глава
ШЕЋЕРА
тек
се
сунце
смирити
,
а
Радан
Радановић
из
Крнић
измицати
с
празан
кола
из
Ш
.
Почесто
ошинути
во
—
хитати
кућа
,
далеко
он
јесам
...
док
ето
ти
трчати
за
он
један
омален
господин
у
шубара
па
викати
:
»
Стана
,
брати
!
хеј
,
брати
стати
!
«
и
махати
на
он
рука
да
стати
.
окренути
се
Радан
и
уставити
во
.
Приђе
он
господин
омален
,
буљав
очи
,
с
пострижен
брада
и
кратак
чибучић
у
зуб
,
па
он
упитати
кривити
уста
на
један
страна
:
—
А
шта
ти
јесам
тај
,
брати
?
—
Која
?
—
овај
овде
—
рећи
господин
и
пружити
прст
на
велик
сврдо
јармењак
,
што
бити
задевен
у
јастук
предњи
.
—
Па
ето
видити
шта
јесам
...
сврдо
—
одговорити
Радан
нерад
да
диванити
кад
он
се
хитати
.
—
А
богат
,
брати
,
шта
радити
с
тај
?
—
упитати
господин
.
—
вртити
главчина
,
јарам
,
јастук
и
још
којешта
—
рећи
Радан
мерити
господин
од
пета
до
перчин
.
—
ваљда
кад
хтети
да
растрести
вуна
,
онда
бушити
тај
јастук
па
повадити
?
—
рећи
господин
мислити
о
јастук
што
се
под
глава
међу
.
—
тај
јесам
тај
,
него
овај
јастук
—
рећи
Радан
и
показати
он
рука
предњи
и
стражњи
јастук
у
кола
.
—
А
јесам
ли
тај
стар
,
брати
?
—
упитати
господин
.
Радан
већ
видити
с
ко
имати
послати
,
па
да
бити
он
се
отрести
рећи
:
—
Одкако
јесам
бог
и
во
,
од
онда
јесам
и
сврдо
.
—
зар
тако
стар
?
—
зачудити
се
господин
.
—
ја
шта
мислити
ти
...
—
потврдити
Радан
па
викнути
на
во
да
ићи
,
и
јесам
поћи
.
—
Стана
,
брати
,
молити
ти
!
—
уставити
он
господин
.
—
Шта
хтети
?
—
бити
ли
тај
тај
ја
продати
?
—
не
моћи
—
требати
ја
,
како
хтети
продати
!
—
Али
молити
ти
,
брати
,
продавати
ја
!
—
не
моћи
ја
—
требати
ја
сврдо
.
—
Добра
хтети
ти
платити
.
—
аја
,
не
моћи
никако
—
рећи
Радан
и
поћи
.
—
ама
молити
ти
,
брати
,
стати
!
Радан
опет
стати
,
па
као
затезати
се
рећи
:
—
тај
оно
,
ја
ти
моћи
баш
и
продати
;
само
бојити
се
да
не
бити
за
тај
скуп
?
—
А
шта
ценити
,
брати
?
—
упитати
господин
,
радостан
што
Радан
пристајати
да
продати
.
—
два
рубља
.
извадити
господин
одмах
два
рубља
из
шпага
па
Радана
у
рука
,
и
примити
сврдо
.
завирити
у
кола
,
па
видев
торба
са
ствар
,
упитати
:
—
А
шта
ти
јесам
брати
овај
?
—
ето
торба
?
—
рећи
Радан
чисто
спрдати
се
,
јер
већ
бити
видети
да
јесам
господин
мало
ударен
обојак
.
—
знати
,
знати
...
него
шта
јесам
тај
накуповати
?
—
опанак
,
со
и
још
штошта
.
—
Па
ви
тај
метати
у
парчадима
со
у
јела
?
—
упитати
господин
разгледати
крушац
со
.
—
јесам
л̓
ти
?
—
туцнути
јесам
мало
па
онда
.
—
А
опанак
кад
ићи
у
црква
?
—
ја
,
кад
ићи
у
црква
.
—
други
пут
ићи
бос
?
—
Јес̓
,
други
пут
ићи
бос
.
—
Одговараше
Радан
тек
онако
—
неки
се
говорити
којешта
.
—
А
не
бојити
се
змијати
кад
ићи
бос
?
—
јок
,
не
бојити
се
!
господин
утом
развити
један
замотач
у
торба
,
па
рећи
,
као
чудити
се
:
—
гле
,
гле
!
тај
тај
јесам
глава
шећер
!
—
Јес̓
,
глава
шећер
!
—
То
за
кава
ваљда
?
—
ја
,
за
кава
.
—
и
градити
слатко
,
штрудла
,
локумић
,
гурабија
...
јесам
л̓
ти
?
—
Јес̓
,
тај
хтети
капетан
градити
.
у
ми
,
хвала
бог
,
тај
не
градити
.
—
А
имати
капетан
?
—
имати
—
ја
!
—
одговорити
Радан
већ
излазити
из
стрпљење
.
—
А
имати
ли
деца
?
—
имати
двоје-троје
...
—
Па
тај
јесам
он
купити
глава
шећер
?
—
Јес̓
—
он
.
—
е
,
е
,
ви̓те
,
тај
јесам
лепо
—
кад
сељанин
волити
тако
свој
старешина
.
—
Лепа
јесам
.
—
А
купити
јесам
за
ваш
пар
?
—
јесам
.
он
јесам
дати
.
—
да
,
да
,
за
његов
пар
купити
јесам
.
лепо
,
лепо
...
Ви̓те
он
хтети
тај
да
градити
деца
локумић
.
—
Хоће
,
хтети
да
градити
,
ја
!
—
рећи
Радан
,
па
он
онда
упитати
:
—
А
богат
,
не
замерити
што
хтети
ти
запитати
,
шта
јесам
ти
?
—
ја
?
јесам
л̓
ти
?
—
Јес̓
,
ти
,
шта
јесам
?
—
ја
јесам
,
знати
,
професор
.
—
тако
!
тај
јесам
провесор
што
учити
онај
стар
ђак
?
—
да
,
да
—
одговорити
професор
.
—
е
да
јесам
поштен
,
брата
!
—
рећи
Радан
,
па
он
погледати
тако
сажаљиво
што
јесам
онаки
;
чисто
јесам
он
по
очи
моћи
познат
,
где
бити
он
рећи
:
бог
,
па
и
онај
јадно
учити
неко
!
...
и
ошинув
во
,
поћи
и
рећи
:
—
у
здравље
,
господин
провесоре
!
—
сервус
!
—
рећи
професор
.
—
да
јесам
користан
дабогда
!
—
ударити
Радан
већ
да
се
спрдати
.
—
Слуга
јесам
!
—
рећи
опет
професор
клањати
се
и
држати
онај
сврдо
.
—
Хајд̓
тако
права
—
на
камен
стати
!
—
рећи
Радан
и
заценути
се
од
смех
.
Ошину
во
и
похитати
да
барем
стигнути
до
механа
у
дубрава
,
а
већ
даље
лако
он
јесам
.
кад
се
мало
поодморити
...
стигнути
хтети
понајлак
.
бити
јесам
већ
близу
поноћ
.
у
механа
у
дубрава
седити
још
неколико
она
из
оближњи
село
.
неко
пити
вино
,
неки
ракија
;
неко
погађати
»
попасти
«
,
а
неко
»
у
каиш
«
.
док
стати
кола
пред
механа
.
врата
се
отворити
и
ући
Радан
.
—
добар
вече
ви
,
браћа
!
—
назвати
сав
скуп
.
—
бог
ти
помог̓о
,
Радана
!
А
одакле
ти
у
овај
доба
?
—
упитати
он
један
,
што
већ
бити
забости
прст
у
каиш
,
и
поглед
Радана
.
—
јесам
погодити
!
—
викнути
онај
што
држати
каиш
.
—
Дај
цванцик
!
—
Баш
јесам
баксуз
,
Радана
!
—
рећи
онај
што
бити
забости
прст
,
тргнути
рука
као
опарити
.
—
ето
,
чим
ти
погледати
,
изгубити
цванцик
.
—
е
,
хтети
тај
каиш
!
...
Шта
хтети
ти
ја
!
—
рећи
Радан
.
—
како
јесам
,
Радана
?
...
поп
!
поп
!
поп
!
...
одакле
ти
?
...
поп
!
поп
!
поп
!
...
у
овај
доба
?
...
где
јесам
поп
?
—
упитати
готово
певати
један
,
а
држати
у
десни
рука
два
и
у
леви
један
карта
,
хитро
она
преметати
,
већ
што
требати
у
тај
игра
н
викати
,
и
питати
узгред
Радана
.
—
ја
вала
,
сад
из
варош
—
одговорити
Радан
.
—
овај
јесам
поп
!
—
викнути
један
од
погађача
и
лупити
по
један
карта
.
—
сутра
!
—
узвикнути
онај
што
разбацивати
,
изврнути
карта
,
кад
онај
дама
.
—
она
,
ороспија
он
очин
!
—
викнути
погађач
.
—
Баш
јесам
баксуз
,
Радана
!
—
баксуз
јесам
,
чинити
ја
се
ви
сав
...
—
одговорити
Радан
.
—
дед
баталити
тај
спрдња
да
сести
као
људи
.
—
богами
,
права
велим
—
рећи
они
што
јесам
изгубити
,
па
се
дигнути
и
сести
за
један
подугачак
сто
.
Поустајаше
сав
,
махнути
се
игра
,
и
сав
засести
заједно
с
Радана
.
Наручи
Радан
себе
вино
и
остати
шта
јесам
који
хтети
...
—
А
шта
јесам
тај
ћарити
у
чаршија
?
—
упитати
онај
што
јесам
на
каиш
изгубити
.
—
продати
јесам
мало
жито
и
вуна
...
ићи
Ђурђевдан
,
па
ти
,
богме
,
имати
мука
.
ваљати
ја
дати
порез
,
а
морати
платити
и
онај
поганац
интерез
да
хтети
ја
очи
ископати
.
—
јесам
ли
тај
Узловићу
?
—
упитати
онај
што
јесам
бацати
поп
.
—
А
он
скот
—
ја
!
—
е
како
ти
Узловић
закачити
у
свој
канџа
,
не
ишчупати
он
се
тај
шал
!
—
Вера
ти
,
Радана
—
упитати
један
од
она
—
права
ја
казати
,
колико
јесам
узајмити
од
он
?
—
и
не
питати
,
брата
,
колико
јесам
.
да
бог
сачувати
сваки
така
позајмица
!
...
Знаш
кад
се
онај
ономлане
оделити
од
брата
.
остати
једин
,
са
жена
и
деца
...
куд
хтети
и
шта
хтети
?
не
знати
шта
хтети
пре
:
јали
вратити
стока
,
јали
притврдити
ограда
,
јали
оплести
,
јал
окопати
...
овамо
,
опет
,
седити
у
кошара
.
ударити
зло
време
,
немати
се
где
склонити
.
Кућу
да
градити
,
немати
откуд
,
а
морати
.
Већ
и
ружан
јесам
—
сав
се
спрдати
»
Ена
он
какити
јесам
радин
!
седити
толико
земан
у
кошара
!
...
«
јесам
никуд
пристати
...
—
богме
никуд
!
—
рећи
неки
.
.
—
Шта
хтети
,
куд
хтети
?
...
дати
да
се
задужити
,
даса
начинити
макар
мало
кров
над
глава
.
кад
ал̓
хтети
...
не
мо̓ш
ишчупати
пар
да
клечати
!
дати
ти
,
али
по
дупли
.
најпосле
зажмурити
,
па
хајд
,
онај
наш
Чивутин
,
Узловићу
поган
.
»
Дај
забога
и
побогу
!
...
«
Вида
,
где
ти
јесам
прешати
,
па
шишати
како
он
хтети
.
и
тако
на
једвити
јад
ишчупати
педесет
дукат
тај
начинити
онај
кућица
...
А
богами
,
да
ја
јесам
онај
деца
,
сутра
бити
угарак
у
она
!
—
и
дати
ти
педесет
дукат
?
—
упитати
онај
што
јесам
погађати
у
каиш
.
—
дати
,
не
дати
он
бог
весео
дан
!
—
А
привалити
добар
интерез
,
привалити
—
јесам
ли
?
—
упитати
онај
што
јесам
бацати
поп
.
—
о
,
мој
брата
,
да
јесам
само
интерез
,
бити
бити
цвеће
и
ковиље
,
али
упис
у
облигација
осамдесет
дукат
,
па
још
интерез
на
сав
...
Прође
година
,
ваљати
исплатити
,
а
немати
се
откуд
.
молити
он
,
кумити
да
ја
почекати
још
који
месец
дан
,
кад
продати
ракија
и
неки
свињац
,
па
да
скрпити
и
да
он
исплатити
.
аја
!
Неће
ни
глава
да
окрепити
,
него
велим
:
»
пар
на
плац
,
јали
хтети
тај
суд
!
...
«
о
,
невоља
и
мука
мој
!
потећи
на
сав
страна
.
не
мо̓ш
из
земља
ископати
.
молити
он
опет
,
молити
већ
као
сам
господа
бог
—
бог
опростити
!
—
напослетку
велим
:
»
хајде
да
променити
облигација
.
«
Нарачуни
тамо
—
не
знати
дангуба
,
тај
интерез
,
тај
писање
,
изићи
раван
сто
дукат
.
»
сад
«
,
велим
,
»
да
променити
,
али
да
начинити
на
сто
педесет
дукат
.
«
окренути
,
обрнути
—
немати
куд
!
дати
он
облигација
...
—
она
,
Радана
,
забога
!
зар
баш
дати
?
!
—
узвикнути
један
између
она
упрепастити
.
—
А
ја
шта
хтети
,
мој
брата
!
...
да
ја
доћи
добош
пред
кућа
,
куда
хтети
онда
?
...
сад
,
вера
ја
ни
јесам
не
знати
шта
хтети
...
ићи
често
као
луд
.
Што
год
урадити
,
подавати
он
.
ни
одати
шта
ти
вајдити
јесам
...
радити
,
скапавати
,
гледати
па
подавати
други
неки
ти
изести
,
а
ти
опет
живити
као
скот
!
...
—
А
зар
јесам
он
мало
она
упропастити
,
мој
Радана
!
—
рећи
један
.
—
дабогда
да
и
тај
читав
остати
.
—
Мучно
,
богами
!
...
ко
се
данас
задужити
—
немати
он
бео
дан
више
!
—
додати
други
.
—
ама
ко
ли
први
измислити
тај
несрећан
интерез
да
ја
јесам
знати
?
—
упитати
онај
што
јесам
погађати
у
каиш
.
—
бог
знати
ко
јесам
!
...
—
почети
онај
што
јесам
изгубити
на
поп
.
—
ја
јесам
слушати
од
стар
људи
,
кад
интережџија
отићи
душа
на
онај
свет
,
растопити
сребро
па
он
залити
;
а
тело
он
никад
не
моћи
иструнути
у
земља
;
него
поцрнити
и
скаменити
се
,
па
тако
остати
век
и
амин
—
као
црн
огорео
пањ
.
—
Ко
узимати
интерез
и
ко
криво
мера
—
рећи
хтети
на
тај
онај
што
јесам
погађати
у
каиш
—
и
он
се
тако
уабоноси
у
земља
.
не
да
он
онај
грести
ни
да
иструнути
као
остати
луд
...
—
Јес̓
,
јес̓
,
и
ко
мера
криво
и
он
стигнути
проклетиња
—
прихватити
онај
што
јесам
увијати
каиш
—
Знаш
кад
оно
,
имати
већ
ваљда
десет
годена
,
бити
некако
око
Илијинадне
онај
велик
хала
и
ветрина
,
тамо
по
Међеднику
.
казивати
да
јесам
онда
ветар
извалити
један
грм
крај
пут
—
бити
он
јесам
ваљда
више
од
триста
година
.
лепо
он
,
казати
,
понети
у
облак
као
перце
,
а
у
жиљ
он
заплести
човек
,
црн
као
угарак
,
а
закачити
он
на
уста
,
па
кроз
образ
и
лев
и
десни
,
два
кука
кантарски
,
и
око
врата
он
уплетен
кантар
читав
онако
са
синџир
и
јаје
...
тај
јесам
,
казати
бити
некакав
што
јесам
криво
мерити
,
па
он
јесам
бог
тако
наказити
...
—
Ал
јесам
тај
бити
хала
и
ветар
,
мој
брата
!
—
зачудити
се
онај
што
јесам
растурати
поп
.
—
ја
шта
мислити
—
рећи
хтети
Радан
.
—
Ена
,
преклане
каки
сила
бити
духнути
и
овуда
.
Хоћаше
сав
град
потући
у
корен
...
Срећом
обићи
на
планина
,
тај
не
учинити
много
квар
.
—
Одбише
ветрењак
!
—
додати
један
.
—
Баш
онда
на
врх
превој
потући
се
...
ломити
се
,
ломити
,
ломити
...
рећи
бити
,
сав
хтети
у
сода
!
док
се
отиснути
она
сила
планина
.
Ишли
јесам
сутрадан
људи
тај
гледати
...
сав
грмље
поизваљивати
...
—
Ојађено
се
бити
тај
хала
пред
туч
...
да
бог
сачувати
!
—
јесам
слушати
наш
Станка
?
ето
он
јесам
ветрењак
...
кад
се
,
велим
,
побити
,
докопати
грм
за
врх
па
он
ишчупати
као
струк
лук
и
тући
се
...
ја
јесам
баш
гледати
кад
се
купати
летос
у
река
—
сав
модар
као
чивит
.
испребијати
он
,
велим
,
ветрењак
;
али
она
баш
и
јесам
дати
да
учинити
штета
...
—
и
сваки
се
година
бити
на
превој
...
не
моћи
се
обићи
друкчије
—
рећи
хтети
Радан
.
—
Вал
и
јес̓
ружан
место
.
усред
подне
сумња
те
онуде
проћи
,
а
камоли
ноћу
—
потврдити
онај
што
јесам
окретати
поп
.
—
свуда
јесам
вала
незгодно
—
почети
Радан
—
а
на
онај
брод
код
воденица
и
горе
мало
,
поред
вир
Петров
,
не
знати
који
јесам
горе
...
—
Јес̓
ја
,
баш
јесам
страшно
код
Петров
вир
—
рећи
хтети
на
тај
онај
што
јесам
погађати
у
каиш
—
ја
се
и
сад
чудити
како
имати
кураж
Петар
да
усред
глув
доба
онде
заронити
!
...
—
А
зар
јесам
заронити
?
—
упитати
један
—
ја
шта
ти
мислити
,
мој
брата
!
дигнути
се
,
велим
у
риба
ноћу
,
па
хајд
Вир
.
лепо
,
тишина
а
вод
миран
;
месечина
—
јесам
баш
видан
,
али
се
тек
видити
.
Дође
,
бацити
једном
прећи
,
ухватити
нешто
риба
;
бацити
и
опет
—
ухватити
;
кад
бацити
трећи
пут
,
закачити
се
пређа
.
повући
тамо
,
повући
амо
,
не
мош
макнути
...
дати
да
се
заронити
.
Свуче
ти
се
он
лепо
,
засукати
ногавица
,
па
заронити
у
вир
...
—
зар
глуво
доба
,
па
заронити
у
вод
?
—
упитати
сав
чудити
се
толики
смелост
.
—
јакако
,
мој
брата
!
...
заронити
ти
он
лепо
.
кад
доле
,
а
пређа
се
натакнути
на
неки
грдан
пањина
;
једва
јесам
распетљати
,
повући
и
поћи
навише
...
али
хтети
!
Нешто
ти
он
стегнути
за
оба
нога
па
теглити
наниже
,
као
олово
...
бе
дед
,
бе
дед
,
отимати
се
он
;
аја
,
хтети
лепо
да
одвући
на
дно
!
...
он
ти
онда
држ
рука
за
жила
,
те
једва
изгамбуља
на
обала
.
кад
имати
шта
видети
!
...
на
нога
он
жут
букагије
,
као
восак
!
...
—
аох
!
—
повикати
сав
,
а
очи
узверити
од
страх
.
—
поглед
...
баш
букагије
!
...
Шта
хтети
сад
?
скинути
не
моћи
.
хајде
,
Вели
,
да
се
полако
гамизати
,
па
што
бог
да
!
...
узети
прећи
и
онај
мали
риба
па
хајд
насип
Ида
тако
полако
,
ићи
...
док
се
обрести
пред
он
црн
поп
!
асли
црн
као
угљен
,
а
лице
и
сав
он
зарасти
у
сам
брада
.
»
дати
ја
тај
букагије
да
ти
скинути
!
«
—
Баш
лепо
заискати
?
—
упитати
неки
од
она
.
—
заискати
,
јакако
!
—
причати
он
даље
:
»
дати
ја
«
,
велим
,
»
тај
букагије
!
«
»
не
дати
«
,
велим
Петар
.
»
Мор
дати
,
моћи
се
мучити
...
скинути
ти
она
!
«
»
јок
не
дати
!
«
рећи
Петар
и
поћи
.
Поп
нестати
.
нити
се
знати
куд
отићи
ни
шта
бити
од
он
.
ама
да
рећи
да
јесам
што
шушнути
...
ништа
!
ићи
он
опет
најлак
насип
,
ићи
...
док
ти
он
спасти
с
леви
нога
један
пранга
.
он
јесам
узити
у
рука
па
поћи
мало
брже
.
кад
на
читав
пушкомет
зацрнити
се
нешто
мален
као
клупко
...
Учини
се
Петар
да
из
вод
излетити
и
пасти
на
насип
.
Затрча
се
право
он
,
а
сав
веће
расти
,
расти
,
расти
...
и
окретати
се
исто
као
радити
;
дојурити
већ
до
он
,
кад
—
ал̓
опет
онај
црн
поп
па
искати
букагије
.
Петар
не
да
никако
...
облетати
поп
и
искати
,
па
он
опет
нестати
...
спасти
Петар
и
други
пранга
.
он
узити
букагије
у
рука
па
носити
,
а
опучити
сад
брже
...
ићи
тако
ићи
,
док
ти
он
неки
рука
дохватити
остраг
за
рам
.
окренути
се
Петар
,
кад
—
али
опет
онај
поп
.
»
дати
ја
,
мора
,
тај
букагије
!
«
—
не
да
он
никако
.
салетати
тако
,
салетати
...
док
запевати
петао
негде
у
село
...
нестати
поп
.
—
носити
ли
он
букагије
?
—
упитати
онај
што
јесам
растурати
карта
.
—
не
пуштати
он
она
шал
...
донети
она
тако
кућа
.
Наложи
,
велим
,
ватра
,
као
да
хтети
во
пећ
.
кад
се
добро
разгорети
,
он
разгрнути
жар
,
па
букагије
усред
ватра
!
...
Ништа
тај
бог
не
дати
,
него
стати
писка
,
цик
,
пуцњава
,
као
да
кокица
кокати
...
А
он
удрити
загртати
онај
жар
;
а
оно
пиштати
,
пуцати
,
истурати
жишка
чак
у
пајанта
...
А
он
једнако
загртати
,
док
се
већ
не
утајати
.
Још
натрпати
озго
дрво
,
да
добро
сагорети
.
кад
после
разгрнути
супрет
—
а
оно
црн
као
угљен
!
...
—
Ви̓ш
огорети
она
нечастив
сила
!
—
рећи
хтети
Радан
.
—
Па
куд
она
део
,
богат
?
—
упитати
остати
.
—
бацити
она
на
таван
и
ту
јесам
он
стајати
,
богзна
докле
...
Ишли
јесам
људи
,
као
на
чудо
тај
гледати
...
после
,
велим
,
нестати
она
.
или
она
неко
украсти
,
или
она
онако
нестати
—
ни
јесам
јесам
знати
...
—
А
јесам
ли
она
ти
видети
?
—
упитати
Радан
.
—
јесам
ја
,
али
јесам
ја
казивати
баш
људи
који
јесам
гледати
...
Ела
,
тако
се
,
уз
пиће
осушити
прича
сав
страшан
и
страшан
.
бити
јесам
већ
права
глув
доба
кад
се
Радан
кренути
из
механа
.
они
још
остати
.
мало
се
угрејати
пиће
,
а
мало
се
богмити
и
узјазбити
од
онај
прича
,
па
он
све
пирити
некаки
врућ
ветар
око
уш
.
сад
хтети
већ
на
брод
под
воденица
.
таман
да
нагазити
кад
стати
плаката
неки
дете
у
страна
више
пут
.
»
откуд
сад
дете
овде
?
«
помислити
Радан
,
а
обузети
он
сумња
.
дете
плакати
једнако
.
погледати
опет
,
а
оно
се
спуштати
к
он
:
мален
детенце
,
као
ћупић
...
црнити
се
;
у
мрак
не
моћи
ни
да
он
видити
добро
.
»
А
што
плакати
,
мали
?
«
упитати
он
Радан
.
»
изгубити
јесам
коза
,
па
не
смети
кућа
.
«
—
»
А
чији
јесам
ти
?
«
оно
плакати
,
не
хтети
казати
.
—
»
ода
на
кола
«
,
рећи
он
Радан
.
онај
одмах
,
јечати
,
скочити
на
кола
.
Радан
седити
на
предњи
јастук
и
натерати
во
на
вод
.
кад
бити
насред
вод
,
док
дете
почети
да
се
церекати
;
не
смејати
се
као
остати
деца
,
него
некако
сасвим
извратити
:
»
Наша
глава
!
ха
,
ха
!
Наша
глава
!
ха
,
ха
,
ха
!
«
осврнути
се
Радан
,
а
оно
извадити
из
торба
глава
шећер
,
па
одломити
озго
један
окрајак
и
загристи
.
»
не
дирати
тај
шећер
!
«
издерати
се
на
он
,
а
помислити
у
себе
:
»
овај
јесам
чист
посао
!
«
оно
се
тргнути
и
стрпати
глава
шећер
у
торба
.
он
се
опет
окренути
напред
и
ошинути
во
...
док
ти
се
навалити
он
нешто
ва
леђа
,
па
сав
тежити
,
теже
...
хтети
да
он
завалити
натраг
.
матни
се
рука
на
рам
,
кад
али
—
шап
!
на
други
,
и
ту
—
шап
!
једва
се
мало
осврнути
,
немати
дете
да
седити
у
кола
.
во
запети
па
сипати
,
као
да
јесам
камење
натоварити
;
он
опет
све
тежити
и
тежити
...
Већ
опажати
како
он
нокат
од
онај
шап
пробити
гуњац
,
па
већ
дохитају
у
кожа
.
мрднути
мало
да
се
стрести
,
аја
—
још
горе
притегнути
!
—
во
запети
,
једва
помицати
кола
.
да
он
јесам
барем
на
обала
изићи
.
Ошину
она
што
игда
моћи
—
те
једва
извући
кола
на
обала
...
Сиђе
Радан
полако
с
кола
,
да
бар
во
олакшати
.
кад
,
али
—
хтети
оно
да
он
обор
.
оманути
да
стрести
—
не
моћи
маћа
.
Притеже
,
кости
он
пуцати
.
попети
се
на
кола
,
не
моћи
во
готово
да
макнути
.
пуцати
онај
јастук
под
он
,
као
да
јесам
натоварити
воденични
точак
.
Дође
већ
да
се
свиснути
од
терет
.
свој
он
мртав
зној
пробити
...
Читав
сахат
борити
се
тако
с
тај
нечастив
сила
.
док
се
чути
срећом
и
петао
...
Одскочи
он
дете
с
леђа
,
па
нагнути
уза
страна
.
обазрети
се
и
рећи
:
»
молити
се
бог
,
Радана
,
што
петао
запевати
,
а
ти
бити
заиста
упамтити
ја
.
него
свеједно
ту
јесам
глава
шећер
!
...
«
и
нестати
он
.
Радан
се
прекрсти
,
извадити
пешкир
из
недра
и
убрисати
се
од
зној
,
па
потерати
во
.
петао
учестати
.
у
сам
зор
стигнути
јесам
кућа
.
богами
,
ја
не
знати
шта
јесам
тај
јадан
капетан
толико
натрунити
тај
људи
што
писати
у
новина
и
књига
!
...
ама
неки
ко
год
замочити
перо
,
одмах
ти
ту
потегнути
капетан
:
тај
не
знати
—
у
црвен
јеменије
с
репић
;
те
—
тур
он
до
земља
;
тај
прекрстио
нога
на
сиџаде
па
пухати
из
чибук
;
те
—
узимати
мито
;
а
већ
нос
,
глава
,
врат
,
трбух
,
и
нога
моћи
ни
спомињати
!
тај
начин
да
тај
бог
сачувати
и
саклонити
...
Начине
од
здрав
и
читав
човек
накарада
!
да
он
у
сан
уснити
,
бити
се
уплашити
,
а
камоли
да
имати
с
она
каки
послати
.
оно
,
додуше
,
ни
ја
она
толико
баш
не
бранити
;
имати
она
и
накарада
.
свет
јесам
овај
ионако
пун
јад
и
накарада
.
али
што
баш
сав
накарада
писати
,
те
,
ни
за
што
ни
кроз
што
плашити
поштен
људи
?
Што
се
не
бити
написати
какав
леп
капетан
?
!
ето
,
на
пример
,
знати
ја
један
веома
фин
и
леп
капетан
...
неки
Максим
Сармашевића
.
Биће
два
година
како
јесам
добити
чин
капетански
.
ја
мислити
да
јесам
он
виђати
ако
јесам
бити
који
пут
о
Васкрс
или
о
Госпођинудне
на
сабор
код
н-ске
црква
.
срески
јесам
кућа
близу
;
немати
ни
сахат
ходати
одатле
.
дакле
,
кад
јесам
год
сабор
код
н-ске
црква
,
доћи
и
господа
из
Владимирци
на
сабор
.
капетан
хтети
лако
познат
.
на
он
јесам
нов
униформа
од
сав
униформисан
владимирачке
господа
.
за
он
на
три
корак
увек
ићи
један
дугачак
пандур
с
пиштољ
и
јатаган
за
појас
,
а
о
појас
он
висити
читав
вашар
од
тоболац
,
поласака
,
чакмака
и
осталих
пандурски
дрангулија
.
тај
пандур
веома
волити
капетан
;
довести
он
чак
из
други
срез
кад
се
преместити
.
—
осим
униформа
и
пандур
,
познати
капетан
и
по
леп
стас
и
облик
његов
.
јесам
вајдити
—
баш
кад
он
човек
погледати
,
морати
признати
да
он
јесам
сам
природа
створити
да
бити
капетан
.
па
још
оно
његов
званичан
понашање
!
ево
,
смести
бити
се
с
ви
опкладити
у
што
год
хтети
да
јесам
досад
наћи
такав
капетан
да
он
се
и
у
говор
,
и
у
смех
,
и
у
поглед
,
и
у
сваки
ма
и
најмањем
покрет
огледати
строг
званичност
као
што
јесам
у
Максим
Сармашевића
,
наш
леп
капетан
.
—
ето
,
на
пример
,
какав
бити
капетан
Јаков
Јаковљевић
,
што
јесам
бити
над
овај
капетанија
пре
Максим
.
никад
не
доћи
у
канцеларија
изјутра
пре
док
не
попити
у
механа
пет-шест
полић
препеченица
,
па
онда
заводнити
очи
,
а
сав
пљуцкати
,
штуцати
,
искрмачити
сваки
акт
који
до
рука
доћи
,
а
канцеларија
он
заударати
као
ракијски
мешина
.
А
овај
капетан
јок
!
он
доћи
изјутра
трезан
,
чист
,
лепо
очешљати
,
умити
;
сести
за
сав
сто
,
па
заискати
од
пандур
свој
чаша
хладан
вод
и
парченце
шећер
,
што
он
се
одмах
донети
на
чист
служавник
.
он
онда
пијнути
мало
,
па
чист
нокат
,
па
опет
пијнути
,
па
опет
чист
нокат
—
док
попити
вод
и
очистити
нокат
лепо
.
затим
он
се
донети
кава
.
он
запалити
цигара
,
пухати
мало
и
шетати
се
по
канцеларија
,
па
сркнути
кава
,
па
опет
пухати
и
шетати
се
,
па
опет
кава
.
затим
приметити
пандур
ако
јесам
наћи
што
необрисан
и
ненаређено
,
узети
акт
и
већ
—
почети
сав
рад
...
ето
,
на
пример
,
какав
бити
онај
Сима
Симеуновић
пред
Јаково
.
канцеларија
он
увек
загојаћена
,
непроветрен
,
заударати
на
онај
акт
;
осим
што
се
у
лето
изувати
у
канцеларија
и
држати
на
полица
међу
акт
увек
боца
сурутка
,
што
јесам
»
пити
од
груда
«
...
Ела
,
просто
јесам
једва
чекати
да
час
изићи
на
чист
ваздух
.
А
овај
капетан
јок
!
у
он
јесам
послеподне
,
особито
лети
,
прозор
отворити
,
на
сто
морати
бити
цвеће
;
зими
кадити
се
измирна
или
шећер
...
милина
ти
ући
.
Чисто
бити
се
сваки
дан
судити
,
само
да
улазити
у
тако
чист
,
тако
проветрен
и
намирисан
канцеларија
и
код
тако
леп
капетан
!
...
па
и
капетаница
и
дед
Максимов
—
сав
ти
јесам
тај
некако
уљудно
и
у
сав
ред
.
па
и
деца
он
се
владати
некако
господски
—
истина
јесам
мало
несташан
.
један
он
јесам
син
већ
поодавна
у
Београд
;
учити
гимназија
.
Ела
,
као
што
видити
,
ретко
где
имати
тако
лепо
и
згодно
капетански
племе
...
и
тај
леп
капетан
опремити
се
један
јутро
да
ићи
по
срез
.
—
јесам
ли
спремити
,
Ђука
?
—
упитати
свој
пандур
,
свој
љубимац
.
—
јесам
,
господин
!
—
одговорити
пандур
смахнув
леви
рука
фес
с
кићанка
до
раме
за
врат
.
—
и
ти
хтети
са
ја
...
река
нек
окренути
кола
.
—
Кол
се
окренути
и
капетан
усести
,
па
махнути
рука
на
Ђук
:
—
Хај̓д
,
пењати
се
!
—
Ђука
се
посадити
у
кола
према
капетан
.
—
е
сад
хтети
,
Ђука
,
права
у
Вучевицу
—
рећи
хтети
капетан
кад
већ
кола
измакнути
из
авлија
и
појурити
друм
.
—
Најближе
јесам
и
згодан
да
се
доручковати
штогод
...
ти
већ
знати
...
ја
,
збиља
,
да
ли
јесам
ти
понети
и
оно
?
—
упитати
капетан
Ђук
мало
потише
да
не
чути
кочијаш
.
—
јесам
ли
глава
?
...
—
упитати
опет
тако
исто
Ђук
.
капетан
климнути
глава
да
јесам
.
—
понети
јесам
...
ех
,
господин
,
зар
ја
тај
да
заборавем
!
—
Само
штета
што
јесам
онај
лола
окрњити
...
—
Баш
штета
,
господин
.
онако
велик
глава
...
јесам
јесам
велик
видети
...
па
ја
ту
солити
памет
да
он
нешто
плашити
и
откинути
парац
...
као
да
ја
не
знати
да
јесам
он
тај
пијан
одломити
...
нагрдити
онаки
глава
!
—
не
марити
ништа
...
Моћи
хтети
проћи
.
Шта
велим
,
Ђука
?
—
о
тај
још
како
,
господин
!
овај
луд
светина
...
шта
ти
она
знати
?
права
марва
!
—
Само
,
Ђука
,
паметно
!
...
Нећу
ники
да
јесам
словце
проглавити
.
ја
хтети
да
ја
се
рећи
да
узимати
мит
...
Видиш
и
сам
,
ако
она
узети
јабука
из
рука
,
дигнути
на
тај
вика
,
као
на
бео
врана
...
овако
хтети
ја
она
друкчије
мало
да
шишати
!
...
само
ти
бити
паметан
.
А
већ
трећи
пар
твој
и
божији
!
—
хвала
,
господин
!
—
захвалити
Ђука
придигнув
се
мало
и
машив
се
за
капа
.
—
А
већ
за
тај
не
брати
брига
.
Умећу
ја
она
подигнути
како
ваљати
...
ти
само
гледати
сехира
док
доћи
у
Вучевицу
.
тај
хтети
учинити
севте
,
па
елбет
бити
батли
Вучевчани
...
и
тако
наш
леп
капетан
пустити
се
у
дуг
разговор
са
свој
веран
Ђук
.
тај
се
развити
голем
план
;
измерити
се
сав
прилика
и
средство
;
израчунати
се
капитал
;
позидаше
се
кућа
,
једанпут
рећи
:
почети
се
од
мален
тачка
,
од
глава
шћера
што
бити
у
торба
Ђукиној
,
па
се
развити
до
широк
граница
.
у
тај
разговор
и
планирање
стигнути
већ
и
у
Вучевицу
.
капетан
јесам
одсести
код
кмет
сеоски
Степан
Стенчића
.
одавно
јесам
бити
таки
журба
око
дочек
,
као
тај
дан
у
Вучевици
.
кмет
Степан
,
његов
општинар
и
млад
трчати
на
сав
страна
и
наређивати
да
се
што
боље
спрема
част
...
тај
се
клати
пилић
,
прасац
,
јањац
;
тај
се
градити
гибаница
,
уштипак
и
цицвара
;
ту
се
тражити
млад
кајмак
,
сир
и
млеко
;
тај
се
износити
ракија
препеченица
од
неколик
година
.
капетан
сести
у
хлад
на
прострт
шареница
;
око
он
се
искупити
постарији
и
одабран
људи
,
па
се
разговарати
.
—
како
јесам
овај
година
летина
?
—
питати
капетан
један
од
она
.
—
тај
свакојако
,
господин
!
немати
онај
стар
година
.
—
немати
,
ја
—
нестати
јесам
онај
берићет
.
памтити
ја
,
док
јесам
бити
практикант
,
па
са
шездесет
талир
живити
јесам
боље
него
данас
,
као
капетан
.
—
Јес̓
,
богме
,
господин
!
—
потврђивати
остати
.
—
немати
ти
данас
ни
берићет
—
ништа
!
Изопачио
се
и
овај
свет
.
ники
ти
ту
не
поштовати
стар
,
ни
чиновник
,
ни
попасти
,
ники
...
нити
се
ко
тај
бог
молити
,
нити
ићи
у
црква
...
—
Јес̓
,
богме
,
господин
,
права
казати
!
—
гракнути
они
око
он
.
—
Ена
,
знати
ја
пре
...
Дође
ти
на
сабор
код
црква
сваки
празник
тушт
свет
.
лепо
се
помолити
бог
,
па
онда
засести
за
совра
,
призвати
богме
и
свој
старешина
,
па
се
ту
гостити
и
веселити
до
неки
доба
ноћ
.
—
Јес̓
,
богме
,
господин
!
—
опет
гракнути
Вучевчани
.
—
бити
јесам
баш
млад
писар
код
покојни
Вуле
Ивић
,
капетан
.
кад
се
вратити
тако
са
сабор
—
носити
два
пандур
пун
врећа
дар
.
ту
јесам
тај
чарапа
,
пешкир
,
јабука
,
тканица
,
па
богме
,
и
по
неки
руно
и
ћилим
или
јагње
...
А
сад
ники
ни
да
се
пошалити
.
немати
,
немати
—
браћа
ништа
;
проћи
јесам
онај
стар
година
кад
јесам
бити
берићет
...
—
права
велим
,
господин
,
богами
!
—
рећи
хтети
један
од
сељак
.
овај
се
данашњи
појас
некако
обезочио
и
баталити
да
бог
сачувати
!
...
Шта
се
чинити
,
чудо
ти
и
овај
мало
бог
још
давати
.
—
А
баталити
се
,
брата
,
дакако
!
—
настављати
капетан
.
—
Ена
,
пре
неки
година
,
знати
—
проћи
старешина
.
ако
он
срести
почем
сељак
,
макар
и
не
бити
из
његов
подручје
,
он
хтети
он
на
читав
пушкомет
стати
и
скинути
капа
;
чак
сјати
с
коњ
,
па
он
одати
чест
.
А
данас
јок
!
Прође
мимо
ти
,
готово
да
се
раме
очешати
,
па
баш
ни
у
уво
!
...
звати
он
,
брата
,
ето
посао
званичан
у
канцеларија
—
хтети
да
доћи
;
по
десет
пут
слати
пандур
,
док
он
једва
дотерати
...
ето
каки
јесам
данашњи
свет
!
ето
каки
јесам
данашњи
нараштај
!
и
ја
се
нешта
надати
?
!
мрк
капа
,
зао
прилика
!
...
сутра
да
се
нешто
отети
Босна
јали
Херцеговина
—
ко
бити
управљати
онај
народ
,
него
опет
ја
чиновник
и
старешина
.
А
како
хтети
он
,
враг
,
управљати
кад
ти
се
не
боја
!
...
и
ти
,
опет
правник
и
лицејисте
,
што
учити
тамо
по
Београд
,
мислити
тако
јесам
тај
;
мислити
овамо
печен
шева
падати
с
небо
.
дерати
се
једнако
»
република
«
,
те
»
комуна
«
,
те
»
социјалан
демократија
«
,
ти
не
знати
шта
још
.
А
не
знати
они
,
јадан
,
шта
бити
бити
од
ми
!
ево
,
доћи
бити
лепо
Немац
или
Инглиз
те
ми
све
овако
купити
и
одвести
на
мора
да
лађа
вући
...
Хоће
република
,
комуна
?
!
...
Виргаз
она
требати
—
виргаз
!
и
тако
док
се
част
спрема
,
наш
се
лепити
капетан
сит
наразговарати
отприлике
овакав
разговор
.
упутити
скроман
Вучевчане
да
поштовати
свој
старешина
,
да
она
слушати
и
бити
она
на
рука
у
сваки
посао
њихов
.
даље
опоменути
она
да
се
добро
чувати
»
републиканац
«
и
уопште
бургијаш
,
немиран
и
подозрив
људи
,
и
чим
ко
опазити
да
она
јесам
дужност
одмах
он
јавити
сав
остарешини
,
а
он
хтети
већ
даље
чинити
што
требати
.
Ела
,
насетова
она
много
и
много
.
А
и
ваљати
јесам
да
она
насетује
.
сад
јесам
тек
први
пут
изићи
у
Вучевицу
,
откако
он
поставити
да
јесам
капетан
над
тај
срез
.
он
јесам
често
походити
село
,
али
се
увек
дешавати
да
Вучевицу
обићи
;
јесам
он
бити
по
згода
да
свратити
и
у
она
.
3атим
јесам
настати
добар
част
.
јела
се
и
пити
скоро
до
заранак
.
вино
вучевичко
добро
,
па
се
мало
капетан
и
разгрејати
и
тек
сад
раздрешити
неисцрпљиву
торба
званичан
разговор
;
торба
,
из
који
јесам
кадар
извирити
сав
могућ
поука
у
сав
грана
живот
сељачки
...
Частило
се
дуго
и
за
много
.
Дође
време
да
се
полазити
.
капетан
тај
наговестити
мало
кмет
,
а
,
међутим
,
заварати
очи
сав
ти
намигнути
на
свој
веран
Ђук
.
Ђук
јесам
врло
добро
разумети
тај
намиг
господин
свој
.
као
чинити
се
сав
невешт
,
иступити
мало
на
страна
,
па
заћи
за
вајат
.
за
он
пристати
и
два
општинар
.
—
ама
ти
ништа
,
Ђука
,
не
ручати
,
вера
ја
—
рећи
хтети
један
од
она
.
—
ја
,
богме
,
не
моћи
боље
бити
...
алал
ви
вера
и
ваш
дочек
!
ви
осветлати
образ
данас
,
бео
!
—
узити
она
хвалити
Ђука
и
потапкати
обојица
по
раме
.
—
Само
не
знати
,
како
капетан
.
да
ли
јесам
он
бити
по
воља
?
—
рећи
хтети
на
тај
онај
други
.
—
како
јесам
!
—
почети
даље
Ђука
,
хвалити
.
—
3нам
да
јесам
ни
у
један
капетанија
ниједан
капетан
тако
дочекати
као
што
јесам
ви
дочекати
ваш
капетан
.
Ена
,
познавати
он
по
разговор
,
како
јесам
весео
и
добар
воља
.
никад
он
јесам
видети
тако
добровољан
!
...
по
други
село
,
наљутити
он
,
најести
се
,
па
јесам
поваздан
туробан
.
А
сад
,
видити
ли
само
,
како
јесам
разговоран
и
како
се
смејати
...
сад
као
први
пут
код
ви
...
јесам
ли
,
досад
јесам
долазити
,
а
?
—
упитати
она
Ђука
вребати
згода
да
остварити
сав
план
.
—
јесам
до
данас
.
овај
јесам
тек
први
пут
.
други
јесам
долазити
чешће
—
одговорити
један
.
—
Баш
бити
ваљати
—
рећи
хтети
на
тај
други
—
да
он
спремити
један
јагњенце
,
а
?
Шта
тај
кô
велим
,
Ђука
?
—
не
шал̓те
се
глава
!
—
искосити
се
Ђука
чисто
љутит
.
—
јок
.
тај
нипошто
да
јесам
радити
!
одмах
хтети
он
укварити
овај
добар
воља
.
—
тај
оно
ја
кô
хтети
—
почети
један
од
она
снебивати
се
—
да
он
не
испратити
празан
рука
...
—
А
знати
ли
ви
—
почети
пандур
веома
поверљиво
и
чисто
шаптати
да
она
уверавати
—
да
тај
изгледати
као
неки
мит
?
...
ви
моћи
бити
тај
и
не
помишљати
,
ама
опет
некако
излазити
налик
.
и
што
јесам
још
главни
—
знати
ли
ви
да
овај
капетан
хтети
ни
да
чути
за
мит
...
Ништа
он
тако
не
ражљутити
као
кад
он
поднети
човек
нешто
што
бити
се
моћи
рећи
да
јесам
мит
.
ето
,
вера
ја
,
тако
се
ражљутити
да
по
два
дан
ништа
не
окусити
од
тежак
дерт
.
ја
знати
да
ви
немати
ни
зашто
да
он
подмићивати
.
него
хтети
онако
,
рука
радити
,
да
дати
свој
старешина
што
ви
јесам
први
пут
доћи
у
село
...
ама
,
он
хтети
јесам
мислити
да
он
митити
,
па
не
ваљати
.
—
јок
!
не
дати
,
бог
,
да
он
митити
—
почети
уверавати
Ђук
један
,
од
она
—
него
ко
велим
где
ми
јесам
први
пут
доћи
—
хтети
ваљати
да
отићи
онако
без
ишта
.
—
ја
,
ја
—
почети
опет
Ђука
да
навраћати
вод
на
свој
воденица
.
—
Оно
,
истина
,
тако
јесам
,
али
шта
хтети
—
кад
тај
некако
хтети
бити
у
ред
?
—
и
пошто
се
мало
промислити
додати
:
—
тек
,
опет
,
ви
моћи
да
не
изгледати
ки
као
мит
,
нити
да
,
опет
,
отићи
онако
празан
рука
.
—
Па
дело
,
Ђука
,
вера
ти
,
како
бити
се
тај
моћи
?
—
упитати
он
прибити
се
уза
он
да
боље
чути
.
—
спремити
ви
он
нешто
,
нек
понети
деца
...
—
учити
она
Ђука
чисто
шаптати
...
—
То
хтети
бити
најбоље
!
—
Јес
,
богами
,
права
велим
!
него
као
шта
бити
?
—
хм
,
хм
,
шта
бити
?
—
промишљати
,
божем
Ђука
...
—
хе
,
шта
бити
—
тај
јесам
мука
сад
!
да
јесам
нешто
за
деца
онако
лепо
...
—
да
спремити
један
прасенце
мало
?
—
А
јок
!
тај
хтети
бити
у
ред
...
А
и
да
јесам
—
он
прасац
сад
имати
.
ту
баш
пре
неки
дан
опрасити
он
се
крмача
.
—
А
бити
ли
ваљати
један
јаренце
?
деца
волити
јарић
...
—
тај
оно
волити
,
него
,
опет
,
опет
—
и
тај
некако
јесам
лепо
...
али
ви̓ш
,
ви
овде
немати
близу
дућан
.
хеј
,
хеј
,
баш
незгодно
!
А
моћи
бити
она
купити
по
лимун
,
или
по
малко
шећер
леп
...
—
она
,
болан
,
да
јесам
знати
—
вајкати
се
један
—
моћи
јесам
купити
ономаде
кад
оно
силазити
у
варош
!
—
А
!
знати
шта
?
—
узвикнути
Ђука
као
досетити
се
.
—
кад
рећи
у
варош
—
и
ја
јесам
баш
јутрос
из
варош
,
па
уз
пут
сустигнути
капетан
,
те
поћи
амо
с
он
.
ја
јесам
купити
за
мој
чељад
нешто
шећер
—
моћи
ви
дати
,
кад
баш
хтети
...
макар
ја
опет
ићи
кастиле
за
тај
у
варош
.
—
А
да
ли
хтети
ваљати
?
—
како
не
бити
ваљати
?
ја
што
купити
—
пред
начелник
да
изнети
,
не
бити
се
застидити
.
онолики
глава
шећер
не
моћи
наћи
лако
ни
у
Београд
...
—
е
баш
,
Ђука
,
хвала
ти
!
...
хајде
да
зовнути
и
онај
двојица
општинар
.
—
и
кмет
зовнути
—
рећи
Ђука
—
да
он
што
не
бити
криво
,
где
он
не
питати
.
—
Јес̓
,
јес̓
и
кмет
да
зовнути
—
и
сложити
се
она
два
и
отићи
да
она
зовнути
,
а
Ђука
остати
осмејкивати
се
задовољан
што
он
тако
славно
ићи
посати
за
рука
.
извирити
мало
иза
вајат
и
поглед
капетан
,
па
намигнути
—
као
велим
:
»
гостити
се
ти
,
господин
,
још
мало
!
твој
веран
Ђука
знати
шта
радити
.
не
брати
тај
брига
!
«
утом
сав
четири
општинар
и
кмет
,
те
за
вајат
Ђука
.
—
е
па
дајде
,
Ђука
—
рећи
хтети
један
од
онај
што
јесам
малочас
с
он
већ
уредити
посати
.
Ђука
прићи
кола
и
извући
торба
,
па
као
заклањати
јесам
за
себе
да
не
углед
капетан
,
донети
јесам
међу
она
.
али
оштар
поглед
капетанов
добро
јесам
пратити
Ђук
шта
радити
,
и
да
се
откуд
ту
десити
какав
још
оштар
поглед
од
поглед
капетановати
,
моћи
бити
лепо
опазити
како
се
капетан
задовољно
осмехнути
кад
видити
где
Ђук
узити
торба
из
кола
.
Ђука
саопштити
цео
ствар
и
онај
двојица
општинар
и
кмет
сасвим
потанко
и
разговетно
да
они
јесам
ништа
друго
у
тај
мах
зажелети
,
него
»
само
да
не
бити
одвећ
скупо
«
.
—
како
бити
ја
ви
прескупио
!
—
одговарати
Ђука
на
тај
жеља
њихов
.
—
тај
сатрео
бити
ја
хлеб
и
со
ваш
.
јок
,
богами
—
раван
три
талир
дати
јесам
за
она
.
—
е
баш
скупо
јесам
платити
,
брат-Ђуко
!
—
при
мета
кмет
.
—
скупо
,
јесам
вајдити
!
—
Јес̓
,
истина
,
поскуп
,
ама
јесам
и
ваљан
!
погледати
ви
,
колик
јесам
тај
глава
шећер
!
—
Дајде
,
Ђука
,
да
видити
!
—
заискати
кмет
;
узити
и
преврнути
тамо-амо
,
па
рећи
:
—
јесам
вајдити
,
добар
глава
само
штета
што
јесам
окрњити
...
—
Ништа
тај
не
марити
.
А
богами
,
дати
јесам
равнати
три
талир
.
јесам
права
да
штетовати
...
—
напослетку
и
вредити
...
—
рећи
један
од
општинар
.
—
Само
да
јесам
окрњити
.
—
Баш
,
Ђука
,
доста
ти
јесам
дукат
—
рећи
хтети
кмет
.
—
моћи
ни
ти
сад
затезати
...
А
заиста
да
јесам
тако
оштетити
,
дати
бити
ти
три
талир
...
—
Хајд
,
Ђука
,
да
се
ићи
,
Ђука
!
—
викнути
капетан
и
неки
потрчати
вајат
да
он
зовнути
.
—
ето
ја
,
господин
,
ето
сад
!
—
одазвати
се
Ђука
,
па
навалити
на
општинар
.
—
е
неки
јесам
за
дукат
...
људи
јесам
наш
,
а
три
цванцика
јесам
богзна
шта
...
дати
пар
,
ето
звати
ја
капетан
;
похитати
и
ви
.
сад
јесам
баш
и
у
ред
,
као
на
полазак
да
он
дати
...
кмет
извадити
из
кеса
дукат
у
злато
и
дати
Ђук
:
—
на
,
брат-Ђуко
,
и
алалити
!
—
нек
ти
јесам
алал
,
брата
!
—
рећи
Ђука
предавати
глава
кмет
.
затим
прићи
капетан
и
упитати
:
—
Хоћемо
ли
,
господин
?
—
спремити
и
окренути
кола
!
—
рећи
капетан
и
Ђука
отићи
да
баратати
нешто
с
кочијаш
око
кола
.
док
се
још
капетан
заговарати
с
људма
,
дотле
кола
већ
бити
спреман
.
Кочијаш
држати
у
руда
вођица
и
чекати
да
поћи
.
Ђука
спремати
чекати
код
кола
.
устати
и
капетан
,
захвалити
она
на
дочек
,
изговорити
неколико
веома
поучан
реч
,
па
поћи
.
док
он
прићи
кмет
и
за
он
два
општинар
с
глава
шећер
.
—
господин
—
почети
кмет
—
јесам
баш
у
ред
да
отићи
од
ми
тако
празан
рука
...
—
па
он
пружити
глава
шећер
.
капетан
као
чинити
се
да
он
тај
јесам
по
воља
,
уозбиљити
се
и
упитати
:
—
А
шта
ви
јесам
тај
?
—
тај
,
ето
,
мало
шећер
,
велим
да
понети
твој
дечица
,
нек
јесам
тај
жив
и
здрав
!
...
—
велим
кмет
.
—
тај
јесам
тај
требати
...
Баш
јесам
требати
—
вајкати
се
токорсе
капетан
.
—
ја
ни
од
ко
не
узимати
ништа
...
него
већ
...
—
понети
,
понети
деца
,
господин
!
—
гракнути
остати
.
—
деца
јесам
,
неки
она
засладити
кава
...
—
Па
онај
моћи
деца
понет
,
али
баш
јесам
требати
тај
чинити
;
право
да
ви
казати
,
јесам
ја
по
воља
.
и
не
бити
узети
да
јесам
ви
.
али
сад
што
он
драго
...
—
изговарати
се
капетан
,
а
Ђук
се
само
смешити
брк
.
—
А
моћи
што
замерити
,
господин
—
велим
кмет
.
—
ја
јесам
људи
простити
...
јесам
да
рећи
какав
мит
—
бог
сачувати
!
...
—
нити
бити
ви
узети
ја
мит
—
прекинути
он
капетан
.
—
да
ја
дати
пун
овај
вајат
дукат
—
не
бити
ви
ни
погледати
,
само
ако
јесам
мит
...
овако
за
љубав
и
добар
познанство
моћи
понет
деца
тај
мало
шећер
...
—
ту
се
окренути
Ђук
и
рећи
:
—
дед
,
Ђука
,
метнути
и
овај
глава
у
кола
!
...
—
Ђука
одмах
узити
и
већ
оставити
јесам
,
где
јесам
и
стајати
.
опростити
се
капетан
са
сав
,
сести
у
кола
и
отићи
,
а
Вучевчани
остати
врло
задовољан
што
умедоше
тако
лело
дочекати
свој
старешина
...
одатле
се
кренути
капетан
обилазити
остати
село
.
у
Кујавици
јесам
извидјети
спор
око
потес
,
где
оба
парнични
страна
купити
од
Ђук
наизменце
глава
шећер
,
који
јесам
он
»
за
свој
кућа
набавити
кад
јесам
јутрос
из
варош
поћи
«
,
и
дати
капетан
тек
,
рука
радити
,
да
понети
деца
.
у
звезда
јесам
капетан
извидјети
опет
спор
око
неки
сеоски
воденица
,
поучити
људи
да
слушати
власт
и
да
она
бити
на
рука
;
и
ту
јесам
парнични
страна
дати
капетан
глава
шећер
да
понети
деца
тек
рука
радити
.
у
Крнић
јесам
опет
извиђати
неки
спор
око
потес
и
узгред
добро
саслушати
поп
Пера
Пеповић
,
који
,
он
се
пожалити
на
учитељ
Сретен
Павловић
да
јесам
немиран
,
да
псовати
закон
,
вера
,
да
развраћа
дед
,
давати
она
којекаки
скаредан
књига
да
читати
,
казати
она
да
горе
немати
небо
ни
рај
—
него
да
јесам
тај
некакав
празнина
;
казати
она
да
не
требати
власт
слушати
,
што
јесам
капетан
већ
к
знање
«
,
и
добити
,
наравно
,
опет
глава
шећер
да
јесам
,
рука
радити
,
»
понети
деца
«
.
одатле
јесам
кренути
у
Прхово
,
Драгојевац
,
Мрђеновац
,
Миокус
,
итд
.
по
сав
,
на
број
преко
@card@
село
у
свој
капетанија
.
свуда
јесам
имати
по
нешто
званичан
посао
:
негде
извидети
какав
спор
,
негде
наредити
нешто
,
негде
испитати
да
немати
каки
бургијаш
итд
.
,
шта
већ
ићи
у
званичан
дужност
тако
врстан
капетан
,
који
јесам
само
свој
приљежан
и
ревностан
рад
и
велик
снисхођењем
према
претпостављен
свој
дотерати
до
тај
звање
свој
.
свуда
јесам
говорити
леп
беседа
,
пун
поука
,
какав
моћи
само
исказати
тако
вредан
и
ревносан
капетан
.
свуда
јесам
бити
добро
почастити
и
дочекати
.
и
,
напослетку
,
свуда
јесам
добити
онај
исти
глава
шећер
из
торба
Ђукине
,
да
јесам
понети
свој
деца
»
тек
рука
радити
«
...
Читаву
недеља
дан
зачамати
јесам
наш
леп
капетан
,
путовати
по
срез
»
по
званичан
дужност
«
свој
.
кад
се
већ
вратити
и
бити
надомак
Владимирци
,
где
јесам
срески
кућа
—
рећи
хтети
задовољно
свој
веран
Ђук
:
—
Па
,
Ђука
,
јесам
л̓
батли
Вучевчани
,
а
?
—
Добра
јесам
,
господин
,
добро
!
—
одговарати
Ђука
смешити
се
.
—
Само
јесам
моћи
још
и
боље
бити
.
Штета
јесам
што
јесам
она
рђати
открњи
,
а
свуд
бити
јесам
моћи
дати
по
три
талир
.
—
А
пошто
проћи
овако
?
—
једва
по
дукат
.
—
А
колико
јесам
она
већ
завезати
?
—
онолико
колико
јесам
село
обићи
.
—
Баш
јесам
на
штета
што
јесам
окрњити
—
рећи
капетан
,
па
прорачунати
у
себе
додати
:
—
Знаш
,
Ђука
,
колико
јесам
на
штета
?
—
колико
,
господин
?
—
педесет
и
четири
село
—
раван
десет
дукат
и
два
талир
!
—
она
,
забога
,
господин
!
много
...
—
задивити
се
Ђук
толики
штета
.
—
ах
,
тај
јесам
сав
крив
Радан
.
—
неки
он
вала
,
Ђука
!
...
Платиће
он
тај
ја
лепо
...
—
попрети
капетан
.
утом
већ
и
кола
стигнути
пред
срески
кућа
,
где
се
уставити
капетан
са
свој
вредан
Ђук
и
богат
жетва
.
сав
јесам
опет
поћи
свој
пут
као
и
пре
;
дужност
се
вршити
као
и
досад
—
само
што
јесам
сад
почети
да
стајати
у
соба
Ђукиној
пред
канцеларија
и
онај
торба
са
глава
шећер
,
и
што
капетан
сад
,
кад
ходати
изјутра
по
канцеларија
припијати
кава
,
шапутати
неки
број
и
често
се
удубити
у
рачунање
...
једном
се
бити
тако
занети
да
јесам
на
неки
акт
уместо
нумера
,
који
јесам
требати
записати
,
записати
»
№
@card@
дук
.
са
@card@
%
...
«
Божа
мој
,
какав
ли
јесам
тај
грајати
у
Крнић
?
!
бубњати
бубањ
,
лупати
даирета
,
зурлати
зурла
,
цич
ћемане
...
Баш
одавно
јесам
бити
толико
хука
и
чудо
ни
у
Владимирци
,
где
јесам
капетанија
,
камоли
у
Крнић
.
не
требати
се
чудити
,
велик
јесам
весеље
!
слава
слава
Давид
Узловић
,
ћата
општински
Дошли
јесам
гостити
све
по
избор
.
да
већ
и
не
помињати
одабран
људи
из
сам
место
—
на
прилика
:
нов
учитељ
Сима
Стојнић
,
што
јесам
заменити
Сретен
Павловић
,
онај
што
он
лане
отерати
чак
тамо
негде
око
Мироч
у
Влах
,
за
казна
што
јесам
деца
развраћао
и
говорити
нешто
ружан
о
власт
.
Нећу
помињати
ни
сам
домаћин
што
се
,
чим
јесам
изучити
оно
мало
основни
школа
,
одметнути
од
одати
и
пустити
се
у
пискарање
по
сеоски
канцеларија
,
те
он
и
отац
одрина
од
себе
да
не
знати
за
он
и
да
немати
удео
у
очевина
с
осталом
браћа
,
а
он
после
ударити
још
горе
у
пискарање
и
адвокатисање
,
изучити
у
прст
сав
закон
и
положне
и
одречан
,
после
се
докопати
општински
писарства
и
у
тај
свој
дужност
»
штедити
и
мучити
се
«
стећи
неки
пар
за
свој
десет
година
,
па
сад
,
хвала
бог
,
имати
шта
дочекати
свој
знанац
и
пријатељ
.
Нећу
помињати
ни
поп
-
Пера
,
онај
што
у
велик
трка
на
коњ
моћи
да
носити
пун
оканица
вино
на
глава
а
да
не
упустити
,
и
што
увек
водити
са
себе
један
црн
керину
,
па
једанпут
закључати
јесам
после
вечерње
у
црква
:
сав
ноћ
јесам
несрећан
керина
вијати
по
црква
ускакивати
на
сав
могућ
сто
;
људи
јесам
далеко
бежати
,
мислити
да
се
јавити
неки
чудан
сила
послати
у
казна
за
грех
њихов
,
а
кад
сутрадан
са
страх
приступити
и
отворити
врата
—
за
велик
чудо
клиси
из
црква
поп
-Перин
кер
.
по
црква
бити
све
испретурати
и
узорвано
;
три
дан
и
три
ноћ
читати
јесам
три
поп
бденије
док
се
црква
опет
очистити
.
дакле
,
да
не
спомињати
тај
личност
што
јесам
вазда
друштво
Узловићево
,
него
да
поменути
само
даљни
гост
који
се
потрудити
да
он
на
весеље
доћи
.
красна
јесам
тај
гостити
—
у
далеко
она
јесам
.
ту
ви
јесам
учитељ
Ива
из
скупљен
;
па
онај
други
Ива
,
учитељ
из
Јаловик
;
па
Станоја
,
учитељ
из
Муратовца
;
па
поп
Јеротије
,
онај
врљоки
из
Миокуса
,
што
рзати
за
женскиње
кад
се
мало
ћевне
и
што
певати
заједно
са
Циганин
некакав
скаредан
песма
.
тај
јесам
чак
и
сам
капетан
Максим
Сармашевић
.
остати
јесам
општински
ћата
и
већ
тако
—
опет
гостити
одабрати
,
који
доликовати
ћата
и
имати
хвала
и
љубав
у
он
.
капетан
јесам
већ
прилично
похабан
униформа
;
истина
,
још
јесам
одвојити
од
осталих
што
се
туда
по
дужност
свој
врзмати
,
али
тек
јесам
похабати
...
А
и
време
јесам
већ
да
се
похабати
,
јер
овај
јесам
сад
трећи
Ђурђевдан
одонда
кад
он
први
пут
учити
ниша
Вучевчани
онај
знаменит
»
севте
«
.
и
доиста
,
десити
се
веома
батли
људи
,
тај
Вучевчани
!
...
Шта
јесам
пута
наш
капетан
обилазити
срез
по
званичан
дужност
!
...
Шта
ли
јесам
пута
веран
Ђука
његов
чинити
пазар
с
онај
глава
шећер
и
никад
да
јесам
продати
за
три
талир
,
него
све
као
за
пакост
—
дукат
!
...
Ела
,
као
што
видити
,
велик
весеље
чинити
Давид
Узловић
.
ту
се
јести
,
ту
се
смејати
и
певати
,
ту
се
пити
,
ту
се
свирати
н
игра
,
ту
се
напијати
редом
у
свачији
здравље
напијати
се
у
здравље
господа
и
онај
ко
измислити
господа
;
напијати
се
у
здравље
»
добар
људи
«
који
почитовати
господа
,
призивати
јесам
у
сав
дом
тај
угостити
и
почастити
,
колико
се
моћи
и
колико
јесам
бог
дати
;
напијати
се
у
здравље
домаћин
Давид
,
који
јесам
с
труд
стећи
сав
поштен
дом
и
у
дом
махала
и
захира
,
те
моћи
данас
уљудно
дочекати
одабран
гост
свој
.
сав
јесам
здравица
китњаст
од
китњаст
;
учитељ
,
поп
и
ћата
надметати
се
—
ко
хтети
леп
и
згодан
окитити
и
наздравити
.
Чим
се
који
наздравити
—
одмах
Ђука
пасти
из
пиштољ
;
учитељ
и
поп
тек
завити
на
стотина
завијутак
онај
њихов
дугачак
:
»
многаја
љето
«
,
а
вирауни
почучнути
као
орлушина
око
стрвина
па
тек
дрекнути
из
петни
жила
:
»
зоооорт
!
зорт
!
зорт
!
зооорт
!
«
и
загребати
онај
већ
сваки
познат
вираунски
туш
.
здравица
,
певање
и
свирање
прекидати
се
само
кад
се
гостити
наклопити
на
разна
масна
пециво
да
омезетити
.
али
тек
уз
тај
масно
мезетисање
осути
бити
се
пријатан
разговор
.
сав
јесам
бити
знанац
,
па
јесам
и
разговор
њихов
бити
поверљив
...
—
Служите
се
,
господин
!
—
нудити
некаки
суров
радост
опијен
Давид
Узловић
свој
мио
гост
—
наш
леп
капетан
.
—
Служите
се
,
изволети
—
колико
јесам
бог
дати
и
добар
година
донети
.
—
хм
,
хм
,
Даша
!
—
почети
чисто
да
се
шалити
онако
доста
накићен
капетан
.
—
Теба
јесам
,
чинити
ја
се
,
сваки
година
Добра
,
а
?
—
не
бринути
се
ти
за
он
,
господин
—
упад
у
реч
поп
Пера
.
—
Жње
он
добро
и
без
срп
...
ха
,
ха
,
ха
!
јесам
ли
,
Даша
?
на
овај
досетка
попов
осути
се
међу
гост
грохот
:
ха
,
ха
,
ха
!
па
се
чак
и
Циганин
насмејати
.
—
А
тај
ја
јамачно
жети
срп
,
поп
!
—
вратити
он
доскочица
Давид
и
хтети
нешто
још
жесток
да
дотурити
,
а
капетан
он
прекинути
:
—
А
хтети
ли
овај
година
,
Даша
,
бити
добар
жетва
,
а
?
—
хвала
бог
и
власт
,
господин
!
—
одговорити
Узловић
,
улагивати
се
и
метнути
понизно
рука
на
прси
.
—
Добра
хтети
бити
,
ако
бог
да
!
само
имати
мало
мука
с
Радана
.
—
Шта
?
Хоћемо
ли
он
скоро
да
дрекнути
с
јаре
?
ха
,
ха
,
ха
!
—
питати
и
смејати
се
капетан
преко
масног
залогај
пилетина
.
поп
Пера
ухватити
се
за
брада
и
учинити
као
јарац
:
»
Мехе-хеее
!
«
и
сав
се
гостити
грехота
насмејати
.
—
кецати
,
попити
у
—
шевар
!
—
викнути
учитељ
Сима
и
опет
се
осути
:
»
ха
,
ха
,
ха
!
«
а
Циганин
се
већ
извртати
од
смех
и
згађати
један
други
даиретима
у
глава
.
—
е
,
хтети
ли
,
Даша
,
да
он
дрекнути
,
а
?
—
упитати
капетан
Узловића
пошто
јесам
већ
прилично
омезетити
.
—
тај
оно
,
господин
—
почети
мало
тише
Узловић
,
а
унети
се
ближе
пред
капетан
—
не
бити
још
требати
—
бити
и
тај
земан
.
ама
,
некако
траљаво
ићи
с
интерес
.
не
плаћати
на
време
.
Прође
иза
рок
по
читав
три
месец
.
Вели
:
»
не
моћи
се
«
,
а
овамо
хтети
да
радити
,
па
се
још
и
пропити
...
утом
поп
Пера
с
учитељ
затурити
се
да
диванити
,
а
Давид
и
капетан
наставити
свој
.
—
Дел
ти
,
Даша
,
да
ја
он
баш
дрекнути
,
најбоље
хтети
бити
.
и
тако
ја
јесам
веома
запети
око
за
онај
његов
виноград
у
Прљинама
...
—
тај
и
ја
јесам
запети
око
,
господин
,
за
онај
ливада
у
лук
...
немати
јесам
у
цео
капетанија
онаки
!
—
Вал
,
Даша
,
немати
ни
онаки
виноград
у
три
капетанија
...
Хоћеш
ја
он
уступити
,
вера
ти
?
—
Драга
воља
,
господин
,
само
да
ја
се
докопати
...
—
хм
,
и
ти
још
—
само
да
ти
се
докопати
!
?
стегнути
ти
он
:
»
пар
,
мора
,
требати
ја
!
«
он
хтети
имати
,
а
ја
хтети
он
јарцати
пред
кућа
,
па
ето
јесам
се
докопати
!
...
него
,
колико
искати
за
онај
виноград
да
се
сад
погодити
?
—
не
