седитипоред
ја
,
овде
на
трава
,
да
се
мало
разговарати
.
уморити
јесам
се
,
док
јесам
ти
стигнути
.
она
он
послушати
,
и
обојити
сести
.
—
ти
не
требати
да
слушати
шта
слушкиња
и
таки
лудити
булазнити
—
почети
он
,
узети
јесам
опет
на
ока
.
—
и
мати
грд
слушкиња
приметити
на
тај
Даринка
.
али
тетак
се
онда
смејати
,
па
казати
:
грдити
ти
,
Ирина
,
колико
хтети
;
за
Даринка
морати
више
хиљада
спремити
.
Друкчије
хтети
ићи
.
кад
јесам
тај
изрећи
,
поркила
јесам
лице
рука
,
да
сакрити
суза
,
но
он
она
јесам
опет
опазити
,
тај
јесам
стати
тешити
:
—
не
плакати
,
душица
!
тај
јесам
још
мали
.
А
кад
одрасти
,
не
морати
се
баш
удати
.
—
е
,
онда
хтети
викати
деца
и
за
ја
,
као
и
за
онај
баба
у
наш
село
.
—
Шта
викати
деца
?
смешити
се
странац
.
—
Баба
-
фрајла
нем
зуб
!
—
јау
!
јау
!
—
немати
зуб
.
—
рећи
дете
па
се
засмејати
и
само
.
—
Ништа
не
чинити
,
што
немати
зуб
;
само
ако
јесам
добар
—
рећи
озбиљан
странац
.
—
е
,
ал
’
она
јесам
још
девојка
а
већ
сед
;
тај
казати
да
јесам
велик
срамота
.
—
е
,
онда
сестрица
,
—
рећи
у
шала
странац
—
не
остајати
друго
,
него
да
се
и
тај
за
време
удати
.
—
ја
се
не
хтети
удати
,
ма
и
за
ја
викати
,
ко
за
баба-
фрајла
!
—
викнути
дете
одлучно
.
странац
за
часак
заћутати
,
а
за
тај
рећи
:
—
ти
јесам
,
сестрица
,
још
мали
,
да
о
тај
размишљати
.
али
,
кад
једном
одрасти
,
па
бити
велик
и
добар
девојка
,
требати
да
се
удати
;
и
твој
се
мати
удати
за
твој
отац
.
—
Нећу
!
—
викнути
дете
одважно
,
па
кроз
плач
наставити
:
мати
јесам
бити
леп
,
као
и
други
деца
.
за
она
дед
јесам
отац
платити
:
а
за
ја
бити
отац
морати
дати
много
,
много
хиљада
.
не
хтети
,
хтети
да
се
удати
!
—
Па
неки
да
!
—
шалити
се
странац
.
дете
он
некако
чудно
погледати
,
па
онда
обор
очи
и
пола
тужно
и
пола
стидљиво
рећи
:
—
ја
не
хтети
да
ја
ко
за
новац
узети
.
кад
добити
новац
:
онда
знати
да
ја
јесам
силом
узети
!
а
ја
хтети
да
ја
ко
за
новац
волити
.
странац
јесам
зачудити
и
чисто
не
веровати
слушати
њен
реч
.
А
она
,
мислити
,
да
она
он
не
веровати
,
уверавати
настава
:
—
Мислиш
да
јесам
тако
?
јесте
,
веровати
ја
!
ја
тај
добро
знати
.
и
наш
слушкиња
волети
ја
само
дотле
,
док
она
јесам
поклонити
мој
новац
,
што
јесам
добити
од
отац
,
а
после
јесам
опет
већма
волети
мој
сестра
.
јесам
,
братац
,
ја
не
волети
да
ја
ко
за
плаћа
волити
.
—
боље
да
ја
онда
и
не
волити
,
—
додати
за
тај
замишљен
.
и
странац
се
замислити
.
„
Чудно
дете
!
“
мислити
он
.
„
од
она
бити
се
дати
што
ваљан
дотерати
;
само
кад
бити
она
васпитање
према
природа
примерено
бити
.
овако
,
ко
знати
шта
хтети
од
она
бити
.
клица
јесам
до
дух
ту
,
но
хтети
ли
се
развити
и
одржати
,
велик
јесам
питање
.
данас
и
васпитање
и
околност
сила
и
гонити
женскиња
да
свој
рука
продавати
без
љубав
и
срце
.
“
тако
јесам
мислити
,
а
за
тај
као
да
се
не
шта
важан
досетити
,
тргнути
се
и
обрнути
Даринка
:
—
Хоћеш
ли
ја
,
сестрица
,
испунити
један
молба
?
моћи
да
ја
одрећи
.
Видиш
,
душица
,
ја
ти
тако
волити
,
као
и
сам
себе
и
свој
рођену
сестра
.
дете
он
погледати
некако
поврељиво
и
својски
,
па
он
наслонити
глава
на
рам
и
рећи
:
—
Хоћу
,
братац
,
само
говорити
.
—
пазити
,
сестра
!
—
почети
он
,
гладити
она
кос
.
—
Речи
,
што
хтети
да
ти
молити
да
она
упамтити
,
ти
сада
не
хтети
разумети
,
ма
да
хтети
она
лако
упамтити
,
а
кад
она
бити
разумети
,
можда
хтети
она
заборавити
...
—
Само
она
рећи
;
хтети
она
ја
заборавити
,
прекинути
он
у
реч
она
.
—
јесам
тежак
.
лако
хтети
она
упматити
,
али
,
тешко
одржати
.
А
баш
од
тај
зависити
...
—
Кажи
једанпут
!
Журила
он
Даринка
.
—
умрети
,
али
недај
пољубац
без
љубав
!
—
рећи
странац
свечано
.
у
тај
тренутак
изгледати
јесам
као
старац
,
кад
световати
млад
,
а
овамо
јесам
бити
и
јесам
пола
дете
.
—
Видиш
да
она
знати
!
—
рећи
Даринка
весело
,
поновити
његов
реч
.
но
у
исти
мах
нестати
она
осмех
са
лице
;
сетити
се
да
она
јесам
мати
болан
,
па
скочити
и
рећи
:
—
збогом
братац
!
морати
кућа
.
—
остати
још
мало
!
—
молити
јесам
он
.
—
Још
ти
јесам
сав
ни
питати
.
—
не
моћи
!
не
моћи
!
рећи
она
,
па
журно
отрчати
кућа
.
—
А
тај
доћи
бар
сутра
—
викати
јесам
за
она
странац
.
—
Доћи
хтети
.
Чуо
се
из
далек
Дринчин
глас
.
кад
јесам
Даринка
дома
приспети
,
бити
она
мати
много
боље
.
она
јесам
тај
веома
обрадовати
;
па
цео
ноћ
јесам
моћи
од
радост
заспати
,
једва
јесам
чекати
да
сванути
,
да
тај
радостан
вест
и
свој
„
братац
“
казати
.
„
он
јесам
добар
човек
“
мислити
она
;
„
за
цео
хтети
се
радовати
док
тај
чути
.
“
сутра
дан
устати
Даринка
врло
рано
и
отићи
у
шум
,
да
свој
„
братац
“
тамо
дочекати
.
али
момак
јесам
пре
она
тамо
бити
па
она
поћи
на
срет
.
Даринка
и
сам
убрзати
корак
радосно
викати
:
—
Брацо
!
Брацо
!
мој
мати
јесам
много
боље
.
јесам
л
’
да
се
и
ти
радовати
?
—
радовати
се
,
душица
,
рећи
он
пољубити
јесам
у
чела
.
—
моћи
ја
у
чела
љубити
!
тај
не
ваљати
.
—
Зашто
,
сестрица
?
—
не
знати
.
али
наш
слушкиња
казати
:
она
деца
,
који
љубити
у
чела
,
бити
несрећан
или
хтети
у
младост
умрети
.
А
ти
јесам
ја
већ
два
пут
пољубити
.
—
јесам
мислити
,
да
мој
сестрица
у
така
глупост
веровати
,
рећи
странац
,
корити
дете
.
но
ма
да
јесам
у
празноверица
веровати
,
опет
уздахнути
;
чудно
он
бити
ганути
овај
њезин
примедба
.
—
ја
не
веровати
.
ал
тако
јесам
чути
,
рећи
она
,
па
потрчати
за
лептир
,
што
он
јесам
у
тај
тренутак
спазити
.
—
гле
,
братац
,
како
јесам
леп
!
—
викати
јесам
враћати
се
.
неваљалац
!
—
рећи
,
седати
уз
странац
,
који
се
међу
тај
спустити
на
трава
.
—
једва
јесам
он
утхватила
,
тако
јесам
...
ту
умукнути
.
поглед
она
бити
упрети
у
даљина
а
,
мален
прстић
,
који
бити
лептир
раширити
криоце
и
нехотице
пустити
сав
плен
.
—
Лета
!
лети
!
—
шапутати
за
тај
.
—
о
,
кад
бити
и
ја
моћи
летити
!
—
кад
бити
нешто
моћи
,
куда
бити
полетити
?
смешити
се
странац
.
—
далеко
.
горе
под
облак
—
да
видити
где
стајати
:
сунце
,
месец
,
звезда
,
киша
и
снег
.
па
бити
онда
опет
долетети
да
сав
казати
.
јесам
л
’
да
бити
се
и
ти
радовати
?
па
онда
још
тихо
—
као
да
бити
се
стидити
свој
поверење
према
он
—
додати
:
ти
бити
прво
казати
.
„
Чудна
жеља
за
њен
година
!
“
—
помислити
странац
,
а
гласно
рећи
:
—
То
јесам
већ
знати
.
но
опет
бити
се
радовати
,
кад
бити
ја
ти
долетити
.
—
Знаш
?
!
зар
јесам
ти
бити
на
небо
?
—
чудити
се
Даринка
.
—
јесам
,
сестрица
.
али
јесам
учити
па
знати
.
—
Учио
?
!
од
куда
јесам
ти
тај
научити
?
—
из
књига
и
у
школа
.
—
и
ја
јесам
ићи
у
школа
,
све
док
јесам
доћи
наш
госпођа
,
што
ми
учити
француски
.
али
тај
јесам
учити
.
—
зар
ти
учити
и
француски
?
па
ко
ви
јесам
тај
госпођа
?
—
она
јесам
удовица
,
рећи
дете
:
учити
ми
и
свирац
,
а
седити
код
свој
стриц
у
наш
место
.
—
ти
дакле
у
школа
висити
никада
чути
говорити
о
сунце
,
месец
,
киша
и
снег
?
Питаше
странац
,
не
пазити
на
њен
разлагање
о
госпођа
што
учити
на
село
француски
језик
.
“
—
јесам
.
Учитељ
тај
ваљда
и
не
знати
.
А
баш
и
да
знати
—
рећи
,
насмешити
се
—
ваљда
јесам
луд
да
ми
учити
и
тај
,
кад
он
општина
ни
толико
не
плаћати
,
да
моћи
купити
свој
Даница
ципела
,
него
сирот
још
пре
ускрс
морати
ићи
бос
.
—
јадан
учитељство
!
—
уздахнути
странац
у
мисао
—
већ
и
деца
видити
твој
невоља
,
а
они
,
који
се
тицати
,
за
тај
и
не
хајати
.
и
за
тај
гласно
рећи
:
—
кад
јесам
у
школа
о
тај
слушати
,
што
јесам
питати
твој
родитељ
?
они
бити
ти
казати
.
—
е
,
они
немати
кад
да
ја
учити
;
увек
јесам
у
дућан
,
а
у
приповетка
нигде
јесам
тај
наћи
.
—
Читаш
ли
радо
?
—
питати
он
радознало
.
дабоме
.
али
...
прекинути
јесам
и
поруменити
.
—
Кажи
све
,
храбрити
јесам
он
,
гладити
она
косица
са
чела
.
—
кад
читати
,
рећи
она
поруменити
још
већма
,
морати
да
се
сакрити
.
А
за
што
?
—
Чељад
ја
исмејавати
,
а
мајка
ја
карати
кад
ја
видити
недеља
и
светац
да
читати
.
Каже
:
боље
се
играти
с
деца
или
свирати
што
,
него
што
ту
седити
,
као
„
калуђерица
.
“
—
То
јесам
светац
,
а
шта
ти
велим
у
раден
дан
?
—
смејати
се
он
.
—
Каже
ја
:
нем
памет
ни
отац
ни
мати
,
кад
ја
тај
књижурина
куповати
,
и
називати
ја
ленштина
.
—
Шо
се
твој
мајка
срдити
на
отац
и
на
мтер
,
у
тај
нем
права
.
али
да
јесам
тај
мали
ленштина
,
кад
не
хтети
да
радити
,
слагати
се
с
твој
мајка
и
ја
,
рећи
он
оштро
она
гледити
у
очи
.
Даринка
обор
глава
.
за
тај
устати
па
јецати
поћи
од
он
.
—
сестра
!
Душица
!
Шта
ти
јесам
?
—
викнути
он
,
па
јесам
стигнути
и
загрлити
.
—
боље
да
умрети
.
и
тај
ја
не
волети
,
—
јецати
јесам
дете
.
—
волити
ти
,
сестрица
,
сав
,
а
ја
највећма
,
—
тешити
јесам
он
.
—
Мен
не
моћи
преварити
.
ја
тај
боље
знати
—
јецати
јесам
она
и
даље
.
—
и
мој
сестра
не
радити
увек
,
па
она
опет
ники
не
грдити
.
она
сав
волити
,
а
ја
ники
!
ники
!
...
.
странац
већ
не
знати
,
како
да
јесам
утишати
.
на
последак
узити
јесам
на
рука
,
па
она
тепати
,
као
мајка
свој
чедо
,
разнети
реч
од
милошта
.
—
Чија
јесам
ти
?
запитати
јесам
,
кад
се
мало
умирити
.
—
отац
ја
јесам
трговац
.
звати
он
газда
Рада
,
—
јецати
јесам
дете
,
бришући
суза
.
—
знати
он
.
видити
јесам
он
прошли
недеља
у
црква
.
—
зар
јесам
ти
одавде
?
—
јесам
.
само
јесам
у
гост
код
свој
чика
.
тај
хтети
он
знати
,
Владана
Босанчић
.
тај
јесам
брат
од
стриц
мој
отац
.
—
знати
он
,
рећи
дете
;
а
ко
ти
јесам
отац
?
—
име
он
јесам
бити
,
као
и
ја
,
Ненад
Босанчић
.
ти
он
не
моћи
знати
;
давно
јесам
умрети
а
ретко
јесам
овамо
и
долазити
.
док
јесам
живити
,
бити
јесам
поштен
човек
и
учитељ
.
с
тај
он
и
јесам
звати
газда
,
рећи
Ненад
с
горак
иронија
,
више
за
себе
,
него
она
.
Даринка
,
једнако
узрујан
,
јесам
пазити
на
његов
реч
,
тај
не
видити
и
не
разумеде
горчина
,
што
се
огледати
у
она
,
те
питати
:
—
Па
код
ко
живити
,
кад
отац
немати
?
~
имати
један
тетак
у
д
.
она
јесам
удовица
без
деца
,
те
ја
потпомагати
.
ферије
обично
проводити
код
она
.
сад
јесам
доћи
чика-
Владана
у
гост
.
Иначе
јесам
увек
у
школа
,
у
туђ
далек
свет
,
у
варош
,
што
се
звати
Грац
.
свој
ники
немати
.
—
о
знати
,
где
тај
легати
.
земљопис
јесам
учити
.
Учитељ
казати
,
да
јесам
леп
варош
.
—
Лепа
али
леден
,
за
свако
,
ко
морати
у
она
да
живити
од
свој
труд
и
туђ
милост
.
—
Заврши
тужно
Ненад
.
—
Па
хтети
ли
још
дуго
овде
остати
?
—
сутра
морати
већ
одлазити
.
до
који
дан
почињати
се
школа
.
—
сутра
!
поновити
дете
,
тужно
он
гледити
.
—
јесте
,
душица
.
сутра
опет
одлазити
у
туђина
,
да
учити
и
да
се
мучити
.
кад
свршити
наука
,
опет
хтети
доћи
,
да
видити
ти
и
сав
народ
,
па
да
помагати
где
помоћи
требати
.
дуго
се
,
сестрица
,
не
хтети
видети
.
али
добро
упамтити
реч
,
што
јесам
ти
јуче
казати
,
уз
тај
бити
вредан
и
према
сиротиња
милостив
,
па
хтети
онда
,
душица
мој
,
бити
сретан
и
задовољан
.
тако
говорити
он
,
нежно
гледити
снужден
дете
.
Ненад
не
бити
иначе
момчити
сањалачки
природа
ни
осетљив
срце
.
али
понашање
и
оданост
овај
дете
,
који
он
тек
од
јуче
познавати
,
чудно
он
јесам
сад
,
при
растанак
из
свој
постојбина
,
ганути
и
узрујати
,
тај
јесам
и
не
пазити
на
њен
година
,
говорити
она
,
као
да
се
растајати
с
какав
мио
друга
.
Још
јуче
се
љутити
због
тај
слабост
,
који
он
изненада
снаћи
.
али
и
опет
јесам
цео
ноћ
мислити
тек
о
тај
дете
,
што
побудити
у
он
неки
чудноват
смеса
осећај
,
смеса
из
сажаљење
и
љубав
.
но
да
ли
јесам
тај
осећати
према
тај
дете
или
други
какав
замишљен
створ
—
тај
јесам
размишљати
.
Осећао
јесам
само
,
да
хтети
тај
дете
време
бити
у
мисао
он
сродан
,
и
да
јесам
поред
околност
,
у
који
се
налазити
,
и
оно
усамити
,
као
што
јесам
и
он
,
као
сироче
,
у
туђина
усамљен
и
незадовољан
бити
.
за
тај
јесам
мало
пре
онако
одушевљено
саветовати
;
за
тај
он
јесам
глас
при
говор
дрхтати
и
за
тај
се
на
последак
на
Даринчин
кроз
плач
питање
„
Ко
хтети
братац
,
ја
волети
,
кад
ти
отићи
?
“
и
заплакати
и
рећи
:
—
сав
добар
људи
и
твој
родитељ
,
душица
мој
.
сав
плачан
доћи
јесам
Даринка
кућа
.
кад
јесам
чељад
питати
,
што
плакати
,
рећи
јесам
:
не
плакати
,
ал
суза
ићи
сам
.
сав
се
на
овај
слатко
смејати
,
а
како
јесам
госпођа
Ирина
баш
спавати
,
ники
не
пасти
на
ум
,
да
јесам
и
даље
испитивати
;
а
она
опет
сретан
,
што
јесам
јесам
карати
,
отићи
у
башта
,
да
потражити
сестра
и
да
она
приповедати
о
леп
књига
свој
братац
.
ви
.
„
река
време
“
уништавати
и
носити
све
у
„
мора
заборав
“
,
само
успомена
никад
не
моћи
да
однети
.
она
ако
се
привидно
изгладити
из
памет
,
требати
само
један
сличан
догађај
па
ето
јесам
опет
.
Даринка
јесам
бити
петнаест
година
.
Догађај
у
шума
и
странац
,
који
јесам
браца
звати
,
давно
јесам
заборавити
.
али
разговор
с
девојче
о
удадба
живо
јесам
сетити
на
Ненад
,
и
тај
баш
онда
,
кад
јесам
у
свој
машта
тражити
повољан
муж
.
од
тај
доба
имати
јесам
и
онај
идејал
.
но
да
она
јесам
ко
казати
,
да
љубити
,
не
бити
веровати
.
она
јесам
љубити
у
незнање
.
но
мати
јесам
тај
назрети
,
па
јесам
тај
више
настојати
,
да
мужевљи
налог
извршити
.
Прошло
јесам
опет
два
година
.
од
Даринка
,
некадашњи
суморан
дете
,
постати
јесам
жив
,
окретан
и
умиљат
девојче
;
а
бити
јесам
и
прилично
леп
;
бити
она
јесам
седамнаест
година
,
а
у
тај
доба
сваки
јесам
девојка
леп
.
Ненад
се
чешће
сећати
,
и
ако
се
јесам
надати
,
да
хтети
он
кадкод
видети
;
стриц
он
бити
умрети
а
стрина
се
јесам
одселити
неки
свој
родбина
.
бивати
јесам
тренутак
,
кад
она
се
чинити
,
да
морати
доћи
.
тада
бити
она
и
нехотице
на
ум
пасти
,
да
она
јесам
—
побратити
.
—
побратити
јесам
као
и
родити
брат
,
—
мислити
јесам
,
а
срце
бити
она
се
стегнути
.
—
тај
не
моћи
он
бити
мој
брат
,
тешити
се
за
тај
;
сестрица
ја
јесам
назвати
само
за
тај
,
што
јесам
хтети
да
ја
казати
:
„
леп
“
.
па
шта
марити
баш
и
да
ја
јесам
род
,
баш
и
да
доћи
!
он
јесам
давно
на
ја
заборавити
...
А
ја
он
и
не
волити
...
Шта
ја
се
он
тицати
!
но
опет
се
врло
често
сећати
он
,
свој
незнан
„
братац
“
.
мајка
она
бити
умрети
,
те
изузети
ту
туг
господар
Рада
бити
пресрећан
човек
.
радња
он
јесам
ићи
све
боље
,
а
три
кћер
његов
,
Даринка
,
Босиљка
и
Ружица
,
напредовати
јесам
као
диван
цветић
.
са
свој
богатство
бити
јесам
уз
тај
далеко
чувен
,
тај
јесам
ретко
бити
дан
,
да
се
јесам
наћи
по
неки
провођаџија
за
његов
ћерка
,
који
јесам
бити
тек
седамнаст
лет
.
—
намирисати
јесам
хиљада
,
говорити
бити
он
свој
жена
.
ал
и
Даринка
јесам
красно
дете
.
јесам
мислити
,
да
хтети
се
тако
дотерати
.
сад
јесам
окретан
и
весео
као
тичица
.
—
бити
јесам
послати
,
док
јесам
јесам
до
тај
довести
,
рећи
он
јесам
на
тај
жена
поносито
,
а
уживати
јесам
што
јесам
моћи
реч
одржати
.
—
знати
јесам
ја
,
да
јесам
сав
бити
узрок
те
проклет
књижурина
.
али
ти
хтети
да
веровати
,
док
се
јесам
уверити
и
сам
,
—
одвратити
јесам
муж
,
ваљда
тек
с
тај
,
да
показати
,
да
заслуга
у
сваки
домаћи
ствар
припадати
муж
.
Жена
јесам
обично
ћутала
,
тај
се
прећи
на
други
тема
.
А
да
ли
се
Даринка
заиста
тако
променити
?
њен
понашње
бар
показивати
да
јесам
тако
.
Тужни
и
озбиљан
израз
лице
њезин
заменуо
јесам
сада
осмех
,
који
јесам
тек
онда
нестајати
,
кад
јесам
сам
самцит
бити
.
Иначе
јесам
бити
увек
весео
.
Најтеже
она
бити
забрана
,
да
не
смести
читати
.
остати
средство
,
који
се
употребљавати
,
да
јесам
од
њезин
назор
одвратити
,
не
бити
такав
,
да
бити
млад
девојка
несносан
бити
.
тако
,
кад
она
мати
рећи
,
да
јесам
одрасти
девојка
те
да
морати
дугачак
хаљина
носити
,
радосно
она
јесам
шити
.
бити
јесам
једном
у
позориште
,
па
видети
вила
у
дуг
хаљина
.
А
који
се
девојка
не
бити
угледати
на
вила
!
...
у
француски
језик
и
свирац
јесам
јесам
морати
пооштравати
;
учити
јесам
увек
радо
,
а
накитити
и
лепо
одело
јесам
ники
баш
несносан
...
у
почетак
она
бити
тај
кинђурење
мало
смешан
,
но
кад
јесам
први
пут
одвести
у
варош
на
игранка
,
па
видити
,
како
свако
око
,
мушки
и
женски
,
стар
и
млад
застајати
на
она
,
и
како
по
неки
и
шапутати
:
да
красан
девојка
!
да
укусан
одело
!
“
наћи
она
,
да
јесам
накитити
и
лепо
одело
,
ако
не
баш
корисне
,
онај
по
некад
потребан
ствар
.
тако
постати
и
од
она
,
ако
не
баш
права
лутак
,
који
,
мислити
само
на
кинђурење
,
оно
бар
женскиња
,
у
који
јесам
сујета
почети
хватати
корен
...
родитељ
се
радовати
тај
.
тај
зар
јесам
јасно
,
да
бити
она
дете
без
тај
пропасти
!
ко
требати
изузетак
?
!
па
онда
,
зар
бити
ко
веровати
,
да
она
тај
не
волити
?
не
!
сав
бити
—
да
јесам
остати
онакав
—
рећи
:
не
умести
ни
да
се
дотерати
!
нем
укус
!
простакиња
!
и
још
тако
што
.
тако
јесам
мислити
родитељ
,
но
опет
јесам
бити
са
сав
без
брига
.
Даринка
се
јесам
противити
,
д
ићи
на
игранка
и
забава
;
бити
јесам
шта
више
и
добар
играчица
,
али
јесам
тамо
очевидно
бити
расејати
и
замислити
;
неприродан
кривљење
и
мажење
женски
свет
она
јесам
смешан
,
а
неискрен
,
кад
кад
глуп
ласкање
играч
бити
она
јесам
смешан
и
несносно
,
тај
јесам
и
нехотице
размишљати
:
јесам
ли
тај
штетан
и
смешан
обичај
неопходан
потребан
?
сред
такав
мисао
прелетети
јесам
преко
њезин
замислити
лице
но
кад
кад
и
несташан
или
сатиричан
осмејак
тај
јесам
многи
бити
загонетан
;
неки
јесам
изгледати
хладан
и
охол
,
а
неки
свакојак
,
само
не
онакав
,
какав
јесам
у
истина
бити
.
тај
Даринчин
„
загонетно
“
понашање
бити
јесам
повод
,
да
јесам
многи
мамица
„
гардедама
“
шанути
свој
сусетка
:
—
Ви'те
,
молити
ви
,
како
се
чудно
смешкати
;
фумигирати
сав
ми
.
и
тај
ја
јесам
васпитање
!
—
Можда
дете
и
не
мислити
зло
.
ко
знати
,
шта
она
се
смешан
учинити
.
ето
ја
,
овако
старати
,
па
тако
гледити
кад
кад
се
слатко
насмејати
тај
вртење
или
утегнут
понашање
,
што
јесам
данас
у
мода
.
глете
само
на
прилика
онај
преко
.
о
частан
го
потрьо
!
да
искочити
из
кожа
удварати
се
чивуткињи
онај
и
сав
ред
.
А
сав
тек
не
моћи
волети
!
отшалити
она
јесам
сусетка
,
случајно
добар
други
госпођа
Ирина
.
—
наравно
да
све
не
волити
.
али
тај
јесам
билдунг
,
тај
јесам
резон
;
сав
требати
једнако
да
се
забављати
.
кад
човек
ступити
у
друштво
,
он
требати
да
се
држати
редати
.
—
Ђаволски
ја
јесам
тај
ред
,
смејати
се
простодушан
госпа
,
кад
никад
не
знати
,
на
шта
јесам
.
гледити
ти
и
ласкати
ти
,
мислити
:
сад
хтети
изгорети
,
сад
хтети
се
растопити
од
љубав
према
ти
,
а
док
се
окренути
,
он
тако
и
други
.
па
онда
ко
да
заволити
,
ко
да
веровати
млад
искрено
и
нежно
девојачки
срце
?
—
онај
,
ко
јесам
запросити
.
—
наравно
;
особито
,
ако
чути
,
да
она
будући
питати
бабајко
:
изволети
се
изјаснити
,
колик
јесам
госпођичин
мираз
?
...
—
ви
сав
онај
старо-препотопско
!
—
Шта
хтети
?
старати
јесам
.
него
,
молити
ви
,
какав
сад
бој
имати
за
кос
?
црн
се
као
зифт
.
Ил
јесам
можда
парока
?
па
се
безазлено
приже
„
кофири
“
„
сувремен
гардедама
.
“
—
И'те
до
ђаво
!
па
се
опет
оба
дати
у
посматрање
„
тоалета
“
,
сваки
на
сав
рачун
.
други
два
госпођа
диванисати
јесам
од
прилика
овако
:
—
Јел
,
тај
Драгићев
стар
ћерка
?
—
она
јесам
.
зар
јесам
не
познавати
?
—
јесам
јесам
одмах
познати
.
него
баш
лепо
девојче
.
па
како
јесам
тек
укусно
оденути
!
лепо
модерн
а
опет
не
одвити
скупо
.
цео
хаљина
не
коштати
ни
десет
форинта
.
код
њихов
богатство
тај
јесам
баш
просто
.
—
То
јесам
Ал
’
опет
—
—
Шта
тај
?
преда
ја
моћи
бити
искрен
.
—
тај
глете
само
,
како
слободно
посматрати
свет
!
па
онда
,
како
немарно
,
чисто
с
иронија
,
говорити
с
мушко
.
или
исмејавати
,
или
не
налазити
за
вредно
ни
да
се
исмеши
.
глете
само
,
како
се
баш
сад
,
у
четворка
,
загледати
у
даљина
.
онако
без
цео
и
свако
циљати
;
а
мој
Бранко
баш
јесам
ваљан
и
солидан
младић
...
—
То
јесам
,
па
опет
,
као
да
и
не
играти
с
он
.
А
гле
ваш
Катица
много
јесам
леп
,
па
опет
како
се
на
сваки
умиљат
смеша
.
Сушта
љубазност
!
—
да
,
да
,
мој
дете
јесам
ружан
,
ал
’
шта
вредити
,
кад
јесам
богат
,
као
газда
Радина
кћер
?
сваки
се
ђаво
отимати
тек
за
она
!
—
уздахнути
бити
мати
„
умиљат
играчица
“
а
боме
и
с
права
,
јер
не
бити
момак
,
који
јесам
циљати
на
Даринка
,
тај
јесам
газда
-Радин
буђелар
...
кад
јесам
Даринка
случајно
тако
неправедан
пресуда
о
себе
чути
,
само
се
горко
насмешити
.
али
кад
јесам
госпођа
Ирина
„
шушнути
“
какав
„
искрен
прија
“
,
шта
госпођа
о
њен
ћерка
говорити
,
морати
јесам
Даринка
по
више
дан
слушати
мајчин
савет
и
очин
разлагање
.
—
Па
какав
ја
јесам
тај
живот
кад
ни
мислити
не
смети
по
воља
?
!
—
рећи
јесам
сиротица
,
бранити
свој
понашње
—
зар
јесам
ја
крив
,
што
ја
јесам
њихов
понашање
смешан
и
досадан
?
ја
тај
ники
не
казати
.
ники
не
моћи
казати
да
јесам
ко
исмејати
,
увредити
или
оговорити
.
па
неки
и
они
ја
оставити
с
мир
.
по
највише
ћутети
.
па
шта
тај
свет
имати
са
ја
?
Шта
хтети
од
ја
?
кад
говорити
,
говорити
тек
истина
и
пазити
да
ни
мува
не
увредити
.
А
богмити
,
ко
хтети
ја
да
вређати
,
да
ја
лагати
,
и
да
ја
се
претварати
,
зар
да
примати
за
готов
новац
?
зар
ни
израз
да
не
показати
,
да
ја
јесам
тај
глупо
,
да
прозирати
шта
хтети
,
или
да
ја
вређати
?
—
не
смети
,
чедо
мој
,
не
смети
!
—
рећи
јесам
на
тај
госпођа
Ирина
.
дакле
да
се
претварати
?
мати
она
јесам
рећи
,
да
тај
чинити
,
али
јесам
,
уздахнути
,
на
широк
ћерка
разложити
,
да
она
јесам
као
девојка
,
као
женскиња
,
први
дужност
да
умести
себе
савладати
.
„
редак
јесам
људи
,
који
волити
истина
.
сваки
мисао
,
да
јесам
добар
,
а
девојка
јесам
најбоље
,
кад
јесам
свако
мити
,
учити
јесам
она
.
за
тај
,
дете
мој
,
пазити
шта
радити
.
Знаш
,
како
се
велим
:
у
какав
јесам
кола
,
онако
играти
.
не
моћи
се
тај
од
свет
изолирати
,
нити
он
раме
исправити
;
женски
јесам
врлина
стрпљивост
,
благост
,
умиљатост
и
савлађивање
сам
себе
.
с
тај
врлина
сваки
јесам
женски
сретан
.
“
—
зар
јесам
ја
,
мајка
,
напрасит
или
груб
,
кад
тако
говорити
?
—
јесам
,
душа
,
али
ти
јесам
разборит
,
па
хтети
знати
,
шта
јесам
управо
хтети
рећи
.
А
сад
неки
јесам
доста
!
—
свршити
јесам
обично
мајка
свој
опомена
.
—
ох
,
што
јесам
мушки
!
уздахнути
јесам
замишљено
Даринка
,
но
мајчин
јесам
реч
добро
упамтити
,
тај
јесам
од
сада
бити
онакав
,
како
јесам
родитељ
само
зажелити
моћи
.
но
како
она
јесам
бити
у
срце
,
тај
наравно
ники
јесам
видити
;
у
он
јесам
један
врлина
више
на
сила
успавати
.
Даринка
се
почети
учити
глумачки
претварање
,
онај
,
што
иначе
ни
родитељ
ни
педагогија
не
жети
.
но
шта
хтети
,
кад
тај
тражити
правило
пристојност
,
тај
искати
образовање
,
практичан
схваћање
и
—
девојачки
„
добар
глас
“
и
положај
...
Даринка
јесам
сад
бити
по
спољашност
са
сав
обичан
весео
девојка
,
но
у
душа
њезин
не
бити
тако
.
сад
јесам
бити
незадовољан
и
са
себе
и
са
цео
свет
и
тај
она
јесам
срећа
мутити
.
неко
јесам
рећи
:
„
и
најмања
патња
боље
чист
душа
,
него
потпун
срећа
“
.
с
тај
јесам
и
Даринчин
душа
и
уз
незадовољство
бивати
сав
чист
.
навикнути
од
детињство
,
да
све
строго
оцењивати
,
оцењивати
јесам
тако
и
сав
положај
,
а
како
јесам
живети
у
средина
прост
занемарити
и
од
свуда
угњетен
народ
,
наћи
,
да
јесам
оно
тек
права
патња
,
тај
бити
са
свој
судба
измирити
.
Често
,
кад
јесам
чути
јаук
несретан
жена
,
који
јесам
онај
исти
муж
сад
бити
,
који
јесам
она
пре
неколик
година
„
из
љубав
“
узети
,
премишљати
јесам
,
од
куда
тај
промена
?
Премишљајући
о
тај
често
јесам
у
себе
уздахнути
:
—
Брацо
,
братац
,
сад
разумети
,
за
што
јесам
ја
оно
рећи
!
но
и
ти
јесам
имати
права
.
требати
јесам
рећи
:
умрети
,
али
не
дати
пољубац
без
прав
љубав
!
т
.
ј
.
без
љубав
и
поштовање
.
Закључак
овај
изводити
јесам
,
што
јесам
видети
,
да
се
љубав
онде
мењати
,
где
се
можда
сав
срце
љубити
,
али
сав
душа
не
поштовати
.
у
таки
тренутак
питати
се
:
имати
ли
људи
,
који
моћи
потпуно
љубити
и
поштовати
?
срце
она
јесам
одговорити
:
„
имати
,
али
не
за
ти
.
“
„
ако
не
наћи
такав
човек
,
хтети
се
удати
!
“
изрећи
јесам
,
као
у
пркос
срце
,
њен
усна
.
„
Честитам
намера
,
будући
баба-девојко
!
“
рећи
јесам
на
тај
узрујан
срце
.
но
душа
кроз
усна
,
који
јесам
задрхтати
,
поносито
прошапутати
:
„
и
погрдан
име
,
ако
јесам
чисто
и
невино
—
свет
јесам
!
“
ВИИ
.
на
неколико
дан
по
Даринчин
петој
а
Босиљчин
други
игранка
ући
Босиљка
журно
Даринка
у
соб
.
—
тако
хтети
,
сестра
,
—
рећи
враголасто
,
—
права
вео
:
иза
мир
...
—
моћи
се
лудити
—
прекинути
јесам
Даринка
,
већ
боље
видити
,
шта
ја
тетак
писати
.
па
она
пружити
писма
,
што
он
јесам
баш
прочитати
.
—
Само
заговарати
!
али
се
заклети
земља
рај
,
да
се
сваки
тајна
знати
.
—
Шта
булазнити
?
ко
заговарати
?
какав
тајна
?
—
насмешити
се
Даринка
.
—
смејати
се
,
смејати
се
!
тек
што
јесам
доћи
!
—
не
гледати
ја
тако
,
враг
мали
,
па
се
не
хтети
смејати
,
рећи
Даринка
загрлити
јесам
.
—
дабогме
.
ја
јесам
враг
!
мој
јесам
поглед
враголаст
,
ма
да
још
јесам
,
као
твој
,
домамити
—
младожења
.
—
Шта
велим
?
рећи
Даринка
сав
блед
.
—
ту
јесам
.
бој
издавати
.
Мислиш
да
јесам
тако
прост
,
да
се
не
хтети
сетити
,
да
младожења
тек
онда
долазити
,
да
просити
,
кад
знати
,
да
он
девојка
не
хтети
одбити
.
—
Божа
!
ако
се
отац
допасти
!
—
прошапутати
устрашити
Даринка
.
—
А
ти
зар
се
не
допадати
?
упитати
озбиљно
Босиљка
.
сестрин
изглед
одузети
она
воља
за
шал
.
—
рећи
ја
најпре
,
о
ко
говорити
?
—
Па
што
дрхтати
,
кад
он
још
и
не
знати
?
не
бојити
се
,
чути
јесам
,
да
јесам
леп
и
богат
.
—
Тешко
ја
!
узвикнути
Даринка
па
покрити
лице
рука
тихо
зајецати
.
—
Што
плакати
?
јесам
још
свршен
,
—
тешити
јесам
Босиљка
.
—
јесам
.
али
хтети
се
брзо
свршити
.
богатство
јесам
довољан
услов
за
тај
—
рећи
Даринка
,
па
се
тужно
опустити
на
столица
.
босиљак
бити
сестрин
туг
непојмљив
,
те
неки
време
ћутаху
обадва
.
после
неколик
тренутак
пренути
се
Даринка
из
мисао
те
енергичан
прословити
:
—
лудорија
.
Што
јесам
се
узети
бринути
?
ма
да
јесам
женскиња
,
у
тај
се
ствар
и
мој
мишљење
морати
узети
у
обзир
.
А
ја
хтети
пре
умрети
,
но
што
хтети
себе
муж
купити
или
свој
љубав
продати
.
Упрепашћено
јесам
Босиљка
гледати
свој
сестра
.
никада
она
не
видити
толико
жар
у
очи
нити
чути
толико
енергија
у
глас
њезин
.
изгледати
она
,
као
да
не
говорити
слаб
девојка
,
већ
дати
сам
створитељ
,
који
се
љутити
,
што
он
се
украћивати
човечански
права
,
тек
за
тај
,
што
оживљавати
женски
тело
...
—
рећи
ја
,
сестра
,
од
куда
знати
,
да
хтети
доћи
младожења
?
рећи
Даринка
,
кад
се
умирити
.
у
тај
се
зачути
корак
.
—
ја
отићи
!
ево
мати
.
она
хтети
ти
најбоље
разјаснити
.
за
деца
јесам
такав
ствар
,
рећи
несташан
Босиљка
па
одскакутати
у
други
соб
.
мало
после
заорити
се
у
побочан
соба
диван
девојачки
глас
у
песма
:
„
одбити
се
бисер
грана
,
“
а
за
тај
звук
гласовир
.
—
благо
она
!
—
уздахнути
Даринка
.
—
Дета
мој
,
почети
госпођа
Ирина
седати
.
ходити
амо
.
имати
важан
ствар
да
ти
казати
.
оборен
очи
сести
Даринка
уз
мати
.
—
Што
јесам
тако
блед
,
голубица
мој
?
да
ти
јесам
зло
?
—
рећи
мати
,
мотрити
свој
ћерка
.
—
јесам
,
мајка
.
—
ти
јесам
више
дете
—
почети
мати
свечано
.
али
пре
но
што
јесам
свршити
бризнути
Даринка
у
плач
.
—
Шта
јесам
,
чедо
мој
?
—
питати
брижан
мати
.
—
Мата
!
мати
!
чути
јесам
већ
—
јецати
јесам
кћер
,
наслонити
глава
на
мајчин
груда
.
—
не
плакати
,
душица
!
—
љубити
јесам
мати
,
тешити
јесам
.
тај
јесам
у
тај
година
,
кад
се
на
будућност
морати
мислити
.
за
тај
,
кад
се
добар
прилика
јавити
,
не
требати
јесам
одбити
.
—
мајка
!
мајка
!
зар
нем
време
?
ја
јесам
тек
седамнаест
година
.
—
тако
јесам
,
дете
мој
.
али
руж
се
најрадије
у
пупољак
брати
.
касније
се
за
она
ники
не
грабити
.
—
Ружа
и
девојка
јесам
једно
исто
.
па
и
при
брање
ружити
ко
питати
,
да
ли
она
услед
тај
пре
свенути
!
—
рећи
Даринка
,
па
страсно
загрлити
мати
стати
шапутати
:
—
јесам
ли
,
мајка
,
тај
ја
не
хтети
удати
?
Ил
бар
не
за
онај
,
ко
ја
не
волити
?
!
—
Божа
сачувати
!
далеко
јесам
од
ми
мисао
,
да
ти
присиљавати
.
бирати
ти
по
воља
:
само
требати
да
знати
,
да
деца
ники
толико
добро
не
жети
,
колико
родитељ
њихов
.
упамтити
дакле
,
да
ти
ја
хтети
на
зло
наговорити
.
—
Божа
,
бог
!
никада
ви
,
мајка
,
хотимице
увредити
јесам
—
јецати
Даринка
—
па
ако
сад
узморати
.
ох
,
тај
јесам
страшно
!
—
лудица
мали
!
не
хтети
ти
имати
узрок
да
ми
вређати
.
момак
јесам
леп
,
ваљан
и
богат
.
па
што
плакати
,
кад
он
и
не
познавати
?
—
То
и
јесам
зло
,
што
он
не
познавати
.
па
како
да
поћи
за
непознат
човек
?
!
—
детињарија
!
Познаћеш
он
.
за
тај
јесам
доћи
.
—
познати
?
не
,
мајка
,
тај
јесам
могуће
!
да
човек
познати
,
требати
много
више
време
,
а
ја
он
за
тај
кратак
време
тек
моћи
видети
.
—
хвала
на
поука
,
ћерка
!
јесам
мислити
да
хтети
ја
кћер
учити
.
Даринка
се
тргнути
.
—
мајка
,
мајка
,
опростити
!
—
рећи
молећи
.
ја
јесам
казати
само
свој
мишљење
.
—
Лепа
мишљење
!
уздахнути
мати
.
Можеш
се
дичити
он
.
Ћерка
јесам
зачудити
поглед
.
јесам
знати
,
шта
хтети
да
мисао
.
глас
и
уздах
материн
чудновато
јесам
одударати
од
онај
укоран
реч
;
у
обојима
бити
неки
туга
и
нежност
.
сирот
жена
!
Тежак
бити
њен
положај
.
здрав
разум
,
особито
осетљив
срце
њезин
,
потпуно
се
слагати
са
ћерин
мишљење
.
но
она
бити
жена
и
тај
мирољубив
жена
,
који
уз
тај
својство
још
и
љубити
свој
муж
,
тај
се
тако
навикнути
да
без
размишљање
усвајати
назор
његов
.
па
и
овај
приликом
и
ако
јесам
моћи
сувише
строг
бити
према
ћерка
,
опет
бити
спреман
,
да
свој
,
муж
задат
реч
одржати
.
мислити
јесам
:
он
јесам
муж
и
искусан
од
ја
па
се
јесам
на
други
обзирати
.
Муж
она
јесам
рећи
:
—
Ђокин
син
ваљати
јесам
младић
;
здраво
ја
се
допадати
.
гледати
дакле
да
Даринка
спремити
.
данас
хтети
он
с
родитељ
доћи
;
од
она
се
опет
надати
да
хтети
бити
паметан
.
после
мали
почивка
додати
јесам
:
—
Ђока
обећати
јесам
свој
синути
двојина
онолико
колико
ја
ћер
бити
дати
.
—
То
јесам
лепо
.
ал
’
деца
се
још
не
познати
—
рећи
јесам
на
тај
жена
.
—
видети
јесам
јесам
једанпут
у
К
.
допадати
она
се
Даринка
.
—
од
видети
до
познат
требати
велик
скок
.
јесам
тај
једно
исто
.
—
него
,
шта
бити
ти
хтети
,
ваљда
да
ја
најпре
праг
обијати
?
леп
мати
!
—
Жена
се
на
тај
застидити
и
отићи
,
да
извршити
мужевљи
воља
,
и
као
што
јесам
она
мислити
,
свој
дужност
.
како
јесам
отпочети
,
видети
јесам
.
после
неколик
тренутак
рећи
Даринка
:
—
ја
ти
,
мати
,
не
разумети
.
Зашто
да
се
свој
мишљење
стидити
?
или
зар
јесам
истина
,
да
видети
и
познати
јесам
исто
?
поверење
госпођа
Ирина
према
свој
муж
,
а
уз
тај
навика
и
предрасуда
—
тај
моћан
непријатељ
напредак
и
истина
—
бити
код
госпођа
Ирина
мало
пре
покренути
глас
срце
и
сопствен
мишљење
угушити
.
она
дакле
,
водити
туђ
мишљење
и
предрасуда
—
по
који
јесам
тек
она
девојка
невин
и
чист
,
који
се
стидити
отворено
разговарати
о
брак
и
ствар
,
што
најдубље
засецати
у
њен
будућност
—
готово
опоро
рећи
:
—
Питаш
зашто
,
а
не
видити
,
да
поштен
женскиња
никад
хтети
близ
познанство
имати
са
мушко
.
—
Мата
!
—
рећи
Даринка
тих
,
но
постојан
глас
—
можда
не
знати
,
шта
ти
под
„
близ
познанство
“
разумети
.
али
по
мој
схватање
држати
,
да
се
и
бог
морати
срдити
на
људи
,
који
пред
његов
свет
лице
један
други
верност
задај
,
а
још
се
и
не
познати
.
—
Ко
ти
тако
научити
мислити
?
—
питати
мати
глас
,
у
који
против
њен
воља
место
иронија
звучати
чуђење
.
Даринка
ћуташе
.
—
сав
тај
кривити
јесам
—
наставити
госпођа
—
онај
проклет
књижурина
.
—
никад
јесам
заповест
ваш
преступити
—
рећи
озбиљан
кћер
—
два
година
проћи
јесам
,
одкад
други
књига
у
рука
не
имати
,
ван
наш
трговачки
књига
,
речник
и
молитвеник
.
јесам
мајка
,
веровати
ја
!
—
додати
за
тим
с
горак
осмех
.
—
јесам
се
ја
мртав
књига
бавити
него
свет
—
тај
јесам
тај
књига
,
што
ми
ники
забранити
не
моћи
!
—
Мата
!
отац
тај
звати
—
рећи
мали
Ружица
,
промолити
свој
главица
кроз
отворен
врата
.
—
Буда
паметан
,
дете
мој
,
—
рећи
госпођа
полазити
.
—
Па
лепо
очешљати
кос
и
удесити
одело
.
јесам
лепо
да
дочекати
гост
којекако
,
и
у
тај
домаћи
одећа
.
дуго
јесам
Даринка
по
одлазак
материн
плакати
.
на
последак
умирити
се
стати
пред
огледало
да
по
налог
материн
кос
дотерати
.
но
на
мах
се
исто
тако
грохот
засмејати
,
као
што
јесам
мало
пре
грозно
плакати
.
на
тај
смех
дотрчати
Босиљка
,
радознало
питати
:
Шта
јесам
?
Што
се
смејати
?
Даринка
се
и
даље
смејати
—
Шта
се
толико
церекати
а
не
одговарати
?
—
љутити
се
напослетку
сестра
.
—
морати
—
рећи
кроз
смех
Даринка
.
зар
тај
јесам
да
пукнути
од
смех
,
кад
хтети
кроз
који
час
доћи
,
човек
,
који
ја
никад
јесам
видети
.
—
—
видети
ти
јесам
једанпут
—
прекинути
јесам
Босиљка
.
—
Хајд
нек
јесам
и
тако
:
видети
ја
једанпут
,
ал
се
са
ја
јесам
разговарати
.
сад
хтети
се
он
удесити
као
лутак
,
ја
опет
као
лутак
.
обоје
хтети
пазити
,
шта
хтети
рећи
и
разговарати
.
разумети
се
,
да
хтети
разговарати
о
игранка
,
позориште
,
свирац
,
и
о
сав
,
што
муж
и
жена
у
брачни
живот
најмање
интересовати
.
ал
опет
за
тај
ја
хтети
се
пазити
и
веран
друг
бити
.
тај
рећи
засмејати
се
поново
.
—
Жури
се
!
тек
што
јесам
доћи
—
опомошњаше
млад
сестра
смејати
се
и
сам
.
Даринка
се
на
мах
престати
смејати
,
па
озбиљно
у
огледало
мерити
свој
слика
,
запитати
:
—
јесам
ли
,
Босиљка
,
јесам
ли
ја
леп
,
кад
се
дотерати
и
накитити
?
—
То
се
разумети
?
—
онда
се
не
хтети
чешљати
ни
друкчије
обући
.
неки
ја
видити
,
као
што
јесам
у
истина
.
па
отићи
од
огледало
.
—
Шта
ти
јесам
сад
опет
на
ум
пасти
?
до
сад
јесам
говорити
,
да
јесам
девојчин
дужност
,
да
јесам
чисто
и
уредно
оденути
.
—
То
јесам
и
сад
,
рећи
Даринка
показивати
чист
јачица
,
који
јесам
међу
тај
на
врат
метнути
.
—
До
сада
јесам
странац
накитити
дочекивати
.
Зашто
баш
сад
изузетак
?
—
До
сада
јесам
пред
странац
излазити
.
сад
излазити
можда
пред
свој
будући
муж
.
цео
свет
ја
на
исти
начин
вар
.
миран
савест
моћи
дакле
ја
и
свет
варати
.
но
свој
муж
не
хтети
и
не
смети
варати
,
ако
не
хтети
себе
да
унесрећити
.
тај
муж
,
сеја
,
имати
осим
жена
још
цео
свет
,
а
жена
само
—
муж
!
тај
рећи
изићи
сталан
крок
из
соб
.
сад
се
јесам
обзирати
,
шта
хтети
она
родитељ
рећи
.
мислити
јесам
:
„
кад
јесам
за
брак
дорасти
,
дорасти
јесам
и
за
самосталан
расуђивање
.
кад
хтети
се
цео
свој
брачни
живот
морати
по
свој
увиђавност
и
разум
управљати
,
за
што
се
при
главном
чин
по
свој
разум
не
бити
управљати
?
!
јесам
она
тада
помишљати
,
да
већина
муж
тражити
себе
лутак
за
уживање
или
роб
за
вршење
домаћи
посао
;
или
на
последак
средство
,
који
хтети
његов
потрести
материјалан
стање
од
пропаст
сачувати
или
у
добар
стање
довести
,
а
не
жена
,
који
хтети
он
бити
веран
друг
и
искрен
саветник
.
тај
она
сиротица
јесам
знати
,
па
јесам
ваљда
за
тај
тако
мислити
.
али
родитељ
јесам
у
тај
практичан
!
...
знати
они
добро
,
шта
се
за
брак
тражити
.
с
тај
дакле
не
учити
свој
женски
деца
на
самосталан
размишљање
.
А
и
нашто
учити
она
,
кад
ни
један
родитељ
не
удавати
свој
кћер
из
уверење
,
да
он
оне
паметно
и
самостално
мислити
знати
,
па
да
без
туђ
упутство
и
туторисање
живети
моћи
.
она
они
удати
само
,
што
јесам
срамота
имати
матор
девојка
.
А
матор
јесам
,
чим
јесам
ући
у
двадесети
година
.
за
бог
!
у
тај
гадинама
већ
нем
женскиња
онај
детињски
невиност
,
који
већина
тако
годити
...
.
па
шта
хтети
онда
муж
брига
да
разгонити
?
њен
савет
и
љубав
и
онако
ништа
не
вредити
.
па
ако
још
немати
наивност
и
детињаст
жеља
,
на
што
се
и
женити
?
!
...
тај
јесам
узрок
,
што
се
већина
родитељ
трудити
,
да
ћер
што
пре
с
врата
скинути
.
где
тај
јесам
,
ту
се
опет
јавити
„
добар
партија
“
па
бити
бити
„
вапијући
грех
“
да
јесам
пропуст
...
мати
,
готов
јесам
!
—
рећи
Даринка
,
ступити
у
кујна
—
ако
имати
посао
,
моћи
тај
помоћ
.
—
Што
јесам
тај
?
Што
се
јесам
лепо
обући
и
наместити
?
—
ја
јесам
и
овако
леп
—
смејати
се
усиљено
Даринка
.
—
права
имати
,
ћерка
—
умешати
се
сад
отац
,
који
јесам
у
соба
кроз
отворен
врата
њихов
разговор
чути
па
у
кујна
изаћи
задовољно
посматрати
свој
кћер
.
за
тај
рећи
:
—
тако
!
тако
!
дете
мој
,
јесам
срећа
у
одело
.
гостити
хтети
с
ти
бити
потпуно
задовољан
.
твој
скромно
одело
показивати
штедљивост
.
„
далеко
јесам
од
ја
спекулација
да
се
ко
допасти
“
—
бити
Даринка
на
језик
,
али
се
задржати
и
ништа
не
рећи
.
после
један
сат
стигнути
и
гостити
.
бити
она
јесам
троје
:
мати
,
отац
и
син
.
Дочекаше
она
врло
својски
,
јер
тај
бити
господар
-
Радин
стар
пријатељ
,
Ђока
Стајић
.
после
први
поздрав
отићи
мати
и
син
у
гостински
соб
,
да
се
мало
дотерати
а
стар
Стајић
остати
са
господар
-
Рада
.
—
како
ти
се
свидети
девојка
?
питати
мати
син
.
—
Лепа
јесам
.
оба
јесам
леп
.
ја
јесам
сав
један
,
који
ја
дати
.
јесам
така
занешењак
,
да
у
брак
тражити
само
љубав
.
за
ми
мушко
тај
јесам
детињарија
.
главно
јесам
,
као
:
што
јесам
ви
рећи
,
добар
мираз
.
—
Стојиш
код
отворен
прозор
,
а
не
видити
да
јесам
тај
врт
,
па
ако
ти
ко
чути
!
—
опомињати
он
јесам
мати
,
но
касно
.
—
њен
опомена
бити
јесам
оправдати
.
—
А
,
голуб
мој
,
почекати
мало
!
шапутати
јесам
Даринка
Босиљка
,
не
далеко
од
прозор
воће
брати
.
—
Теба
јесам
главно
мираз
,
а
не
помишљати
,
да
јесам
ја
главно
муж
,
а
не
сметењак
,
као
што
јесам
ти
.
—
крајњи
безобразлук
!
Нечувено
!
—
љутити
се
Босиљка
.
—
узети
бити
ма
који
!
како
тај
изгледати
?
ко
јесам
још
тај
чути
!
—
зар
јесам
други
у
тај
поглед
добар
?
такав
јесам
они
сав
!
ја
се
тај
ни
мало
не
чудити
,
ма
да
имати
воља
,
да
овај
грч
са
његов
претераност
изиграти
.
но
за
тај
јесам
он
велик
грешник
.
Већина
јесам
такав
.
А
имати
она
и
горих
.
—
куд
хтети
горе
?
зар
јесам
чути
,
да
јесам
он
све
један
,
ма
који
од
ми
?
рећи
Босиљка
још
у
велик
ватра
.
—
По
тај
,
дакле
,
ма
који
женскиња
!
—
наравно
!
од
онај
,
ко
просити
непознат
женскиња
,
па
још
који
мираз
имати
,
не
требати
друго
ни
очекивати
.
но
тај
још
јесам
велик
зло
.
сваки
паметан
моћи
претпоставити
,
да
јесам
такав
мушки
не
узимати
из
љубав
.
ако
дакле
љубав
тражити
,
не
морати
поћи
.
но
шта
бити
ти
рећи
за
човек
,
који
бити
као
и
овај
мислити
,
а
ја
бити
уверавати
,
да
ја
љубити
?
—
То
јесам
могуће
!
онда
бити
човек
бити
права
животиња
.
—
Животиња
не
спекулирати
,
него
људи
—
рећи
стар
сестра
покривати
воће
зелен
лишће
.
—
Ал
имати
,
дечица
,
красан
врт
—
зачути
се
сада
глас
.
—
мој
Душан
не
моћи
да
се
надивити
цвеће
.
—
Ева
ми
стар
лити
.
но
ја
отићи
!
—
рећи
Босиљка
—
па
као
да
јесам
глас
чути
,
упутити
се
журно
други
стаза
у
кућа
.
—
господин
дакле
волити
цвеће
?
—
рећи
Даринка
,
тек
да
не
ћутети
.
—
ето
неки
ви
и
јесам
казати
.
—
Баш
да
он
у
општи
мрзети
,
овај
бити
морати
волети
.
—
особито
кад
помислити
,
какав
јесам
он
ручица
неговати
—
допунити
још
његов
мати
.
Даринка
облити
румен
,
али
не
румен
стид
,
јер
у
исти
мах
погледати
ласкавац
поглед
,
од
ко
јесам
задрхтати
.
у
тај
поглед
бити
исписан
прекор
,
туг
,
понос
и
сажаљење
.
јесам
ли
дакле
чудо
,
што
јесам
задрхтати
?
он
се
чинити
,
да
он
тај
девојче
,
који
он
сад
дивотан
изгледати
,
више
жалити
,
но
презирати
,
па
јесам
осећати
,
да
јесам
кривац
и
да
јесам
хтети
добити
.
—
сумњати
,
да
се
наш
цвеће
господин
са
„
ручица
“
допасти
,
рећи
Даринка
;
но
што
као
прав
трговац
зацело
знати
,
да
нежан
ручица
требати
више
време
за
неговање
,
а
са
време
се
губити
и
новац
,
који
јесам
идеал
и
цељ
сваки
млад
трговац
.
—
хтети
јесам
рећи
:
млад
човек
,
али
јесам
заменити
са
„
млад
трговац
“
.
—
Сувише
јесам
строг
госпођица
—
рећи
момак
скоро
молећив
поглед
.
—
зар
трговац
не
смести
имати
леп
осећај
?
!
А
госпођа
мати
само
грискати
усна
.
—
Даринка
!
мати
тај
звати
—
викати
јесам
сад
мали
Ружица
.
—
извинити
!
—
рећи
Даринка
,
лако
се
пред
госпођа
поклонити
,
—
Или
јесам
можда
по
воља
са
ја
унутра
?
—
у
други
дело
врт
још
јесам
бити
,
а
рад
јесам
,
да
он
видити
—
рећи
госпођа
,
много
нежан
глас
,
но
што
јесам
осећати
.
—
изволети
.
надати
се
,
да
хтети
ви
се
допасти
.
—
Ваша
нада
хтети
ви
преварити
—
рећи
млад
Стајић
,
бацити
ватрен
поглед
за
Даринка
.
Човек
тај
јесам
бити
сувише
подла
карактер
али
непостојан
и
лако
запаљив
срце
.
—
Узећу
јесам
без
новчић
—
приметити
мати
,
кад
сам
остати
.
—
То
бити
тек
бити
паметно
!
викнути
престрашен
госпођа
—
зар
ти
,
не
знати
,
да
половина
наш
добра
твој
сестра
припадати
а
други
,
т
.
ј
.
твој
половина
требати
са
женин
новац
на
чисто
да
се
извести
!
—
знати
ја
све
.
но
знати
и
тај
,
да
овај
девојче
волити
из
сав
срце
.
—
ти
?
!
—
јесам
,
ја
!
или
зар
ви
мислити
,
да
ја
не
моћи
истински
волети
?
—
То
не
.
Већ
не
моћи
да
веровати
да
јесам
тај
лукав
змија
заволети
—
рећи
мати
.
—
та
,
њен
сестра
много
јесам
леп
и
добар
девојче
!
—
свој
манути
најрадије
други
придевати
—
приметити
скоро
иронички
син
.
—
зар
ја
јесам
лукав
?
Дошли
јесам
да
јесам
просити
ради
новац
...
—
А
сад
хтети
да
јесам
узети
без
новчић
!
—
Шта
хтети
!
срце
се
не
обзирати
на
спекулација
.
—
срце
у
мушко
морати
да
јесам
врло
растегљив
,
кад
тако
силан
љубав
у
он
моћи
да
смести
.
јесам
ни
два
месец
,
од
кад
јесам
и
Јелена
видети
,
а
још
јуче
јесам
можда
и
обожавати
...
.
приметити
на
тај
једак
госпожа
.
—
онај
јесам
љубав
Јелена
сам
изазвати
,
но
овај
јесам
сталан
—
сам
јесам
поникнути
.
—
знати
!
знати
!
старати
јесам
тај
песма
.
Чим
ви
љубав
са
ваш
непостојан
карактер
„
излапети
“
;
онда
:
јесам
ви
кривити
—
женскиња
јесам
сам
љубав
изазивати
!
...
у
осталом
нек
ти
јесам
срећно
!
знати
,
да
хтети
бити
и
новац
.
у
свој
љутина
бити
јесам
заборавити
да
и
Даринка
,
као
и
Босиљка
,
мираз
имати
морати
.
за
вече
,
на
жеља
свекрвин
седети
јесам
Даринка
изметати
она
и
син
она
.
у
почетак
јесам
се
Даринка
тај
место
допадати
,
но
касније
видити
,
да
јесам
баш
ту
безопасан
од
младожењин
нежан
и
страстан
поглед
.
поводом
тај
поглед
бити
Даринка
овладати
несташлук
и
веселост
,
што
јесам
тако
рећи
прирођен
млад
девојка
њен
доба
.
„
ха
!
—
ха
!
—
мислити
она
;
откравити
се
грч
—
сад
он
зацело
мираз
јесам
главно
...
“
по
вече
,
на
молба
гост
,
сести
она
за
гласовир
.
јесам
бити
вешт
свирачица
а
ретко
јесам
свирати
.
но
опет
јесам
неколико
комађе
изврсно
умести
да
одсвирати
.
она
јесам
научити
;
тај
бити
одјек
њен
дух
и
срце
.
така
један
комад
баш
јесам
замолити
да
свирати
.
кад
јесам
почети
,
заборавити
јесам
да
уз
она
стајати
млад
„
грч
“
,
ко
јесам
хтети
да
вратити
жао
за
срамота
и
да
она
он
превртати
нотни
лист
.
Душа
и
срце
бити
она
се
увући
у
прст
,
па
јесам
она
свирати
...
у
тај
занос
приже
се
да
преврнути
нота
.
рука
она
дотакнути
врело
рука
.
Необична
ватра
обузети
Даринка
,
јер
кад
јесам
погледати
горе
,
срести
јесам
ватрен
поглед
њихов
гост
,
ватрен
него
што
он
бити
усијати
рука
његов
.
Даринка
не
моћи
издржати
тај
поглед
те
обор
очи
.
„
Чудно
!
“
—
мислити
она
—
да
ли
ја
он
љубити
?
“
и
ту
задрхтати
.
„
ох
,
не
!
од
овај
поглед
се
грозити
.
А
поглед
прав
љубав
морати
бити
благ
—
морати
бити
мити
!
...
овај
,
и
ако
јесам
можда
излив
љубав
,
онда
јесам
љубав
тренутан
—
животињски
.
“
Оснажана
тај
мисао
подигнути
опет
свој
очи
.
—
ја
ви
љубити
!
—
шанути
она
он
,
пригнути
се
да
преврнути
нотни
лист
.
—
зар
се
у
овај
прилика
о
тај
смести
сумњати
?
ви
доћи
да
ја
просити
...
рећи
Даринка
глас
и
поглед
,
који
јесам
за
збиља
сувише
ироничан
,
а
за
шал
сувише
озбиљан
бити
.
па
спустити
поглед
на
додирке
,
више
он
не
дизати
,
док
јесам
комад
довршити
.
—
одсвирати
ми
још
што
—
рећи
она
отац
,
кад
се
звук
гласовир
изгубити
.
—
бити
тако
добар
,
ваш
свирка
заносити
!
—
молити
и
свекрва
нагласити
реч
:
„
ваш
“
и
„
заносити
“
,
а
при
тај
оштро
гледати
свој
син
.
—
Рада
бити
,
али
не
моћи
;
—
рећи
Даринка
,
затворити
нота
—
бости
ја
глава
.
како
јесам
бити
побледити
,
моћи
она
се
и
веровати
.
—
То
јесам
од
врћине
,
—
приметити
она
отац
.
Наредићу
,
да
се
у
врт
запалити
лампа
,
па
хтети
изићи
на
свеж
ваздух
.
Међа
тај
бити
доћи
још
неки
пријатељица
госпођа
Ирина
заједно
са
свој
син
и
са
ћер
.
разумети
се
„
у
незнање
“
,
да
јесам
у
кућа
„
младожења
“
или
да
и
у
општи
у
село
имати
гост
...
онај
сиротица
тај
„
јесам
знати
“
,
али
и
опет
у
тај
сав
„
незнање
“
брижљиво
се
старити
,
да
она
кћер
и
син
што
боље
накитити
и
удесити
бити
.
„
Језичан
“
свет
рећи
хтети
:
да
се
ћерка
за
тај
удешавати
,
да
потамнити
лепота
газда
-Радине
ћер
а
син
опет
,
да
газда
Рада
не
моћи
увидети
,
да
и
њихов
син
јесам
лош
.
тај
бити
„
језичан
свет
“
рећи
.
али
шта
знати
?
свет
се
не
моћи
намесити
колач
!
.
.
после
четврт
час
стар
јесам
седети
у
сеница
около
сто
а
млад
се
шетати
по
врт
.
—
Ал
дивно
трептети
звезда
—
рећи
један
од
другарица
Даринчин
.
—
да
јесам
песник
,
ја
бити
тај
трептање
споредити
са
дрхтање
срце
,
кад
се
први
пут
на
игранка
полазити
—
приметити
шаљиво
Босиљка
.
—
А
ја
,
госпођица
,
—
рећи
млад
гост
,
прићи
Даринка
—
рећи
бити
,
да
звезда
исто
тако
треперити
,
као
мој
срце
од
страх
и
неизвесност
.
—
смети
ли
знати
,
шта
ви
јесам
тај
страх
нанети
?
—
питати
Даринка
леден
поглед
.
—
Баш
добра
!
Ена
клупа
!
—
рећи
један
од
гошћа
.
—
ја
јесам
се
већ
ходати
уморити
.
па
брзо
поћи
клупа
,
а
остати
друштво
за
она
.
—
преклињати
ви
,
моћи
се
журити
!
—
рећи
гост
,
тако
тихо
,
да
он
јесам
само
Даринка
,
који
јесам
с
он
ићи
,
моћи
разумети
.
—
зар
јесам
уморан
?
рећи
она
па
умерити
корак
.
—
То
не
.
али
морати
имати
одговор
.
јесам
,
госпођица
,
морати
знати
,
хтети
ли
мој
љубав
бар
мало
одзивати
наћи
?
—
Ваша
љубав
!
узвикнути
Даринка
,
а
тише
додати
:
да
немати
мираз
,
можда
бити
ви
и
веровати
!
...
и
за
тај
с
осмејак
наставити
:
видити
,
господин
,
ја
јесам
искрен
,
а
тај
јесам
и
сувишан
награда
за
љубав
што
јесам
ви
осећати
према
ја
...
—
Госпођице
!
тај
искреност
бости
.
но
ја
ви
и
опет
љубити
,
јер
јесам
ваљда
осудити
на
тај
.
—
не
бринути
се
,
господин
!
тај
осуда
и
пресуда
донети
јесам
тек
пре
неколик
тренутак
,
па
бити
уверен
,
после
један
дан
бити
и
одрећи
.
тако
он
јесам
тешити
она
,
смејати
се
од
срце
.
—
смејати
се
,
госпођица
!
у
талас
ваш
смех
тонути
можда
мој
срећа
.
но
ја
хтети
да
се
надати
...
„
овај
као
да
јесам
на
тај
цељ
научити
сав
тај
фраза
из
какав
роман
.
видити
се
,
да
он
јесам
првина
“
,
мислити
Даринка
,
а
гласно
рећи
:
—
сваки
јесам
милостиња
горак
,
а
милостиња
срце
двојина
.
она
јесам
,
мој
господин
,
што
капљати
вод
патник
,
који
умирити
од
жеђ
;
служити
само
на
тај
,
да
он
се
мука
увеличати
.
кад
јесам
тај
изговорити
,
сам
се
засмејати
са
песнички
тон
,
који
јесам
говорити
.
—
ја
?
!
—
варати
се
,
господин
.
онај
јесам
немилостив
,
ко
тај
милостиња
давати
.
А
ја
хтети
,
веровати
,
пре
умрети
,
него
тај
чинити
;
сам
јесам
опет
никада
тражити
не
хтети
.
—
о
,
Божа
,
шта
да
чинити
?
...
—
да
у
будући
бити
искрен
,
па
хтети
постати
срећан
,
а
не
хтети
ни
други
унесрећити
.
—
зар
ја
не
бити
искрен
?
Даринка
поносито
дигнути
глава
,
па
оштро
он
мерити
рећи
:
—
да
јесам
искрен
,
рећи
бити
:
„
за
ми
мушки
љубав
јесам
детињарија
“
или
„
мираз
јесам
главна
а
жена
узгредан
ствар
.
“
али
ви
ја
место
тај
уверавати
,
да
ви
јесам
обузети
љубав
—
грешан
љубав
!
—
не
,
чист
и
прав
љубав
!
викнути
он
,
па
се
пред
она
спустити
на
колено
,
не
гледити
на
тај
,
да
се
друштво
још
јесам
тако
удалити
,
да
он
не
бити
моћи
видети
.
—
Даринка
!
Цоспођице
!
шапутати
јесам
.
—
То
јесам
,
истина
,
мој
реч
,
но
тада
ви
још
јесам
познавати
.
јесам
,
тада
још
јесам
знати
,
какав
моћ
имати
љубав
!
—
ја
јесам
дакле
ваш
први
љубав
?
—
ругати
се
она
.
—
први
и
последњи
,
анђео
и
душица
мој
!
—
кликнути
страсно
он
.
Даринка
јесам
спазити
поглед
,
од
ко
се
грозити
,
само
јесам
чути
реч
:
„
душица
,
“
који
јесам
некад
чути
од
онај
странац
у
шума
,
па
јесам
задрхтати
.
Механичко
пружити
јесам
рука
Стајић
.
тек
кад
она
он
страсно
стиснути
рука
,
тргнути
се
,
као
да
јесам
на
гуја
стати
,
па
нагло
извити
свој
из
његов
