов
грдан
сенка
,
као
какав
незграпан
прилика
,
пружити
се
по
цео
двориште
.
свет
сести
у
дно
двориште
и
играти
се
.
три
свештеник
и
један
ђакон
разговарати
се
нешто
и
прилазити
одежда
.
неки
се
дигнути
са
столица
и
поздравити
она
,
један
младић
,
намрштити
се
и
окренути
она
леб
.
свет
јесам
све
више
долазити
и
сала
и
двориште
бити
јесам
већ
пунити
.
и
што
јесам
свет
више
долазити
Мари
јесам
сав
више
кукати
.
Ђорђе
стати
са
један
стар
човек
и
нешто
се
живо
разговарати
.
Сима
јесам
баш
бити
она
прићи
,
али
чим
јесам
доћи
свештеник
,
он
отићи
к
она
,
а
затим
у
сала
.
—
ни
мање
ни
више
,
него
ти
јесам
луд
.
Ђорђе
гледити
тај
свој
познаник
ироничан
поглед
и
рећи
:
—
А
зашто
,
молити
ви
лепо
?
—
Зашто
?
Још
питати
?
Чудно
ја
чудо
,
хтети
да
бити
поштен
и
тај
још
у
Србија
и
у
двадестом
век
.
тај
јесам
бити
мито
,
молити
ти
.
—
А
него
шта
јесам
бити
?
—
Па
...
овај
...
да
он
учинити
услуга
.
—
ту
јесам
,
дакле
.
јесам
шијати
,
него
врат
.
—
министар
,
бре
,
примати
,
а
ти
хтети
да
бити
паметан
од
она
.
—
А
зар
министар
не
моћи
бити
лопов
?
—
Знаш
ли
ти
,
да
ти
се
цео
свет
смејати
?
Ђорђе
он
погледати
прво
озбиљно
и
изненађено
,
а
после
рећи
,
смешкати
се
:
—
зар
зато
што
јесам
лопов
?
—
опет
он
тај
па
тај
.
Поштен
,
поштен
.
јесам
овде
реч
о
поштење
,
него
,
него
о
,
како
да
казати
,
о
практика
.
—
А
,
тако
?
дакле
тако
се
тај
практиковати
?
—
тако
,
ако
хтети
да
бити
особењак
и
луд
и
ако
хтети
да
бити
гладан
.
Ђорђе
се
за
часак
замислити
.
погледати
он
озбиљно
и
рећи
сасвим
тихо
,
као
у
сан
:
—
То
јесам
знати
.
—
ето
,
износити
јесам
.
Видиш
,
металан
сандук
.
лепо
,
бог
ја
.
Четири
човек
изнети
сандук
са
баба
и
метнути
он
на
два
столица
у
двориште
.
један
свештеник
,
гутати
половина
,
говорити
јесам
брзо
неки
реч
од
који
се
само
реч
»
земља
«
чути
и
разумети
,
затим
прелити
црн
вино
преко
покров
,
бацити
мало
земља
и
поћи
на
капија
.
он
се
журити
,
јер
јесам
имати
још
један
погреб
.
Метнуше
поклопац
,
онај
четворица
,
опет
изнети
сандук
,
а
један
жена
претурити
онај
два
столица
на
који
јесам
лежати
сандук
.
Мари
јесам
ићи
за
сандук
и
кукати
јесам
:
—
јао
,
нана
,
зар
хтети
ни
збогом
да
казати
?
Кук
,
нана
,
јао
,
остављати
кућа
,
куку
,
куку
...
Сима
јесам
брисати
очи
махрама
и
ићи
јесам
за
она
,
гледати
,
да
ли
хтети
се
сандук
,
без
тешкоћа
,
изнети
кроз
капија
.
Даница
јесам
заронити
лице
у
махрама
и
јецати
.
Почеше
сандук
гурати
у
кола
и
он
јесам
шкрипети
.
Кочијаш
се
попити
на
кола
,
натући
сав
прљав
дворог
шешир
и
потера
коњ
.
напред
јесам
један
сух
човек
са
дугачак
црн
брада
,
који
јесам
,
иначе
,
бити
кројач
и
секретар
певачки
друштво
,
подигнути
сав
штап
у
вис
и
певачки
друштво
почети
,
мало
певати
мало
викати
,
Свја-ти
Боо-же
!
и
спровод
се
кренути
.
Сима
јесам
ићи
у
средина
и
ухватити
под
рука
Мари
и
Даница
.
они
јесам
лагано
ићи
и
свак
се
забављати
свој
мисао
.
Мари
јесам
мислити
о
тај
ко
јесам
свет
доћи
на
погреб
и
бити
она
мило
и
сматрати
јесам
за
особит
част
,
када
јесам
приметити
госпођа
управниковица
,
који
јесам
,
шта
више
,
и
плакати
;
затим
јесам
,
у
мисао
,
проклињати
трговац
што
јесам
дати
јефтин
покров
,
па
хтети
тај
свет
,
сигурно
,
приметити
,
а
после
и
на
онај
жена
,
који
јесам
остати
код
кућа
да
спремати
даћа
.
бадава
,
туђ
рука
свраб
не
чешати
.
ко
знати
како
хтети
она
тај
спремити
.
сав
човек
требати
јесам
да
радити
,
јер
не
моћи
ни
на
који
да
се
ослонити
,
а
најмање
на
данашњи
млађ
,
који
све
радити
као
од
беда
.
не
мање
се
љутити
и
на
кројачица
,
који
она
јесам
сукња
пократити
,
па
изгледати
,
као
да
јесам
,
далеко
бити
од
тај
,
у
други
стање
.
Сима
јесам
мислити
о
тај
како
и
начелник
умети
лагати
,
јер
ни
до
данас
јесам
добити
класа
.
и
он
се
од
сав
срце
због
тај
радовати
,
што
начелников
жена
не
рађати
.
ако
,
баш
он
јесам
мило
.
мислити
јесам
о
један
врло
редак
марка
,
који
јесам
,
ту
скоро
,
видети
код
један
телеграфиста
и
када
јесам
моћи
да
јесам
добити
,
он
јесам
тврдо
бити
уверити
,
да
јесам
тај
један
обичан
фалсификат
.
мислити
јесам
и
о
тај
како
требати
да
дати
ципела
да
се
ударити
пенџе
и
како
она
не
носити
још
ни
година
дан
,
а
оне
се
већ
поцепати
.
А
највише
и
редак
јесам
мислити
о
сав
управник
,
који
јесам
моћи
да
доћи
на
погреб
,
али
хтети
сигурно
доћи
на
даћа
.
зато
јесам
он
и
наредити
да
се
спремити
ћурак
на
подварак
.
Даница
јесам
имати
само
један
мисао
,
који
она
јесам
бити
мио
—
Ђорђе
.
с
она
,
додуше
,
данас
Ђорђе
још
јесам
проговорити
ни
реч
,
али
тај
јесам
никакав
чудо
.
он
хтети
доћи
на
даћа
и
тад
хтети
се
разговарати
.
Ђорђе
јесам
ићи
са
онај
свој
познаник
,
који
јесам
бити
чиновник
у
министарство
финансије
и
разговарати
јесам
с
он
.
он
јесам
бити
зловољан
и
нерадо
јесам
говорити
,
а
његов
познаник
јесам
волети
да
говорити
и
ни
часак
јесам
ћутао
.
—
Доста
свет
,
бог
ја
.
леп
погреб
.
три
поп
,
један
ђакон
,
певачки
друштво
,
металан
сандук
.
тај
доста
коштати
,
а
мали
плата
.
—
Па
шта
?
—
Ништа
.
један
меница
више
.
—
свеједно
.
Нећемо
јесам
платити
ни
ти
ни
ја
.
—
ја
хтети
.
—
Вал
,
нијати
.
—
ипак
хтети
јесам
неко
платити
.
Ђорђе
јесам
љутити
овај
брбљавац
.
он
јесам
неколико
пута
прелазити
на
други
страна
или
јесам
застајкивати
,
али
и
тај
свезнајући
познаник
јесам
тај
исто
чинити
.
—
наравно
,
да
хтети
бити
и
даћа
.
Ђорђе
јесам
ћутао
.
—
ти
хтети
се
враћати
после
гробље
?
—
Па
ваљда
хтети
тамо
остати
.
—
мислити
,
да
хтети
доћи
на
даћа
.
—
не
знати
.
—
зар
зет
да
не
доћи
?
Ђорђе
се
окренути
као
да
он
јесам
ко
викнути
.
када
јесам
ући
у
црква
и
Ђорђе
јесам
ући
,
али
када
јесам
опет
видети
свој
познаник
крај
себе
,
он
изићи
из
црква
.
сести
на
један
клупа
и
запалити
цигарета
.
мислити
јесам
о
онај
,
што
он
јесам
његов
познаник
причати
.
Чудновато
.
дакле
човек
,
који
не
примати
мито
,
који
не
красти
,
он
јесам
особењак
,
луд
или
гладан
.
Поштење
јесам
ништа
други
,
него
особењаштво
и
лудост
.
А
он
јесам
мислити
сасвим
противно
.
главно
јесам
,
дакле
,
новац
,
споредан
јесам
ствар
како
се
до
он
долазити
.
и
он
почети
размишљати
о
онај
што
јесам
прекјуче
учинити
.
имати
јесам
да
извршити
експедиција
известан
роб
.
трговац
,
који
јесам
,
јамачно
,
намерно
погрешно
пријавити
роб
,
послати
он
јесам
,
у
један
коверат
,
известан
свота
новац
,
не
знати
колико
јесам
бити
.
он
написати
реферат
,
у
који
јесам
тужити
трговац
што
нудити
мито
и
приложити
јесам
новац
.
Учинио
јесам
тај
тако
,
јер
јесам
мислити
да
јесам
тај
дужност
сваки
чиновник
и
сваки
поштен
човек
!
и
сад
наједном
,
смејати
се
цео
свет
тај
његов
корак
.
друг
у
царинарница
доказивати
,
да
јесам
померити
памет
и
сав
јесам
он
се
почети
клонити
као
какав
болестан
човек
или
какав
особењак
,
који
јесам
место
међу
људи
.
зар
новац
у
толики
мера
заслепљивати
људи
,
да
више
не
умети
разликовати
црно
од
бео
,
поштење
од
непоштење
?
он
јесам
халапљиво
удисати
дим
,
као
да
данима
јесам
пушити
.
цигарета
јесам
палити
од
цигарета
и
само
јесам
пушити
и
мислити
.
бити
поштен
тај
јесам
тај
исто
као
бити
способан
за
лудница
,
дакле
бео
врана
међу
осталим
црн
.
па
зашто
он
баш
да
бити
тај
бео
врана
?
имати
ли
од
тај
какав
користити
?
ето
,
смешан
јесам
свет
,
а
он
се
тај
више
бојити
,
него
ишта
други
на
свет
.
Смешан
?
боље
болестан
,
боље
и
без
један
рука
.
само
не
смешати
,
само
не
особењак
.
ах
,
ала
јесам
чудан
овај
свет
!
зар
он
јесам
не
гонити
људи
да
постајати
звер
,
па
да
после
прождирати
тај
звер
?
...
Поштен
,
поштен
...
дакле
,
што
јесам
човек
поштен
,
он
јесам
сав
више
уверити
да
хтети
бити
прождрати
,
а
он
,
он
немати
ни
најмање
воља
да
бити
прождрати
,
боље
онда
...
његов
познаник
јесам
стајати
крај
он
.
—
у
мало
јесам
заборавити
.
ти
никако
не
ићи
код
ћир
Настас
.
од
кад
јесам
бити
?
—
не
памтити
.
—
А
он
јесам
опасно
болестан
.
—
болестан
?
—
дабоме
.
Већ
одавно
.
имати
више
од
четири
месец
.
—
А
од
шта
боловати
?
—
ревматизам
или
тако
нешто
.
—
Лежи
ли
?
—
цео
дан
седити
на
један
велик
столица
,
Страшно
изглед
.
и
о
ти
јесам
разговарати
.
питати
за
ти
и
казати
,
да
јесам
се
одбити
од
он
.
—
не
знати
зашто
.
—
не
знати
ни
он
.
Жељан
јесам
баш
да
ти
видити
.
Причао
ја
јесам
какав
јесам
бити
као
мали
.
требати
да
отићи
.
—
Отић
хтети
.
А
ја
баш
особењак
,
а
?
—
тако
цео
свет
мисао
.
—
Добра
,
онда
хтети
да
бити
лопов
.
—
Којешта
.
тај
ники
не
тражити
од
ти
.
—
Ника
?
тај
,
драг
мој
,
цео
свет
тражити
од
ја
.
погреб
се
опет
кренути
.
звоно
јесам
звонити
.
Певачко
друштво
јесам
опет
певати
свој
бескрајан
Свја-ти
Бо
-о-же
!
многи
јесам
се
,
од
црква
,
почети
одвајати
,
али
када
јесам
погреб
кренути
,
као
да
јесам
се
бојати
,
да
она
ко
не
ухватити
на
неки
ружан
дело
.
када
погреб
проћи
,
људи
скидати
шешир
,
неки
сасвим
,
а
неки
само
мало
и
одмах
он
опет
натакнути
.
трамвај
јесам
за
часак
стати
и
чекати
јесам
да
погреб
проћи
.
многи
питати
оне
,
који
ићи
за
погреб
:
ко
јесам
тај
умрети
?
војник
и
официр
салутирати
.
Трговачки
помоћник
,
чупкати
свој
уфитиљен
брк
,
стајати
пред
радња
и
гледати
погреб
.
са
горњи
спрат
многи
глава
гледати
кроз
прозор
.
мрак
се
већ
почети
хватати
,
када
јесам
се
враћати
с
гробље
.
Мари
јесам
кукати
када
јесам
баба
спуштати
у
гроб
и
када
јесам
почети
земља
да
добовати
о
металан
сандук
.
Даница
јесам
пролевати
истински
детињски
суза
за
баба
,
који
јесам
увек
бити
према
она
добар
и
пажљив
.
Сима
јесам
сматрати
за
потребно
,
да
,
у
неколик
мах
,
принети
махрама
очи
.
он
јесам
сад
бити
уверити
,
да
јесам
све
свршен
и
да
се
баба
не
моћи
више
вратити
.
али
он
јесам
мислити
и
о
тај
како
јесам
узан
гроб
и
рачунати
јесам
у
памет
,
да
ли
јесам
дуг
од
један
метар
и
по
.
врло
тескобан
стан
,
али
,
бар
,
не
плаћати
кирија
.
и
у
мало
што
се
јесам
насмејати
.
али
кад
се
сетити
,
да
јесам
он
и
тај
гроб
морати
платити
,
он
се
намрштити
,
а
за
тај
,
као
да
јесам
тај
хтети
да
забашурити
,
рећи
:
—
отићи
,
дакле
,
јадница
.
Мари
и
Сима
,
чекати
јесам
код
капија
гост
,
који
јесам
мислити
звати
на
даћа
,
док
на
чесма
не
опрати
рука
и
салетати
она
да
на
сваки
начин
доћи
.
затим
сести
у
кола
.
Ђорђе
јесам
бити
још
зловољан
.
Зашто
јесам
долазити
на
гробље
?
Шта
хтети
ту
?
зар
бити
ко
,
уопште
,
приметити
,
да
он
јесам
долазити
чак
овамо
?
сав
он
јесам
бити
мрско
.
и
оне
јести
што
гордо
гледати
у
небо
и
онај
парцела
,
који
мртвац
одређивати
у
категорија
као
какав
еспап
:
добар
и
горети
,
скуп
и
јефтин
.
Например
,
она
грдан
мермеран
пирамида
тамо
,
представљати
један
капитал
од
толико
и
толико
стотина
динар
,
а
можда
и
хиљада
.
Што
хтети
ту
?
да
казати
свет
,
да
ту
легати
смртан
остатак
тај
и
тај
,
који
јесам
бити
врло
вешт
лопов
,
па
јесам
стећи
грдан
новац
.
ко
немати
,
он
јесам
мртав
мртвац
,
као
што
јесам
бити
и
за
живот
.
Ена
,
она
црвоточан
даска
,
који
јесам
некад
представљати
крст
.
тај
јесам
,
јамачно
,
бити
какав
луд
,
бити
какав
особењак
,
или
што
јесам
тај
исто
,
какав
поштен
.
Шта
хтети
он
тај
крст
?
да
се
знати
,
да
тамо
под
онај
коров
легати
један
прождрати
?
А
од
он
јесам
,
међутим
,
зависити
,
да
он
други
прождирати
.
и
он
прећи
преко
један
гроб
,
који
јесам
бити
обрасао
у
коров
,
крста
јесам
одавно
нестати
,
само
један
труо
дашчица
означавати
место
,
где
јесам
негде
бити
.
просјак
јесам
стајати
пред
капија
и
,
са
задовољство
,
јесам
показивати
свој
гадан
патрљак
,
који
јесам
вирити
из
прљав
рит
и
свој
страховито
разједен
лице
,
који
јесам
пре
уливати
гађење
него
милосрђе
.
он
се
обрецнути
на
један
просјак
,
када
он
јесам
дотакнути
свој
закржљавелим
и
помодрео
патрљак
.
он
сести
на
трамвај
и
поћи
у
варош
.
сијалица
јесам
жмиреле
,
трептати
,
гасити
се
и
палити
.
радник
јесам
,
са
рад
,
преко
тркалиште
,
ићи
свој
кућа
.
Женске
јесам
се
,
кроз
мрак
,
журити
,
а
по
неки
радник
она
добацити
који
реч
.
по
неки
ћутети
и
ићи
свој
пут
,
а
нека
одговорити
и
радник
се
смејати
и
пожурити
за
она
.
тељига
зврјати
по
прашљив
калдрма
,
кочијаш
стајати
на
сред
кола
и
певати
,
дерати
се
из
сав
глас
.
у
даљина
свирати
војнички
труба
.
из
један
кавана
допирати
промукнут
глас
какав
бекрија
.
у
фијакер
сести
људи
и
они
се
некуда
журити
,
не
знати
се
куда
и
зашто
.
на
Теразије
врвити
свет
.
излог
осветљен
и
свет
стаја
пред
она
уздисати
и
ићи
даље
.
пекара
свирати
као
бесомучан
и
,
у
улични
виц
,
нудити
свој
роб
.
из
далек
се
чути
добош
,
мало
после
војни
музика
како
свирати
неки
марш
.
тај
ићи
дворски
стража
.
људи
застајкивати
,
а
неки
,
сасвим
несвесно
,
ићи
у
нога
,
по
такт
музика
.
деца
,
шегрт
и
мангуп
марширати
по
крај
војник
.
Ђорђе
јесам
стати
на
сред
улица
и
мислити
се
,
да
ли
да
ићи
на
даћа
или
да
не
ићи
.
Шта
хтети
тамо
?
да
гледати
онај
свет
како
се
претварати
,
како
лагати
и
како
се
хвалити
свој
отимање
,
који
они
звати
зарађивање
?
да
гледати
свој
таст
како
јесам
бескрајно
несрећан
што
код
баба
јесам
наћи
ни
маријаш
?
да
слушати
његов
лаж
у
који
он
јесам
веровати
?
А
Даница
?
јесам
,
она
јесам
добар
и
он
јесам
много
волити
,
али
она
морати
да
дворити
тај
свет
,
који
јесам
доћи
да
се
нахранити
и
напити
.
и
он
се
решити
да
не
ићи
.
али
куда
да
ићи
?
у
кавана
?
Шта
хтети
тамо
?
ах
,
да
,
требати
да
ићи
код
ћир
Настас
.
и
он
поћи
.
наједном
,
сасвим
неочекивано
,
почети
рачунати
колико
имати
како
јесам
Даница
испросити
.
три
месец
.
три
месец
?
јесам
,
тачно
три
месец
.
Зашто
његов
таст
оклевати
?
досад
јесам
баба
бити
болестан
,
сад
хтети
се
рећи
,
да
јесам
умрети
и
да
јесам
у
жалост
.
Значи
,
да
јесам
негде
запети
.
ваљда
девојка
јесам
спреман
?
не
.
он
јесам
рећи
,
да
тај
не
тражити
.
онда
...
наравно
,
за
новац
јесам
запети
.
али
откуд
овај
луксуз
при
погреб
?
металан
сандук
,
три
поп
и
један
ђакон
,
саборни
црква
,
певачки
друштво
,
даћа
?
тај
све
стајати
много
новац
.
па
и
болест
.
и
она
јесам
доста
стати
.
тај
јесам
загонетка
,
један
велик
загонетка
.
он
с
тај
морати
бити
начисто
:
или
—
или
.
затим
он
пасти
један
мисао
на
памет
.
ваљда
јесам
Сима
продати
сав
албум
и
тако
,
хм
,
хм
,
доћи
до
грдан
новац
?
и
он
се
и
нехотице
насмејати
.
јесам
ни
приметити
када
јесам
доћи
до
кућа
ћир
Настас
.
притиснути
у
звонце
.
после
један
трен
отворити
се
врата
.
на
сред
ходник
јесам
горети
један
велик
електрични
лампа
.
Слушкиња
,
што
он
јесам
отворити
врата
,
бити
јесам
леп
и
чист
,
он
јесам
погледати
и
рећи
љубазно
:
—
Добра
вечати
.
—
Добра
вече
.
имати
ли
какав
послати
код
господар
?
—
имати
.
А
што
ви
тај
питати
?
—
господар
јесам
болестан
и
не
примати
.
—
е
?
...
ја
хтети
примити
.
он
јесам
уштинути
за
образ
,
а
она
се
насмејати
и
закључати
капија
.
—
Добра
.
изволте
.
ја
јесам
свеједно
.
—
готово
и
ја
.
и
обојити
се
насмејати
.
он
поћи
горе
.
преко
камени
степеница
бити
јесам
застрети
дебео
црвен
тепих
,
који
јесам
придржавати
дебео
шипак
од
месинг
.
баријера
,
крај
степеница
,
бити
јесам
одевен
у
црвен
плиш
.
предсобље
јесам
бити
велик
и
четвртаст
.
на
под
један
велик
,
пепељаст
ћилим
.
на
зид
велик
зелен
чоха
,
опервазити
позлаћен
дрво
.
на
чоха
неколико
кук
од
никл
и
на
један
кука
један
тврд
шешир
,
један
врскапут
са
свилен
постава
и
шарен
монограм
.
у
један
угао
један
шарен
дугуљаст
и
округао
суд
од
порцулан
у
који
јесам
један
штап
са
сребрн
дршка
.
у
други
угао
политиран
сточић
и
на
он
један
боца
до
пол
пун
вод
и
два
чаша
на
сребрн
послужавник
.
о
таваница
велик
електрични
лампа
.
цео
предсобље
мирисати
на
чистоћа
,
на
туткало
и
на
богаство
.
Ђорђе
се
насмешити
и
шанути
:
на
његов
гроб
хтети
бити
кор
.
када
јесам
обесити
врскапут
о
један
кук
и
оставити
штап
у
онај
шарен
суд
са
хинески
шара
,
он
куцнути
на
врата
.
унутра
јесам
неко
говорити
и
један
женски
се
смејати
.
он
понова
куцнути
,
али
јаче
.
неки
јесам
изнутра
неко
питати
:
—
Ко
ли
јесам
тај
сад
?
други
глас
јесам
говорити
:
—
Ида
па
видити
.
врата
се
отворити
.
на
праг
стати
један
жена
од
тридесет
година
.
имати
јесам
велик
црн
очи
.
нос
прћаст
,
уста
мали
и
меснат
,
лице
округао
,
здрав
и
црвен
у
оквир
од
накудрављен
црн
кос
.
она
јесам
бити
оденути
у
један
ружичаст
ампир
са
широк
рукав
кроз
који
се
видети
бео
и
обао
рука
чак
до
пазухо
.
ампир
она
јесам
лепо
стојати
и
кроза
он
се
моћи
назирати
лепо
,
једар
и
округао
тело
.
сав
њезин
леп
и
жив
појава
бректати
јесам
здравље
и
ширити
јесам
мирис
од
љубичица
.
Ђорђе
се
мало
збунити
,
када
јесам
овај
жена
угледати
.
—
пардон
,
...
добро
вече
...
—
Добра
вечати
...
—
ја
јесам
Ђорђе
,
Ђорђе
Прокић
.
питати
ти
,
молити
ви
,
чикати
Настас
,
да
ли
хтети
ја
примити
...
Ђорђе
...
Жена
се
у
час
вратити
и
рећи
он
са
осмех
:
—
изволте
,
господин
.
Ћир
Настас
јесам
човек
од
педесет
и
неколико
година
,
испити
јесам
и
изнурити
.
он
јесам
мал
те
не
,
сасвим
ћелав
.
онај
мало
чуперак
просед
кос
изгледати
на
сјајан
лобања
у
који
се
огледати
сијалица
,
као
прљав
пега
.
лице
смежуран
и
блед
.
испод
упао
очи
,
који
вечито
лутати
по
под
и
ретко
се
кад
дизати
у
вис
,
обесити
се
два
кесица
.
брк
проседити
,
а
испод
нос
пожутети
од
дуван
.
брада
велик
,
чупав
и
пун
трошица
од
дуван
.
рука
велик
,
шака
широк
,
на
један
кажипрст
,
пожутео
од
дуван
,
велик
златан
прстен
са
почетан
слово
његов
име
.
на
мали
прст
десни
рука
грдан
брилијантски
прстен
.
он
седити
у
један
велик
наслоњача
,
преко
нога
велик
дебео
махрама
и
један
жут
ћебе
.
на
сто
,
крај
он
,
легати
кутија
са
цигарета
,
кутија
са
палидрвце
,
рубац
и
један
велик
ћилибарски
муштикла
на
преврнут
футрола
.
у
соба
јесам
бити
,
осим
његов
велик
столица
,
један
канабе
од
дрвен
кожа
,
два
три
плетен
столица
са
висок
наслон
,
један
округао
сто
на
сред
соб
,
у
један
угао
један
омањи
сто
и
на
он
један
грамофон
,
чији
грдан
труба
зијати
на
соб
,
по
зид
слика
,
по
под
зелен
ћилим
са
црвен
шара
,
о
таваница
двокрак
лустер
.
и
све
у
соба
и
завеса
,
и
ћилим
,
и
ћебе
,
и
застирач
на
сто
,
и
његов
одело
и
све
мирисати
на
дуван
и
шпиритус
.
—
као
мислити
,
требати
мало
ситан
проја
.
—
посао
,
чикати
Настас
.
—
да
,
да
...
знати
се
већ
.
тај
јесам
лепо
од
ти
.
као
мислити
,
не
требати
заборавити
свој
стар
пријатељ
.
Знаш
како
јесам
.
као
мислити
,
моћи
један
други
требати
.
—
сав
тај
јесам
тако
,
али
јесам
моћи
.
—
Добра
,
де
.
ајде
да
веровати
.
Видиш
,
тај
јесам
онај
Ђорђе
што
јесам
ти
ја
причати
.
—
јесам
ја
господин
ни
преставити
.
Баш
јесам
прост
Настас
.
она
пружити
Ђорђе
рука
.
он
поцрвенити
.
—
ето
такав
јесам
,
господин
,
увек
.
Иначе
јесам
добар
човек
,
али
страшно
прост
,
као
...
—
као
цепаница
.
Што
не
казати
,
де
?
—
она
,
Настас
,
шта
ти
јесам
данас
?
—
као
мислити
,
требати
увек
рећи
шта
човек
мисао
.
—
тај
ићи
,
бог
ти
...
јесам
ви
овде
са
служба
?
—
јесам
,
у
царинарница
.
—
ах
,
тако
.
А
што
јесам
долазити
к
ми
?
—
Па
...
како
да
казати
?
ја
јесам
знати
како
хтети
ја
примити
.
пре
јесам
чешће
долазити
.
—
како
моћи
тако
што
замислити
?
па
да
,
први
жена
јесам
увек
добар
.
—
пардон
...
ја
тај
јесам
казати
.
—
Шалим
се
,
шалити
се
...
—
де
,
бог
ти
,
Цаја
,
подигнути
ја
мало
нога
.
—
овај
јесам
већ
стоти
пут
данас
,
те
подигнути
,
те
спустити
.
—
као
мислити
,
ако
ти
јесам
тешко
,
моћи
тај
и
Ђорђе
.
—
Драга
воља
,
чикати
Настас
.
—
Оставте
он
,
господин
,
ви
не
знати
какав
јесам
тај
човек
.
—
да
,
да
...
уобразити
јесам
,
да
ја
јесам
боље
,
кад
нога
мало
подигнути
.
после
,
опет
,
као
мислити
,
да
хтети
ја
бити
лакше
кад
она
спустити
.
—
јесам
ићи
у
бања
?
—
Мор
шта
јесам
покушавати
.
Потрошио
јесам
већ
и
црно
испод
нокат
.
немати
више
.
Дужан
сам
и
ружан
.
Још
мало
неки
трајати
,
па
као
мислити
црвен
рез
не
фалити
.
—
ама
шта
јесам
ти
,
човек
?
знати
,
увек
тако
кук
.
—
знати
ја
,
госпођа
,
чикати
Настас
пре
од
ви
.
—
Шта
ја
знати
?
сад
јесам
други
време
.
Прођоше
она
златан
време
.
немати
више
да
се
тећи
.
доста
јесам
кад
хлеб
зарадити
.
зар
ја
,
бре
,
за
себе
радити
?
јок
.
све
за
општина
и
држава
и
опет
јесам
слепац
.
како
који
Скупштина
доћи
,
она
прво
дигнути
порез
.
и
сад
радити
само
за
порез
.
пропасти
,
изгинути
,
као
Јанка
на
Косово
.
као
мислити
,
сав
јесам
пропасти
и
трговина
и
сав
,
а
кад
трговина
пропасти
,
онда
пропадати
све
.
па
вересија
.
немати
се
,
знати
ли
ти
шта
јесам
тај
,
немати
се
...
ја
хтети
да
пропасти
,
биће
банкрот
,
цркнути
од
глад
,
јер
не
моћи
да
ићи
у
општина
да
бити
извршитељ
...
требати
нога
,
а
ја
немати
нога
.
Ђорђе
он
иронично
гледати
.
Цаја
јесам
кршити
рука
и
намигивати
на
Настас
да
ћутети
,
али
он
јесам
и
даље
кукати
,
као
да
јесам
над
његов
глава
лукати
кров
и
сваки
час
он
моћи
затрпати
.
—
зар
ти
мислити
,
да
свако
интересовати
твој
ствар
?
—
ја
као
мислити
,
да
ја
не
моћи
говорити
о
будалаштина
,
него
о
тај
како
се
привређивати
.
Ђорђе
се
дигнути
.
—
ето
отерати
јесам
господин
твој
кукњава
.
—
ја
као
мислити
,
тај
јесам
мој
дете
...
—
не
,
не
,
ја
јесам
свратити
,
да
видити
како
ви
јесам
.
време
јесам
.
требати
да
ићи
.
лак
ноћ
,
чикати
Настас
.
—
Лака
ноћ
,
дете
...
казати
ти
,
сав
јесам
пропасти
.
немати
се
,
радња
стати
,
вересија
расти
,
а
требати
да
се
јести
.
ту
немати
овај
и
онај
и
,
онда
,
као
мислити
,
морати
да
доћи
пропаст
,
банкротство
,
црвен
рез
,
старалац
,
адвокат
,
суд
,
добош
...
лак
ноћ
.
па
доћи
.
ја
као
мислити
,
не
требати
да
ја
заборавити
.
Ђорђе
се
руковати
са
Цаја
.
—
молити
ви
,
господин
,
извинити
.
ви
он
,
бар
,
знати
.
—
о
,
молити
,
молити
.
.
он
се
обући
,
окренути
се
још
једном
и
поћи
.
—
А
штап
?
—
ах
,
да
.
хвала
.
лак
ноћ
.
она
јесам
стајати
на
праг
од
соб
док
јесам
изићи
из
предсобље
.
када
јесам
сићи
на
улица
бити
јесам
густ
мрак
.
неки
јесам
сијалица
бити
погасити
.
Отишао
јесам
да
вечерати
,
а
после
вечера
јесам
ићи
кроз
улица
,
без
циљ
и
пут
.
мислити
јесам
о
овај
богаташ
,
што
,
у
сред
свој
сјај
и
богаство
,
кук
и
нарицати
,
мислити
јесам
о
овај
човек
,
који
јесам
пре
двадесет
и
неколико
година
бити
момак
,
цепати
дрво
и
вући
вод
.
и
тај
глупак
и
тај
идиот
жестоко
јесам
испећи
сав
занат
и
,
ето
,
ужасно
се
обогатити
.
и
што
јесам
више
имати
,
он
јесам
сав
више
кукати
,
као
да
он
јесам
тај
бити
сиренски
песма
,
који
јесам
мамити
новац
.
он
јесам
бити
раздрагати
.
смејати
се
овај
сулуд
богаташ
,
прикован
за
столица
,
који
сада
памет
чак
и
јесам
потребан
,
јер
јесам
новац
научити
пут
к
он
и
долазити
сам
,
незван
,
нетражен
.
тај
јесам
разумети
сав
посао
.
тај
,
ни
један
час
,
јесам
бити
особењак
,
јесам
бити
луд
,
јесам
хтети
да
бити
једина
бео
врана
међу
легион
црн
врана
,
који
се
са
грактање
и
оштар
канџа
,
међусобно
раздирати
и
прождирати
.
А
крај
његов
?
велик
завештање
сав
могућ
друштво
,
који
хтети
,
на
сав
могућ
начин
,
захваљивати
овај
богат
лопов
,
ни
час
не
водити
рачун
о
порекло
његов
богаство
,
велик
и
сјајан
погреб
са
безброј
беседа
о
његов
честитост
,
усталаштво
,
вредноћа
,
хуманост
и
поштење
,
са
хрпа
венац
на
чији
трака
блештити
ласкав
реч
захвалница
и
грдан
мермеран
пирамида
.
А
зашто
не
?
када
се
цео
живот
дигнути
лармати
у
небо
зашто
не
и
после
смрт
?
он
јесам
лагано
ићи
,
рука
затурити
на
леђа
и
звиждукати
.
негде
јесам
сат
откуцавати
,
али
смешан
.
прво
шест
па
после
четири
.
он
се
насмејати
.
месец
јесам
почети
да
се
помаљати
,
али
лагано
и
опрезно
,
као
да
тај
кришом
радити
.
негде
,
у
суседство
,
свирати
јесам
окарина
,
а
неки
женски
глас
,
певати
јесам
лагано
:
ој
,
девојка
рококо
не
љубити
те
макар
ко
...
један
официр
ићи
са
један
женски
,
обавити
рука
око
њен
струка
,
причати
она
нешто
,
а
она
се
смејати
и
пљескати
рука
.
на
саборни
црква
откуцавати
једанаест
час
.
он
се
смејати
и
сав
он
смешан
.
један
пијан
носач
,
пребацити
самар
преко
леђа
,
па
се
не
знати
ко
ко
вући
или
он
самар
или
самар
он
.
Посрће
тамо
и
амо
и
гласно
са
себе
говорити
.
у
двориште
јесам
бити
тишина
.
месец
изићи
и
сјајити
над
двориште
.
Чесма
цурити
као
увек
и
чути
се
како
вод
одмерити
и
по
такт
,
ударати
о
калдрма
.
неки
рубља
разастрети
по
уже
и
лепршати
се
.
неки
разбијен
боца
легати
на
сред
двориште
и
светлуцати
се
према
месечина
.
у
Лепосавин
соба
горила
јесам
свећа
и
бацати
јесам
сјајан
правоугаоник
на
калдрма
.
када
јесам
доћи
до
прозор
,
свећа
се
угасити
.
он
лагано
отворити
врата
и
ући
.
неки
јесам
у
побочан
соба
,
непријатно
хркати
.
када
јесам
поћи
у
свој
соб
,
један
бео
прилика
он
задржати
.
он
се
,
у
први
мах
,
тргнути
.
и
наједном
осетити
,
како
у
један
топлом
тело
,
који
јесам
дрхтати
као
од
зима
,
куцати
срце
брзо
и
преплашити
...
ВИИ
.
Ђорђе
јесам
бити
у
чудноват
расположење
.
неки
мртвило
,
који
он
не
бити
умести
наћи
разлог
,
да
јесам
нешто
почети
о
себе
размишљати
,
овладати
јесам
он
.
неки
пут
он
јесам
све
бити
мрско
,
а
неки
пут
,
опет
,
све
равнодушно
.
Тужним
поглед
посматрати
јесам
живот
око
себе
и
осећати
јесам
како
бескрајан
пустош
одјекивати
у
он
и
око
он
.
Ништа
он
јесам
интересовати
и
сав
он
јесам
изгледати
празно
и
без
икакав
циљ
.
његов
живот
,
живот
један
канцеларијски
роб
,
који
јесам
приковати
за
једноликост
,
који
нем
крај
и
циљ
,
убијати
јесам
постепено
његов
енергија
у
који
се
некада
бити
уздати
.
он
јесам
изгледати
себе
смешан
и
сматрати
јесам
свој
дужност
,
као
чиновник
,
као
озбиљно
ношење
водити
у
какав
решето
.
изгледати
он
јесам
,
да
тај
његов
дужност
не
остављати
никакав
трага
и
да
јесам
она
један
бескрајан
играчка
који
сав
схватати
озбиљно
.
Шта
он
очекивати
од
тај
свој
службовање
?
Будућност
?
какав
иронија
!
зар
чиновник
,
уопште
,
у
Србија
моћи
имати
какав
будућност
?
сав
кариера
,
због
који
се
чинити
многи
чудо
,
понижавање
и
ласкање
,
изглед
,
да
јесам
само
зато
створити
,
да
не
умрети
од
глад
.
сто
година
деведесет
грош
.
од
почетак
се
не
ићи
даље
и
ако
се
човек
,
понекад
,
лагати
да
корачати
напред
и
тај
брзо
и
поуздано
.
Већ
у
неколик
мах
јесам
мислити
да
да
оставка
,
али
јесам
још
бити
смислити
какав
други
посао
да
се
латити
.
А
тврдо
се
бити
решити
да
више
не
бити
чиновник
.
бити
он
јесам
досадно
,
да
вечито
бити
сиромах
,
да
вечито
зепсти
од
шеф
,
од
који
јесам
зависити
његов
будућност
у
служба
и
да
вечито
ради
један
исти
посао
од
који
ники
немати
користити
,
а
најмање
он
лично
.
он
јесам
,
сада
,
себе
доказивати
,
да
јесам
створен
да
бити
вечит
слепац
и
зато
хтети
ни
да
бити
.
али
и
ако
јесам
он
сав
тај
нејасно
осећати
,
ипак
јесам
и
даље
вући
чиновнички
јарам
,
јер
јесам
знати
од
куда
требати
очекивати
могућност
који
хтети
учинити
,
да
не
бити
вечит
слепац
.
и
он
јесам
тако
и
даље
живети
,
остављати
данима
,
да
ићи
један
за
други
,
доносити
себе
оно
што
јесам
затећи
:
једноликост
.
јесен
јесам
бити
у
велик
.
небо
сура
.
сунце
жмирити
и
сваки
час
се
крити
иза
густ
облак
,
који
се
гонити
по
небо
.
по
некад
хладан
ветар
духнути
,
почети
увео
лишће
терати
у
ковитлац
и
опет
он
нестати
.
сав
јесам
натмурити
,
све
зловољан
,
као
да
она
се
прљав
и
олован
облак
свалити
на
глава
.
по
неки
заостао
ласта
тумарати
по
ваздух
тамо
и
амо
,
силазити
до
свој
стар
гнездо
,
очајно
цвркутнути
два
три
пут
и
нестати
јесам
у
висина
.
кроз
улица
проћи
по
који
сељачки
кола
натоварен
дрво
,
шкрипа
и
клатити
се
,
а
упрегнут
кравица
,
који
кости
пробијати
кожа
,
оборити
глава
и
ићи
лагано
.
одрпан
сељак
ићи
крај
кола
,
у
рука
он
велик
штап
с
који
,
по
некад
,
ошинути
стока
,
о
доњи
усна
залепљен
цигарета
и
бленути
у
кућа
и
људи
.
људи
у
врскапут
,
метла
рука
у
џеп
и
,
са
очајан
лице
,
ићи
некуда
хитро
и
журно
.
ветар
опет
духнути
,
почистити
мало
жут
лишће
,
који
у
гомила
легати
по
олук
,
и
прашина
и
опет
ишчезнути
.
бити
јесам
недеља
.
Ђорђе
јесам
лежати
на
постеља
,
рука
метнути
под
глава
,
пухати
и
мисао
.
у
соба
јесам
бити
полутаман
.
он
јесам
посматрати
свој
соб
,
као
да
се
сад
доселити
и
први
пут
јесам
у
она
.
соб
јесам
бити
низак
и
доста
простран
.
имати
јесам
само
један
прозор
и
он
она
јесам
врло
штедљив
обасипати
светлост
.
под
јесам
бити
нераван
.
по
неки
даска
одскочити
и
погрбити
се
.
негде
,
опет
,
иструлити
парац
даска
и
видити
се
земља
,
прашина
и
по
неки
палидрвце
,
који
ту
западни
.
уза
зид
наслонити
један
старински
орман
,
испуцати
и
изгребати
од
чест
сељење
.
он
јесам
покварен
и
не
моћи
више
да
се
затворити
.
на
сред
соб
један
четвртаст
излизан
сто
и
кад
се
човек
на
он
наслонити
он
шкрипити
и
љуљати
се
.
сто
јесам
застрети
одавно
избледео
чаршав
,
који
се
не
моћи
више
распознат
првобитан
бој
и
пун
јесам
мрљати
од
мастило
и
кава
.
до
орман
,
један
полица
и
на
она
неколико
поцепан
и
расалатан
књига
,
чешаљ
,
један
четка
за
кос
,
један
празан
тегла
од
помада
,
један
боца
са
усахнуо
мастило
и
један
држаља
,
чији
јесам
перо
убрати
у
полица
,
два
плетен
столица
,
чији
јесам
сламати
бити
почети
да
се
цепати
,
један
дрвен
столица
без
један
пречага
и
у
пол
обојен
жут
боја
,
стајати
по
соба
куд
који
.
уз
други
зид
дрвен
постеља
скоро
политирати
.
Вис
постеља
један
избледео
тепих
,
на
који
јесам
израдити
један
лав
како
легати
на
зелен
трава
;
лав
јесам
имати
само
један
око
,
јер
јесам
он
друго
изести
мољац
.
до
тепих
,
ближе
врата
,
један
овеће
огледало
са
позлаћен
оквир
,
који
јесам
почети
да
се
љуштити
.
са
један
четвртина
огледало
излизати
се
жив
и
она
изгледати
као
и
сваки
други
стакло
.
под
огледало
висити
,
о
клин
,
један
убрус
од
српски
платно
.
таваница
од
даска
и
летва
и
одавно
се
погрбити
као
да
хтети
се
сваки
час
срушити
.
на
један
зид
,
у
дрвен
оквир
,
слика
Александар
ИИИ
.
и
,
са
разбијен
стакло
,
слика
оптужен
због
Чебинчев
афера
.
оба
тај
слика
бити
јесам
стеница
већ
одавна
начети
.
соб
мирисати
на
влага
,
трулеж
и
дуван
.
и
он
,
сасвим
несвесно
,
почети
свој
соб
поређивати
са
ћир
Настасов
соба
.
какав
жалосно
поређење
!
онде
све
нов
,
чврсто
као
од
бронза
,
скупоцен
и
отмен
,
овде
све
стар
,
олупан
,
полутруо
и
у
распадање
.
онде
једар
живот
,
који
бректати
здравље
,
овде
млитав
и
на
умор
.
тамо
се
сав
ствар
смејати
,
а
овде
се
све
натмурити
,
пун
туга
и
бол
.
Лежећи
тако
,
са
цигарета
у
уста
он
јесам
,
незнајући
ни
јесам
како
,
мислити
о
прошлост
ћир
Настасов
.
он
јесам
бити
сељачки
син
.
када
јесам
доћи
из
село
,
он
јесам
бити
го
и
бос
,
празан
џеп
и
празан
стомак
,
служити
јесам
којкуда
,
вршити
низак
посао
,
док
после
разних
мука
и
невоља
јесам
ступити
у
један
радња
,
постати
момак
,
после
деловођа
радња
,
па
ортак
и
најзад
,
када
јесам
његов
ортак
умрети
,
изненадно
и
напрасан
,
он
јесам
испразнити
каса
,
оставити
јесам
само
неколико
несигуран
меница
,
неколико
дувански
лоз
,
неколико
безначајан
акција
,
од
удовица
купити
,
буд
зашто
,
део
свој
ортак
и
постати
сав
газда
.
и
са
такав
квасац
у
чврст
и
грабљив
рука
,
он
јесам
,
прождрљив
поглед
какав
грабљив
тичурина
,
умести
да
запазити
где
се
моћи
добити
до
ћар
,
бруталан
убијати
савест
ако
покушати
да
се
јавити
,
немати
обзир
и
милосрђе
.
да
,
да
,
ко
бити
рећи
,
да
јесам
оно
,
сад
исцедити
,
тело
,
бити
некада
чврст
и
жилав
тело
какав
звер
,
који
јурити
на
плен
,
хватати
јесам
,
стегнути
и
прождирати
?
сада
тај
човек
у
свој
кућа
,
који
стењати
од
силан
богаство
,
трајати
дан
,
малаксати
џин
,
који
се
одмарати
од
силан
крађа
и
подвала
и
јечати
под
тиранија
болест
,
ни
један
трен
не
помишљати
,
да
тамо
напољу
,
где
беснити
борба
живот
,
легати
рањен
,
искасапљен
и
обезглављен
жртва
његов
.
и
он
јесам
вечито
имати
срећа
у
свој
разбојнички
подузеће
,
вечито
јесам
бити
поштовати
и
уважавати
,
корити
и
проклињати
мали
лопов
,
који
,
због
багатела
,
прљати
рука
.
и
ма
шта
он
радио
,
за
он
јесам
бити
казна
.
према
његов
страховит
недело
оглушивати
јесам
се
и
људи
,
и
закон
и
бог
.
и
што
јесам
више
лагати
,
и
што
јесам
више
красти
,
и
што
јесам
имати
више
саучесник
,
из
сав
слој
друштво
,
ширити
свуда
око
себе
трулеж
свој
колосалан
капитала
,
као
рак
што
постепено
разједати
сав
тело
,
он
јесам
бивати
све
више
поштован
,
уважаван
,
цењен
,
бити
угледан
личност
у
држава
,
бити
неопходан
зубац
у
колосалан
државни
механизам
,
бити
покретач
и
живот
тај
механизам
,
бити
све
и
сав
.
Ђорђе
се
јетко
осмехнути
.
облак
густ
дим
витлати
јесам
се
по
соба
и
стварати
јесам
плав
копрена
.
он
јесам
гледати
у
дим
,
како
се
постепено
дигнути
у
вис
и
како
стварати
разнети
фигура
.
кроз
прозор
јесам
видети
један
парац
прљав
небески
свод
.
над
глава
јесам
зујати
један
мува
,
који
се
,
сав
сила
,
трудити
,
да
се
ослободити
из
пауков
мрежа
,
у
који
јесам
он
вешто
увлачити
.
Ђорђе
се
дигнути
и
бацити
поглед
на
паук
,
затим
се
насмејати
и
рећи
сасвим
гласно
:
—
Ћир
Настас
...
он
јесам
размишљати
о
свој
прошлост
.
сав
он
јесам
бити
живо
у
памет
,
сваки
година
,
сваки
месец
,
готово
сваки
дан
.
отац
он
јесам
бити
извршитељ
у
општина
,
пре
тај
јесам
бити
трговац
,
али
доћи
рат
и
он
јесам
морати
да
оставити
радња
и
да
поћи
у
рат
.
мајка
остати
сам
,
али
она
јесам
бити
немогућан
,
да
надгледати
радња
,
један
,
што
се
у
тај
јесам
ни
најмање
разумевати
,
а
друго
,
што
јесам
морати
да
гледати
и
свој
деца
.
Ђорђе
јесам
бити
стар
и
већ
одрасао
,
његов
сестра
,
Стана
,
имати
јесам
четири
година
,
а
млад
сестра
,
Перка
,
мајка
јесам
још
дојити
,
затим
јесам
бити
у
кућа
његов
дед
,
мајчин
отац
,
који
јесам
бити
вечито
болестан
,
пргав
и
увек
тражити
свађа
.
када
он
отац
отићи
на
граница
,
дед
јесам
бити
још
пргав
,
почети
деца
да
бити
без
икакав
разлог
и
мајка
,
онда
,
миран
,
добар
нарав
и
малодушан
,
јесам
знати
ништа
друго
да
радити
,
него
само
да
плакати
.
радња
јесам
бити
стати
.
момак
јесам
радити
што
јесам
хтети
и
тежак
мука
јесам
давати
његов
мајка
,
што
јесам
бити
потребно
за
кућа
,
као
да
делити
милостиња
.
мајка
јесам
само
плакати
,
јер
јесам
имати
ни
најмање
енергија
,
да
момак
отерати
,
да
узети
све
у
свој
рука
и
да
наћи
други
момак
.
када
се
отац
,
најзад
,
вратити
,
изнурити
и
прозепсти
,
он
јесам
затећи
дућан
,
готово
,
празан
