даписати
к'о
што
се
писати
,
него
и
неки
стих
веза
по
писма
што
она
јесам
запамтити
са
меден
колач
са
последњи
вашар
.
тај
јесам
да
се
згранио
тат
кад
јесам
дочепати
писма
и
видети
шта
јесам
писати
,
па
дочепати
вила
(
срећом
оне
дрвенити
)
-
па
за
она
,
а
она
беж
’
у
комшилук
!
тај
се
завући
у
комшиски
слама
,
па
док
јесам
крава
доћи
кућа
,
јесам
смести
ни
нос
промолити
оданде
.
А
у
тај
се
и
тат
одљутити
мало
,
а
и
мам
се
заузети
и
умиривати
он
спомињати
он
из
давни
време
неки
дерати
и
еведра
;
а
тат
се
сећати
па
само
сукати
задовољно
десни
брк
па
велим
:
„
Ал
’
и
јесам
бити
момак
;
ај
,
шта
велим
?
!
тај
јесам
ја
у
три
вармеђа
бити
!
“
но
како
сваки
ствар
на
овај
Божјем
свет
имати
свој
два
страна
,
добар
и
рђав
,
тај
поред
сав
овај
тугаљив
страна
писменост
,
свет
јесам
ипак
увидети
да
се
требати
изображавати
.
навикнути
се
на
школа
и
на
учитељ
.
па
кад
јесам
сав
поштовати
и
волети
стар
учитељ
Трифун
који
јесам
носити
до
чланак
дугачак
пепељаст
капут
на
струк
и
прслук
са
два
ред
дугмад
и
закопчавати
он
до
горе
,
а
око
врата
обавијати
два
до
три
пут
шарен
цицан
марама
и
кашљати
и
једнако
јести
жут
шећер
а
брк
увек
поткресавати
и
дотеривати
—
а
како
да
једва
не
чекати
овај
нов
учитељ
за
који
јесам
већ
причати
који
јесам
он
видети
,
да
јесам
млад
и
леп
па
тек
свршити
богословија
,
да
он
одело
стајати
к'о
катана
мундир
,
да
носити
ирошки
поша
,
да
имати
леп
брчић
и
да
лепо
певати
!
с
нестрпљење
јесам
он
очекивати
и
стар
и
млад
.
многи
отац
а
нарочито
мам
већ
јесам
правити
неки
комбинација
,
али
јесам
мамити
ђаволски
крити
један
од
други
показивати
се
све
крајње
равнодушан
.
на
последак
доћи
и
тај
дан
,
стигнути
и
нов
учитељ
.
бити
јесам
Субота
после
подне
.
Баш
јесам
звонити
на
вечерње
кад
проћи
велик
сокак
један
кола
и
у
она
један
млад
човек
.
Баба
Пел
који
јесам
седети
пред
кућа
и
подштрикавати
неки
чарапа
под
багрем
,
видети
јесам
како
јесам
онај
путник
у
кола
скинути
шешир
и
прекрстио
се
,
па
,
како
јесам
бити
мало
наглув
,
одмах
се
сетити
да
тај
звонити
на
вечерњи
па
одмах
оставити
рад
и
стати
и
сам
да
се
крстити
шапутати
:
„
о
,
Божа
,
опростити
ја
грешан
!
“
А
да
се
путник
прекрстио
неколико
пута
потврдити
јесам
и
други
један
баба
,
у
други
крај
,
што
седити
на
раскршће
преко
пут
од
велик
Крста
.
и
овај
он
јесам
видети
где
јесам
скинути
шешир
и
прекрстио
се
кад
јесам
бити
спрам
велик
Крста
.
оба
тај
баба
у
друштво
са
други
баба
сложити
јесам
се
и
закључити
,
да
тај
путник
јесам
ни
Жид
који
куповати
рана
ни
Шваба
машиниста
који
се
разумети
у
парни
ветрењача
што
вејати
жито
по
спахилук
,
него
да
јесам
тај
човек
наш
вера
.
А
девојка
јесам
рећи
,
кад
јесам
он
видети
да
пролазити
на
кола
,
да
морати
да
јесам
нежењен
,
јер
поша
око
врата
носити
баш
ирошки
;
један
он
крај
сав
лепетати
преко
леви
раме
к'о
барјак
на
дамшифу
.
кола
стати
пред
Велика
биртија
тамо
где
само
господа
и
Жид
свраћати
а
од
овај
из
село
одлазити
тамо
само
господин
попасти
и
један
и
други
,
али
врло
,
врло
ретко
,
даље
:
господин
нотарош
,
апотекар
,
хирург
,
господин-нотарошев
писар
,
али
овај
само
онај
дан
кад
господин
нотарош
јесам
ту
у
село
,
иначе
ићи
код
Шолема
Чивутин
у
трафикана
на
комовица
.
А
долазити
још
неколико
капуташ
и
житарски
трговац
што
јести
путер
и
земичка
кад
одсести
ту
.
један
реч
,
тај
и
јесам
бити
она
права
биртија
,
него
пулгерски
кафана
,
где
се
мало
говорити
а
мало
и
попити
.
Још
ники
у
село
јесам
запамтити
,
да
јесам
у
она
ко
ко
разбити
глава
,
или
да
јесам
се
потући
само
,
или
бар
да
јесам
,
лек
радити
,
ко
избацити
из
кафана
(
а
у
други
никад
рагастов
јесам
читав
!
)
.
сав
јесам
ту
мирно
,
фино
и
пулгерски
,
а
и
како
бити
друкчије
бити
кад
ту
ники
и
не
пити
из
бокал
или
холба
него
из
онај
геџав
и
жебрачки
сатљик
.
донети
пред
гост
сатљик
вино
и
холба
вод
,
па
онај
мешати
вино
с
вод
,
фртаљ
чаша
вино
а
три
фртаљ
вод
,
па
мало
пијуцнути
а
мало
читати
новина
,
пијуцнути
опет
па
опет
читати
даље
новина
.
док
прочитати
новина
и
попити
тако
сатљик
вино
и
холба
вод
,
проћи
по
два
сахат
,
а
за
тај
се
дигнути
,
платити
и
поклонити
се
кафеџија
и
овај
он
и
изићи
из
кафана
трезан
к'о
што
јесам
и
ући
.
А
кафана
јесам
држати
неки
трбушко
Шваба
у
сомоцки
комотмицни
са
златан
кваслица
,
неки
дузтабанлија
који
се
само
шетати
по
кафана
,
преглед
јесам
ли
све
у
ред
и
сравњивати
и
дотеривати
дуварски
сахат
са
свој
џепни
и
клањати
се
гост
и
кад
ући
и
кад
изаћи
,
а
после
подне
једнако
држати
у
рука
онај
чим
се
убијати
мува
па
по
ваздан
ићи
,
убијати
мува
и
растеривати
сан
,
јер
се
боја
„
шлог
“
па
не
смести
да
спавати
после
ручак
.
пред
тај
јесам
,
дакле
,
кафана
стати
кола
и
кочијаш
скин'о
два
сандук
;
један
велик
а
други
мања
,
оба
врло
смешан
изглед
,
а
видети
се
по
она
да
јесам
оба
много
путовати
и
штрапацирати
,
многи
газда
до
сад
променити
и
да
она
место
јесам
бити
у
соба
.
Кочијаш
скинути
још
један
у
хартија
умотати
кишобран
нешто
мањити
од
вашарски
ринглшпила
и
један
упакован
кревет
који
се
видити
да
јесам
бити
некад
политирати
и
да
јесам
стајати
у
гостински
соба
;
за
тај
и
један
зимски
капут
са
олињао
јак
од
крзно
и
распаран
постава
и
напослетку
један
велик
зимски
марама
кафене
бој
са
дугачак
фронцла
.
сав
јесам
тај
скинути
с
кола
у
присуство
путник
и
унети
у
кафана
.
Чим
се
умити
и
очеткати
запитати
путник
бирташ
Шваба
где
јесам
поп-Спирина
кућа
.
Шваба
он
обавестити
и
зовнути
један
дете
са
улица
да
одвести
господин
и
да
он
показати
.
умити
,
ишчеткати
и
очешљати
кренути
се
путник
али
се
на
пут
предомислити
,
па
не
отићи
поп-Спириној
кућа
.
да
дете
три
крајцара
а
овај
одлетити
заборавити
казати
:
фала
!
Лупајући
се
од
радост
и
силан
брзина
пета
у
леђа
,
отићи
,
да
се
похвалити
друг
(
јер
добити
три
крајцара
у
једаред
—
тај
јесам
доживети
још
ники
у
село
)
,
а
нов
учитељ
се
упутити
журно
црква
на
вечерње
који
јесам
по
његов
рачун
морати
још
трајати
.
Ушавши
у
црква
поклонити
се
сав
ред
по
сто
,
а
јесам
она
баш
много
ни
бити
—
неколико
старац
и
баба
који
јесам
снаја
отправити
у
црква
само
да
бар
једно
после
подне
одахнути
мало
душа
—
па
се
упутити
за
певница
и
тај
за
онај
који
јесам
држати
Аркадија
црквењак
,
а
други
јесам
певница
држати
стар
учитељ
с
ко
се
Аркадија
натпевати
и
наравно
да
он
јесам
увек
натпевати
,
јер
стар
учитељ
јесам
некада
врло
лепо
певати
али
сад
он
много
сметати
старост
.
док
јесам
он
певати
,
учитељ
се
представити
црквењак
Аркадија
,
на
што
овај
казати
да
он
јесам
мило
.
—
јесте
,
очекивати
јесам
ви
жељно
,
—
велим
Аркадија
.
—
Чим
који
кола
проћи
а
ја
мислити
:
ето
он
!
А
кад
оно
јесам
ви
него
какав
Жид
што
долазити
за
перје
,
жито
или
кукуруз
.
—
Хоћете
л
’
дозволити
да
ви
мало
одменити
?
—
питати
путник
.
—
о
,
молити
...
здраг
воља
!
—
велим
Аркадија
и
метати
преда
он
књига
.
Дође
ред
на
нов
учитељ
да
прихватити
.
кад
пустити
глас
па
запевати
,
сав
се
окренути
леви
певница
,
да
видити
ко
тај
певати
?
и
стар
учитељ
дигнути
наочари
на
чела
па
погледати
боље
преко
пут
,
а
стар
Лексо
лецедер
оставити
сто
па
прићи
ближе
певница
,
да
боље
чути
и
изближе
видити
тај
„
слаткогласан
“
како
јесам
рећи
.
како
јесам
оставити
сто
,
јесам
се
више
цео
вечерње
ни
вратити
у
он
.
бити
јесам
очаран
певање
.
„
Сушти
херувимски
глас
!
“
изразити
се
кад
јесам
изаћи
из
црква
.
па
и
сам
поп-Спира
у
олтар
(
јер
јесам
његов
чреда
бити
)
зачудити
се
кад
чути
неки
нов
непознат
он
глас
па
прићи
северни
врата
на
олтар
и
провирити
кроз
она
,
да
видити
,
ко
јесам
тај
?
тако
се
нов
учитељ
представити
на
вечерњи
свој
будући
суграђанин
.
јесам
тај
први
корак
његов
у
село
и
први
приказ
његов
допасти
се
сав
,
запленити
јесам
све
,
казати
ви
све
од
поп-Спире
у
олтар
па
до
онај
дечурлија
што
јесам
поваздан
на
звонара
и
који
служити
у
неки
вид
црква
и
олтар
олакшавати
служба
и
Аркадија
и
који
јесам
стрчати
,
да
јесам
све
тутњити
,
кад
она
доћи
и
рећи
неко
да
јесам
доћи
нов
учитељ
.
за
пол
сахат
знати
јесам
цео
село
да
јесам
онај
путник
—
што
се
онако
побожно
крстити
кад
јесам
звонити
и
кад
јесам
проћи
поред
велик
Крста
,
како
приметити
баба
;
и
што
онако
ирошки
носити
поша
око
врата
,
како
рећи
девојка
—
да
јесам
,
дакле
,
тај
путник
давно
очекиван
учитељ
.
сав
јесам
тај
брз
разнети
и
разгласити
по
село
онај
деца
са
звонара
.
кад
јесам
вечерњи
свршен
,
учитељ
се
наћи
с
поп-Спиром
у
порта
црквен
и
представити
он
се
:
—
Петар
Петровић
свршен
клирик
и
изабран
и
потврђен
учитељ
за
овај
место
!
—-
рећи
путник
и
поклонити
се
поп-Спири
и
пољубити
он
у
рука
што
се
овај
јако
допасти
,
јер
се
до
сада
јесам
баш
најпохвалније
изражавати
о
садашњи
младеж
,
управо
омладина
који
јесам
предлагати
да
се
свако
казати
:
ти
,
тај
брата
и
тај
сестра
или
:
Србин
брата
а
сваки
госпођица
:
Српкиња
сести
,
а
тај
ни
један
поп
јесам
ићи
у
глава
.
овај
се
умирити
и
помислити
у
себе
:
„
Благообразан
младић
!
исти
ја
!
“
А
за
тај
продужити
гласно
:
—
Мило
ја
јесам
...
парох
Спиридон
овдашњи
...
е
,
наравно
!
моћи
мислити
да
ви
јесам
тешко
бити
растати
се
и
доћи
амо
.
јесам
овај
Карловци
;
немати
овде
господство
и
благовање
.
село
јесам
овај
,
млад
господин
,
село
.
Биће
ви
прилично
тешко
док
се
не
навикнути
,
а
нарочито
ако
јесам
самац
.
Жењен
—
но
ја
,
још
и
који
како
;
али
самац
—
бог
ја
врло
тешко
!
—
о
молити
молити
!
свугде
јесам
добро
,
—
рећи
г
.
Пера
а
чисто
се
стрести
кад
се
сетити
свој
господство
и
благовање
у
Карловци
и
танак
благодејање
свој
.
—
знати
како
стајати
тамо
:
добар
пастир
не
смести
на
себе
ни
да
мислити
,
него
куд
овца
,
односно
поверити
он
стадо
,
туд
и
он
.
А
знати
,
и
ја
јесам
у
неки
рука
пастир
,
хехе
,
—
смешити
се
,
—
чувати
поверити
ја
стадо
млад
и
несташан
јарић
овоселски
.
—
да
,
да
,
баш
са
сав
тако
к'о
што
изволети
лепо
казати
.
за
сада
као
учитељ
ђак
пастир
јарић
к'о
што
рећи
,
а
после
,
ако
бог
да
,
као
парох
пастир
богобојажљив
овца
.
постепено
,
само
постепено
.
јер
ви
се
,
наравно
,
ја
држати
,
мислити
време
запопити
,
зар
не
?
—
А
па
наравно
.
тај
јесам
идеал
и
мој
и
мој
родитељ
бити
...
хе
,
ал
’
тај
зависити
од
случај
,
од
срећа
...
ако
бити
тако
срећан
па
дочекати
да
се
упразнити
какав
добар
парохија
—
—
е
,
знати
,
кад
бити
само
моћи
добити
какав
добра
,
масну
парохија
;
као
на
прилика
ево
овај
што
јесам
у
наш
село
.
добар
ви
не
бити
знати
пожелети
.
мој
чесњејши
пријатељ
,
господин
Кирило
,
он
јесам
,
ето
на
примјер
,
узети
парохов
кћер
,
кћер
предшественик
свој
,
и
онда
,
кад
јесам
доћи
време
—
лепо
он
дош'о
на
његов
место
.
ја
јесам
,
ето
,
овде
тако
задовољан
,
да
се
не
бити
мењати
ни
с
Крушедолским
господин
архимандрит
а
сигуран
јесам
да
бити
јесам
тако
и
мој
последоватељ
ценити
.
—
е
,
сад
мој
јесам
да
чекати
,
—
велим
г
.
Пера
,
—
а
остати
јесам
,
што
казати
,
у
Божијој
рука
!
—
наравно
,
наравно
!
сав
јесам
у
Божијој
рука
.
али
опет
...
—
велим
поп
Спира
.
—
знати
како
оно
казати
кад
се
онај
давити
па
викати
:
„
помоћи
,
Света
Никола
!
“
а
Света
отац
Николај
он
одговорити
:
„
хе
,
синак
,
мана
и
тај
рука
,
а
већ
мој
тај
помоћ
,
хтети
оскудјевати
!
“
хе
,
па
тако
ви
јесам
ето
и
овај
!
у
Божијој
јесам
рука
сав
тај
,
наравно
,
али
не
требати
ни
ви
да
седити
скрштен
рука
.
добар
парохија
јесам
—
Божа
ја
простити
кад
већ
морати
да
јесам
с
тај
уподобљавати
—
к'о
и
добар
и
леп
девојка
:
„
Ко
пре
девојка
,
онај
јесам
и
девојка
!
“
—
завршити
поп
Спира
и
погледати
он
значајно
.
А
бити
он
се
јако
допасти
.
бити
бити
тај
славан
поп
,
мислити
поп
Спира
,
а
поп
Спира
јесам
,
као
добар
отац
,
добар
срећа
желети
свој
Јула
него
да
и
она
бити
попадија
као
и
њен
мам
што
јесам
.
—
тај
,
оно
знати
,
тај
бити
значити
искушавати
бог
кад
бити
одмах
тражити
тај
.
требати
се
упражњавати
у
стрпљење
,
тај
јесам
наш
први
дужност
,
велим
ја
!
—
додати
г
.
Пера
.
—
тај
,
но
,
но
!
сав
јесам
тај
лепо
,
—
велим
поп
Спира
,
—
тај
јесам
леп
христијански
добродјетељ
,
знати
ја
тај
,
али
опет
,
к'о
велим
,
што
моћи
бити
вечерас
,
не
требати
одлагати
за
јесенас
,
казати
паор
.
како
јесам
оженити
,
моћи
бити
одмах
—
—
А
,
извин'те
,
—
упасти
он
г
.
Пера
у
реч
,
—
још
јесам
,
још
јесам
—
—
Шта
,
још
не
?
!
—
чудити
се
поп
Спира
,
(
а
знати
јесам
добро
да
јесам
г
.
Пера
нежењен
)
.
—
не
,
још
јесам
изабрати
себе
сапутница
живот
—
—
тако
!
е
ви'те
молити
ви
!
тај
шта
говорити
!
—
чудити
се
као
поп
Спира
.
—
Па
тај
јесам
ви
онда
сам
доћи
.
—
јесам
самцит
.
—
Па
тај
јесам
ваљ'да
у
биртија
одселити
?
—
наравно
.
—
ех
„
наравно
“
!
какав
„
наравно
“
!
?
А
,
таман
послати
!
—
Зашто
за
бог
?
—
Па
тако
ето
,
не
шиковати
се
тај
ви
,
код
ми
толики
—
—
не
,
не
,
кроз
дан
два
само
,
па
хтети
одмах
да
се
уселити
у
школа
...
а
дотле
хтети
се
стрпјети
већ
.
—
но
,
квартир
још
и
разумети
,
али
да
се
хранити
у
кафана
...
код
Шваба
...
а
,
тај
тек
никако
хтети
допустити
!
бар
код
ја
јесам
тај
обичај
.
Ви'ш
ти
тај
он
!
...
него
ма'нимо
се
тај
сад
,
па
како
бити
бити
да
ви
провести
мало
кроз
село
до
школа
—
—
о
,
молити
,
молити
—
—
А
ја
хтети
само
да
сврнути
мало
кућа
,
а
на
тај
хтети
страна
и
ударити
,
па
хтети
о
један
трошак
видети
и
мој
кућа
,
да
бити
јесам
знати
сутра
наћи
,
ако
се
ја
,
тај
јесам
,
мало
задржати
после
служба
,
јер
се
надати
да
хтети
бити
тако
љубазан
па
да
хтети
ја
сутра
почествовати
посјет
на
ручак
.
—
о
молити
!
какав
пажња
!
здраг
воља
!
—
рећи
г
.
Пера
и
поклонити
се
учтиво
.
—
дакле
извол'те
,
да
се
кренути
!
—
велим
поп
Спира
и
упутити
се
из
порта
.
глава
ЧЕТВРТА
какав
тај
опис
немати
у
она
!
ту
јесам
описан
и
стар
шаров
,
и
лопов
мачак
,
и
млад
гушчић
и
стар
патак
,
и
попин
ћерка
и
учитељев
посета
;
други
реч
,
описати
јесам
једно
идиличко
пред
вече
у
очи
недеља
у
кућа
поп-Спириној
Поп-Спирина
кућа
јесам
бити
далеко
од
црква
,
одмах
у
други
сокак
.
леп
,
велик
кућа
а
на
она
ни
крајцара
дуг
.
пет
прозор
са
сокак
а
прозор
пун
цвеће
а
међу
цвеће
два
кавез
са
канаринка
.
Пешаци
улазити
на
врата
,
а
кола
на
браун-капију
са
дугачак
и
чест
ексер
са
врх
горе
поређан
због
лопов
а
још
више
због
Мађарица
слушкиња
.
пред
кућа
ред
багрење
и
два
велик
јалов
дуд
а
испод
дудов
јесам
клупа
а
на
клупа
испод
онај
диван
хлад
врло
згодан
за
претресање
и
оговарање
сав
и
свашта
седети
јесам
радо
и
често
оба
попадија
.
стигнути
јесам
већ
пред
кућа
.
Поп-Спира
отворити
врата
и
понудити
гост
напред
који
после
мали
нукање
ући
поребарке
.
попин
јесам
чути
већ
за
долазак
учитељев
;
дотрчати
јесам
и
известити
она
један
деран
који
јесам
поваздан
у
порта
,
помагати
Аркадија
,
звонити
и
пирити
у
кадионица
а
за
тај
добити
увек
пола
поскурица
,
а
послати
он
јесам
Аркадија
да
јавити
.
знати
јесам
,
дакле
,
да
јесам
путник
доћи
,
али
он
се
,
наравно
,
јесам
надати
.
из
авлија
он
јесам
први
опазити
попин
шаров
,
један
грдан
глават
и
чупав
пас
са
чупав
и
пун
чичак
реп
који
јесам
издалека
,
кад
зинути
,
изгледати
да
се
смејати
,
али
јесам
тај
спољашњост
његов
бити
фалишан
,
јер
бити
јесам
љут
баш
к'о
пас
,
што
рећи
.
кад
опазити
странац
а
он
стати
тако
страшно
лајати
и
скакати
на
ланац
,
да
у
мал
’
што
јесам
ишчупати
колац
за
који
јесам
бити
везан
,
док
јесам
опазити
и
поп-Спиру
и
тако
се
обавестити
и
умирити
мало
.
после
тај
јесам
мање
лајати
за
сав
време
визита
.
тек
по
некад
лан
,
поглед
сумњив
на
тај
страна
од
време
на
време
,
као
да
прогунђати
нешто
на
форма
:
хм
,
ајд
,
ајд
!
а
за
тај
се
смирити
,
легати
јесам
и
продужити
спавање
„
лењштина
један
,
што
бадава
јести
хлеб
“
(
да
се
послужити
реч'ма
који
он
јесам
попадија
често
грдити
мрзети
он
и
замерати
он
нарочито
што
јесам
постати
непоуздан
па
хтети
да
лајати
на
Жужин
многобројан
курмахер
)
.
у
авлија
се
указати
путник
диван
призор
.
права
идила
;
диван
идила
сеоски
газдинство
!
ах
,
шта
ти
ту
све
јесам
бити
!
један
спахилук
,
један
богатство
,
па
не
знати
где
пре
да
се
зауставити
ока
и
поглед
!
Домаћин
и
гост
се
зауставити
на
авлијски
врата
па
се
нешто
разговарати
.
док
се
они
разговарати
имати
прилика
читалац
да
разгледати
авлија
.
авлија
простран
,
отегнути
се
читав
дуж
њива
,
да
једва
моћи
довикати
онај
с
други
крај
авлија
.
А
у
авлија
свашта
;
један
богатство
достојан
завист
.
ту
јесам
шупити
,
амбар
,
голубињак
.
трп
камара
слама
,
камара
гањ
и
шапурика
од
који
се
добијати
добар
жеравица
за
„
штогл
“
који
се
пеглати
фрајла-Јулине
бео
сукњица
са
шлингерај
,
и
гомила
орезан
лоз
спремити
за
печење
јагањац
који
јесам
почешће
поп-Спира
омастити
брк
.
тај
јесам
даље
у
авлија
бити
бунар
са
диван
хладан
вод
у
који
поп-Спира
хладити
вино
и
лубеница
.
уз
бунар
јесам
стајати
нов
валов
око
који
се
непрестано
гуркати
и
џакати
живина
а
нарочито
патак
и
пачић
,
а
онај
стар
већ
олупан
валов
бити
јесам
привезати
за
доњи
крај
ђерам
да
се
лакше
вући
огроман
кабао
из
бунар
.
и
у
авлија
као
и
са
сокак
бити
јесам
испред
кућа
ред
багремов
дрво
и
два
велик
дуд
али
не
јалов
као
она
на
сокак
него
родна
који
јесам
сваки
година
доносити
род
и
стократан
наградити
негдашњи
труд
поп-Спирин
око
она
.
увек
јесам
под
он
бити
брбљав
патка
и
пачић
и
други
живина
а
на
он
дечурлија
који
се
частити
дуд
.
попадија
јесам
никад
потребно
бити
да
изаћи
на
сокак
и
да
кривити
шија
и
лево
и
десно
да
видити
хтети
л
’
откуд
који
дете
угледати
да
јесам
послушати
.
требати
само
да
изаћи
из
кујна
па
да
викнути
:
„
о
Неца
,
Пера
,
(
или
)
Рада
!
“
а
оно
тек
полетити
најпре
шешир
а
одмах
и
они
с
грана
к'о
мајмун
уз
стабло
па
пред
она
по
два
три
треснути
од
силан
услужност
па
залармати
и
грабити
се
који
хтети
пре
.
А
у
попин
вредан
кућа
увек
јесам
бити
послати
и
да
се
помагати
.
или
јесам
требати
плевити
башта
,
или
кљукати
гусак
,
или
чувати
од
живин
разастрт
тарана
који
се
сушити
на
сунце
,
или
тако
нешто
из
домаћи
виртшафта
,
а
за
тај
она
јесам
попадија
оцекла
парац
леб
и
дозволити
она
да
се
попети
и
натрести
себе
дудати
.
моћи
јесам
се
ситити
најести
па
чак
и
напунити
шешир
и
понет
кућа
свој
убог
родитељ
.
за
тај
јесам
дечији
шешир
у
тај
село
и
бити
изнутра
као
калајисати
.
родитељ
јесам
обично
после
заблагодаривати
и
извињавати
се
бог
знати
како
због
деца
она
који
имати
,
хвала
бог
,
шта
да
јести
код
кућа
,
али
који
јесам
,
говорити
они
,
деца
к'о
деца
безобразан
,
па
сваки
дан
досађивати
господин-попи
,
а
попасти
она
извињавати
па
велим
:
„
ех
,
јесам
него
још
нешто
!
какав
благодарност
?
!
немати
ту
ништа
од
тај
!
с
народ
јесам
,
велим
,
стећи
,
па
неки
сад
тај
народ
и
јести
!
Ваљ'да
хтети
,
велим
,
понети
дуд
на
онај
свет
?
!
тај
ти
јесам
сав
што
на
земља
учинити
!
„
безуман
,
велим
евангелист
,
још
овај
ноћ
узеће
тај
душа
“
...
А
човек
,
што
казати
,
„
ништа
себе
не
понети
већ
скрстити
бео
рука
и
праведан
дело
свој
!
“
—
„
тај
јесам
,
одговарати
паор
.
каста
:
ватати
душа
место
!
“
из
авлија
се
видети
леп
ходник
у
који
јесам
у
јесен
поп-Спира
,
Аркадија
и
Жужа
крунити
кукуруз
,
а
летити
кад
јесам
велик
врућина
бити
,
у
он
јесам
под
комарник
спавати
домаћин
сам
глава
.
Поп-Спира
јесам
бити
из
паорски
али
немешке
кућа
,
па
се
никако
јесам
моћи
одвикнути
—
како
се
поп-Ћира
изражавати
—
од
тај
паорендерски
навика
да
спавати
лети
пред
кућа
под
комарник
.
Међутим
тај
јесам
имати
свој
добар
страна
не
само
што
се
тицати
поп-Спириног
гојазан
тело
и
комоција
него
и
што
се
тицати
поп-Спирине
кућа
,
па
чак
и
за
комшински
кућа
бити
јесам
добро
.
колико
јесам
само
пута
лопов
стати
па
не
знати
у
који
хтети
авлија
,
јер
чути
неки
хркање
,
али
не
знати
:
у
који
тај
кућа
хркати
?
—
па
не
смести
преко
зид
ни
у
један
кућа
!
тако
јесам
поп-Спира
свој
спавање
под
комарник
и
свој
ужасан
немешко-паорским
хркање
,
спасти
често
и
себе
и
још
бар
пет
шест
комшијски
кућа
.
по
сав
се
видети
одмах
на
први
поглед
да
јесам
кућа
богат
.
неки
судити
сада
читалац
:
колико
се
она
морати
родити
,
венчати
и
развенчати
и
умрети
у
село
,
па
да
се
овако
домаћинство
подигнути
!
и
тај
јесам
само
крупан
ствар
који
до
сад
споменути
,
а
где
јесам
тек
онај
ситан
?
!
на
пример
живина
!
Шта
јесам
и
какав
јесам
сав
тај
бити
ту
у
авлија
!
прав
нојев
ковчег
!
бити
гусак
угојен
тако
,
да
,
кад
она
поп-Спира
видити
онако
у
перје
још
,
а
он
поћи
вод
на
уста
,
па
луцкаст
ћурак
и
међу
она
глуп
и
уображен
ћурак
,
задовољство
комшиски
деца
.
и
ако
јесам
пазити
на
себе
и
достојанствено
се
понашати
,
ипак
јесам
пропадати
међу
комшиски
деца
као
какав
невешт
педагог
.
врло
јесам
он
често
секирати
деца
из
комшилук
кад
изаћи
на
сокак
,
тако
да
се
обично
морати
и
сам
госпоја
Сид
умешати
и
заузети
за
он
.
„
срам
ви
бити
,
бећар
један
,
грдити
бити
она
она
тада
,
немати
ни
срце
ни
дух
!
А
шта
ви
радити
,
да
он
секирати
тако
!
?
јао
наопако
,
а
каки
јесам
у
други
шор
и
шта
тек
радити
с
други
паорски
ћурак
,
кад
јесам
таки
арамија
пред
господин-попином
кућа
?
!
“
А
деца
се
правдати
и
беда
један
други
.
—
ту
и
силан
кокошка
са
свој
петао
један
дугачак
грлат
клипан
који
јесам
са
свој
диван
креста
изгледати
као
какав
јакобинац
са
свој
црвен
капа
.
он
један
,
а
оне
толики
!
правити
мормонски
фамилија
!
—
А
тек
патка
и
пачић
шта
јесам
бити
!
и
сав
јесам
тај
бити
пород
,
породица
један
красан
али
и
врло
похотљив
патак
.
тај
он
јесам
мана
тако
компромитовати
,
да
јесам
већ
ући
у
пословица
у
село
:
„
Лола
к'о
попин
патак
!
“
рећи
бити
обично
за
извикан
човек
.
А
тај
јесам
доћи
и
поп-Спири
од
некуд
до
уш
и
наравно
,
да
он
јесам
јако
заболети
тај
,
што
патак
ни
најмање
не
водити
рачун
о
кућа
у
који
јесам
.
требати
бити
,
да
јесам
срећа
,
да
јесам
пример
село
,
а
он
се
осушити
већ
од
тај
несрећан
љубаван
чежња
као
какав
провансалски
трубадур
.
од
тај
доба
поп-Спира
очи
да
он
не
видити
;
и
једнако
јесам
због
он
бити
реч
у
кућа
с
госпоја-Сидом
,
који
јесам
,
као
добар
домаћица
на
којој—
кућа
стајати
,
имати
у
вид
само
економни
обзир
.
Поп
наредити
да
се
патак
заклати
,
а
попадија
одлагати
смрт
једнако
:
„
јао
ја
жалосне
!
—
говорити
бити
попадија
,
—
а
куд
бити
бити
виршафт
без
патак
.
А
ако
овај
заклати
,
морати
други
наћи
,
па
опет
морати
тај
патак
да
бити
!
“
—
„
ма
ко
,
само
он
мој
очи
више
да
погледати
;
да
не
гледати
тај
—
замуцкивати
љут
к'о
ватра
поп-Спира
—
то-то-то-тога
Ту-ту-турчина
!
тај
,
тај
Ага-га-га-гарјанина
!
“
—
Пак-пак
?
Пааак-пак-пак
!
дерати
се
патак
готов
на
свађа
па
чути
замуцкивати
домаћинов
и
мислити
да
јесам
неки
од
живина
вољан
да
се
свађати
с
он
(
јер
поп
Спира
јесам
имати
и
луксузан
ствар
,
који
јесам
за
јела
као
на
пример
Гага
,
један
глават
гавран
,
грдан
свађалица
и
опасан
лопов
кућеван
,
чији
јесам
:
га-га
!
увек
наљутити
патак
)
.
А
поп
Спира
доћи
напослетку
смешан
,
одобровољити
се
па
велим
:
ићи
бестрага
!
а
госпоја
Сид
срећан
што
јесам
продужити
живот
њен
клијент
и
љубимац
до
први
прилика
.
А
да
не
бити
до
тај
доћи
,
јесам
жалити
труд
него
јесам
учинити
од
свој
страна
и
последњи
покушај
за
који
се
надати
да
хтети
спасти
живот
њен
вредан
и
полезан
штићеник
.
направити
он
јесам
кецеља
од
кожа
који
јесам
опарати
са
један
стародреван
кожњи
фотеља
у
који
јесам
још
њен
баба
одмарати
стар
свој
кости
и
последњи
пет
шест
година
пред
смрт
слабо
се
и
мицати
из
она
.
од
тај
кожа
јесам
направити
и
припасати
лепо
патак
кожан
кецеља
,
па
сад
изгледати
у
она
као
какав
пинтерски
калфа
.
сад
се
лепо
владати
,
и
сав
јесам
с
он
у
кућа
задовољан
а
нарочито
поп-Спира
.
он
се
одобровољити
и
не
тражити
више
његов
крв
.
Шта
више
,
сад
он
радо
гледати
сваки
дан
и
смејати
он
се
,
кад
се
овај
саплетати
преко
свој
мало
подуг
кежње
кецеља
и
кад
заџакати
онај
његов
:
пак-пак
?
поред
гусак
бити
јесам
ту
и
гушчић
.
Баш
тај
јесам
ранити
један
млад
румен
девојка
,
фрајла
Јула
,
попин
ћерка
,
и
задубити
се
у
посао
кад
се
наједаред
тргнути
,
јер
засиктати
стар
гусак
иза
њен
леђа
на
гост
који
се
(
после
дуг
приповедање
поп-Спириног
о
тај
како
јесам
скинути
сав
дуг
с
кућа
)
већ
приближити
,
стати
и
,
скинути
шешир
,
клањати
она
се
.
—
клањати
се
,
госпођица
!
Петар
Петровић
учитељ
овдашњи
...
тај
јесам
скородошавши
,
новопостављен
.
господин
ваш
отац
имати
јесам
доброта
да
ја
свратити
и
довести
амо
,
и
сад
јесам
наравно
,
његов
,
ако
смети
рећи
,
кривица
што
јесам
ви
,
узнемирити
у
виртшафту
тај
јесам
газдинство
.
—
о
,
ни
најмање
,
—
одговорити
Јула
који
се
брзо
исправити
,
а
збунити
се
па
у
рука
једнако
држати
један
лепо
жут
гушче
јер
он
остати
његов
браћа
никако
јесам
дати
,
као
стидљив
,
да
прићи
чанак
пун
каша
;
—
на
против
,
ако
ко
,
онда
ја
требати
да
се
извинити
што
у
оваки
вашар
дочекивати
гост
.
—
А
,
баш
на
против
,
госпођица
;
вазда
сим
жудети
да
се
наслађавати
једном
така
слика
.
—
рећи
мало
збуњен
путник
,
па
се
сагнути
,
да
помиловати
један
кривоног
гушче
,
али
он
маторити
гусак
напад
и
још
више
збунити
сиктање
свој
.
и
Јула
се
збунити
још
више
и
спустити
на
земља
онај
гушче
.
обојити
стајати
тако
и
с
неки
као
родитељски
милошта
гледати
гушчић
који
се
гурати
и
претуривати
и
падати
на
тртица
око
чанак
с
каша
.
—
А
где
јесам
мати
?
—
запитати
поп
Спира
.
—
Ена
јесам
код
крава
.
—
Ида
јесам
,
синак
,
зовнути
;
она
и
не
знати
да
имати
посјет
.
госпоја
Сид
бити
јесам
тамо
где
се
обично
мусти
крава
.
крава
јесам
мусти
Жужа
слушкиња
,
здрав
један
дунда
једар
образ
,
што
казати
,
да
ударити
по
једном
прснути
бити
онај
други
!
тај
казати
,
али
ники
она
јесам
тај
урадити
;
сваки
јесам
више
волети
да
јесам
уштинути
за
образ
или
чак
и
пољубити
и
пошто
се
она
јесам
никад
отимати
,
па
она
јесам
доста
често
и
пасирати
.
само
јесам
госпоја
Сид
никад
јесам
уштинила
за
образ
него
јесам
,
шта
више
,
често
грдити
и
називати
јесам
лен
девојчура
што
дању
по
ваздан
дремати
а
ноћу
красти
маст
и
пећи
крадом
лукумић
,
кад
сав
по
кућа
заспати
,
и
частити
се
са
себе
раван
,
да
се
послужити
сопствен
речма
госпоја
Сид
који
јесам
већ
чути
за
гост
и
одмах
се
сетити
прексиноћни
сан
и
доћи
амо
пред
кућа
.
Дошавши
поклонити
се
гост
и
овај
она
.
—
Мојо
супруга
,
.
.
г
.
Петар
Петровић
наш
нов
учитељ
,
—
представити
она
поп
Спира
.
—
Мило
ја
јесам
!
—
велим
гђа
Сид
.
и
доиста
бити
она
јесам
мило
!
Чим
он
јесам
видети
,
допасти
она
се
,
а
особито
она
јесам
мило
бити
,
што
се
тај
баш
тако
стрефити
да
јесам
и
она
и
ћерка
гост
затећи
у
посао
,
знати
јесам
она
да
јесам
овај
учен
човек
,
па
хтети
знати
онај
што
се
казати
:
„
гледати
мајка
па
шацовати
ћерка
!
“
А
баш
она
се
допасти
чим
он
јесам
спазити
,
учтив
па
смеран
,
па
кос
разделити
по
средина
;
исти
к'о
њен
попасти
пре
толико
година
кад
јесам
свршити
богословија
Карловачку
и
бити
у
она
заљубити
па
она
певати
:
„
ах
,
Венера
,
ужасан
богиња
,
над
смертнима
свирјепа
књагиња
!
“
ах
,
какав
бити
тај
красан
пар
бити
да
се
узети
!
он
леп
висок
,
а
она
леп
и
мало
низак
;
али
жена
и
требати
да
јесам
мало
низак
,
тај
јесам
много
лепше
него
кад
јесам
и
муж
и
жена
висок
,
а
сачувати
Божа
кад
јесам
муж
мали
,
а
жена
се
отегнути
у
висина
!
Ена
како
ружан
стајати
кад
Арса
грк
поћи
кудгод
са
жена
,
па
она
дугачак
ко
торањ
а
он
мали
и
снизак
к'о
патак
.
па
још
кад
се
узети
испод
рука
изглед
онај
жена
,
издалека
кад
гледати
,
као
да
јесам
упртити
с
пијаца
какав
пун
цегер
па
он
вући
кућа
.
тако
јесам
мислити
у
себе
гђа
Сид
па
прекинути
сам
пауза
.
—
А
ја
баш
јуче
разговарати
,
ја
и
мој
супруг
,
о
тај
кад
хтети
доћи
.
мислити
јесам
да
већ
хтети
ни
доћи
.
„
Можда
се
предомислити
,
“
разговарати
се
:
„
ваљ'да
јесам
пасти
на
тема
да
доћи
,
па
да
се
закопати
у
овај
наш
каљав
село
код
толики
красан
варош
и
толики
варошки
фрајлица
.
млад
,
учен
човек
волити
провађање
,
клавир
,
немецки
унтерхалтунг
,
и
он
сад
да
доћи
овде
па
да
се
попаорити
међ
ми
!
“
А
зар
бити
и
ја
седити
овде
да
не
морати
.
—
о
,
милостив
,
—
прекинути
јесам
гост
,
—
ви
слабо
шацовати
село
и
његов
красота
кад
тако
говорити
.
о
,
и
у
село
се
да
сасвим
лепо
живити
,
веровати
!
—
Па
онај
јесам
,
господин
,
—
поправљати
се
гђа
Сид
,
—
али
тек
тек
опет
к'о
велим
:
друго
јесам
варош
а
други
село
.
сав
јесам
овде
друкчије
.
ето
само
девојка
да
узети
.
овде
у
село
јесам
доста
неокретан
,
стидљив
;
не
моћи
она
кљеште
реч
један
ишчупати
.
кад
она
штогођ
казати
а
она
поцрвенити
до
уш
па
у
земља
да
пропасти
,
а
већ
од
унтерхалтунг
ни
спомен
!
А
јесам
да
јесам
простити
или
завезати
и
да
не
знати
—
него
,
тако
!
А
у
варош
фин
,
па
штелунг
па
персона
па
клавир
са
немецки
арија
,
хе
,
а
тај
се
сав
сваки
млад
човек
увек
више
допадати
.
признати
,
зар
јесам
к'о
што
казати
?
—
Пак-пак
?
—
умешати
се
патак
у
разговор
и
прекинути
мали
пауза
који
постати
после
госпоја-Сидиног
питање
.
погледати
он
гост
онако
са
онај
кецеља
па
се
насмешити
.
—
Али
Сида
...
—
велим
поп
Спира
,
—
што
досађивати
господин
?
—
о
,
на
против
!
—
велим
гост
.
—
како
ко
,
ал
’
ја
,
веровати
,
увек
се
више
допадати
и
увек
ја
више
импоновати
један
добра
прост
уређен
кућица
,
у
који
скроман
и
вредан
домаћица
умести
да
водити
газдинство
,
да
претходити
пример
,
на
пример
,
свој
ћерка
,
да
овај
бити
време
добар
кућаница
и
домаћица
,
да
помагати
мати
у
кујна
,
да
,
да
и
тај
подобан
,
—
велим
гост
који
се
мало
уплести
бити
.
—
тај
шта
говорити
?
—
чудити
се
госпоја
Сид
.
—
Ко
бити
тај
и
помислити
,
да
ви
се
тај
допадати
?
!
—
не
,
не
,
милостив
,
веровати
.
тај
јесам
мој
идеал
.
један
мали
кућица
и
баштица
.
прост
кујна
,
скроман
,
прост
али
укусан
јела
;
какав
пилећи
чорба
,
паприкаш
са
ноклица
и
један
српски
гужвара
—
па
више
не
тражити
да
један
домаћица
умести
свој
муж
зготовити
ручак
.
—
тај
шта
говорити
?
!
—
чудити
се
опет
госпоја
Сид
.
—
Ко
бити
тај
и
помислити
!
...
збиља
,
кад
споменути
ручак
,
—
рећи
и
окренути
се
поп
,
—
а
јесам
ли
ти
,
Спира
,
позвати
за
сутра
господин
на
ручак
?
Шта
да
се
потуцати
који
где
?
ваљда
код
онај
Шваба
да
ручати
што
он
јесам
куварица
Чифутка
,
како
казати
!
Што
баш
у
наш
недеља
да
тамо
ручати
да
јести
леб
с
ким
и
други
чуфуцка
јела
?
!
—
А
па
дабоме
да
јесам
,
и
господин
јесам
бити
тако
добар
,
па
ја
јесам
одбити
,
—
велим
поносито
поп
Спира
.
—
о
молити
,
молити
,
—
клањати
се
гост
,
—
ви
јесам
и
одвише
гостољубив
.
—
А
сутра
јесам
баш
Јула
редуша
,
—
велим
госпоја
Сид
,
—
а
запамтити
јесам
лепо
сав
шта
господин
гост
волити
.
она
ви
не
марити
баш
да
читати
и
да
писати
али
да
скувати
—
у
тај
се
не
бојити
ни
један
свој
вршњак
надалеко
.
Јуца
дете
мој
,
ићи
у
кујна
,
још
мало
па
требати
вечерати
;
знати
да
тат
волити
раније
да
вечерати
.
—
Јуца
синути
,
па
кад
већ
ићи
,
донети
ми
по
један
ракија
,
ако
ви
смети
,
тај
јесам
,
понудити
,
—
рећи
поп
Спира
и
окренути
се
гост
.
—
и
донети
столица
један
,
два
столица
донети
.
имати
чрезвичајни
сремачки
шљивовица
,
како
оно
казати
патер
Иноценц
кад
искапити
,
а
,
Сида
?
-
„
Ajn
vares
getlihes
getrenk
,
ajn
varer
nektar
,
dize
slingovic
.
“
—
послати
ја
јесам
један
мој
пријатељ
из
Фрушке
...
само
један
чашица
.
—
А
,
захваљивати
лепо
.
—
ама
само
један
.
—
не
,
не
,
веровати
...
не
пити
.
—
Чашицу
за
бог
—
—
ах
,
ни
капа
,
ни
капљица
,
—
бранити
се
гост
,
устајати
и
клањати
се
и
благодарити
,
—
ни
кад
не
пити
.
веровати
—
—
зар
јесам
баш
никад
јесам
окусити
?
—
Тааа
,
јесам
баш
да
јесам
...
јесам
кол'ко
се
сећати
само
као
утук
,
само
после
шљива
...
па
знати
,
само
у
цео
да
предупредити
грозница
—
—
дакле
,
шљива
за
љубав
’
хтети
а
ми
за
љубав
хтети
,
—
велим
гђа
Сид
и
гурнути
и
шанути
кришом
Јула
:
—
Кажи
:
„
Ал
’
ја
за
љубав
,
господин
“
—
—
ја
за
љубав
,
господин
,
зар
хтети
?
—
рећи
Јула
и
погледати
он
усплахирено
а
црвен
до
уш
и
принети
он
послужавник
с
ракија
.
—
е
,
ви
већ
не
моћи
одбити
,
—
рећи
гост
,
—
али
веровати
да
овај
чинити
преко
принцип
!
—
Па
узити
чашица
и
испити
јесам
до
пол
па
јесам
клањати
се
вратити
на
послужавник
.
—
зар
толицни
чашица
па
и
она
само
до
пол
?
—
протестовати
гђа
Сид
.
—
веровати
не
моћи
више
.
одмах
осећати
како
штетно
утицати
на
организам
и
конштрукција
тело
.
—
А
за
тај
се
дигнути
и
поклонити
учтиво
.
—
е
,
дакле
,
ја
се
клањати
и
молити
да
ја
извинити
што
јесам
ви
задржати
од
посао
.
—
Па
кад
баш
хитати
,
оно
ви
хтети
задржавати
,
а
сутра
?
сутра
се
,
дакле
,
смети
надати
да
хтети
ми
почаствовати
посјет
!
—
велим
гђа
Сид
.
—
ја
хтети
бити
тако
слободан
—
—
е
,
дабоме
!
тек
штогођ
...
—
велим
гђа
Сид
.
—
како
слободан
?
!
ваљда
јесам
ја
неки
туђина
,
какав
шваба
—
—
клањати
се
.
љубити
рука
,
милостив
...
љубити
рука
,
госпођица
,
—
рећи
г
.
Пера
и
мајка
пољубити
у
рука
а
ћерка
се
учтиво
поклонити
.
—
Службеница
!
—
одговорити
Јула
и
поклонити
он
се
онако
како
се
обично
фрајла
са
село
клањати
,
тај
јесам
извући
мало
врат
к'о
корњача
.
кад
јесам
изаћи
гост
,
сав
јесам
задовољан
бити
посета
а
нарочито
тај
сретан
случај
,
што
јесам
баш
при
посао
затећи
Јула
.
—
Баш
красан
,
фајн
млад
човек
!
—
велим
гђа
Сид
.
—
како
само
лепо
говорити
,
к'о
из
књига
.
бадава
,
наш
богословија
моћи
се
пофалити
што
таки
васпитати
младеж
излазити
из
она
.
фин
младић
к'о
из
штифт
,
к'о
из
штифт
!
—
понављати
гђа
Сид
.
—
Па
како
се
само
учтиво
извињавати
!
Каже
:
„
Шкодиће
ја
конштрукција
!
“
једва
јесам
попити
пола
чашица
!
Сирома
’
младић
,
и
јесам
се
чудити
шта
он
јесам
сад
снаћи
.
—
Баш
,
бог
ја
!
и
сад
ја
он
јесам
жао
.
—
велим
поп
Спира
у
иронија
,
а
и
ди
бити
богословац
пити
ракија
!
?
тако
јесам
се
и
ја
некад
,
сећати
се
,
штимавати
;
а
,
Сида
,
памтити
ли
?
А
,
бог
ја
,
данас
,
данас
—
—
е
,
тек
штогођ
!
А
шта
ти
себе
сравњаваш
са
шњим
?
његов
конштрукција
и
твој
—
и
бити
!
—
е
,
јесам
него
још
нешто
...
Конштрукција
!
А
знати
ли
ти
,
Сида
,
да
јесам
мршавити
нилски
крава
појести
дебео
?
!
гледати
он
само
,
како
се
тај
цифра
!
не
познавати
ја
богословац
!
и
ја
никад
јесам
бити
у
богословија
;
јесам
јесам
учити
!
ајде
,
бог
ти
,
Сида
,
говорити
к'о
к'о
...
пити
тај
,
бојити
се
,
к'о
смук
баш
за
тај
што
јесам
сув
,
тај
ти
ја
само
казати
.
—
е
,
дабоме
,
—
бранити
он
гђа
Сид
и
не
да
на
он
.
—
Ајд-ајд
!
ја
ти
ипак
казати
,
да
ја
добро
познавати
сав
ти
,
што
се
тако
цифрати
...
тај
јесам
тек
они
,
они
правити
.
—
тај
шта
јесам
заокупити
ту
пред
дете
?
!
Јуца
,
дете
мој
,
не
слушати
тај
тат
...
он
доћи
тако
понекад
па
он
срце
и
душа
да
секира
човек
.
—
е
,
ја
тај
река
’
—
велим
поп
Спира
.
и
јесам
се
преварити
искусан
поп
Спира
који
ни
најмање
јесам
збунити
позивање
г
.
-Перино
на
конштрукција
.
волети
јесам
г
.
Пера
,
као
сваки
богословац
,
шљивовица
.
колико
јесам
пута
уз
она
певати
она
онај
сав
богослов
тако
добро
познат
тропар
шљивовица
:
„
Пресвјатаја
мученица
препеченица
.
“
пити
јесам
он
често
и
јесам
и
у
друштво
с
друг
и
бити
често
меланхоличан
као
сваки
богословац
.
глава
пета
у
који
јесам
описати
рапорт
који
јесам
Ержа
слушкиња
донети
и
рапортирати
он
гђа
Перса
.
у
она
хтети
већ
читатељ
наслутити
сукоб
и
заплет
без
који
јесам
сваки
приповетка
досадан
Још
одмах
тај
исти
дан
у
исти
доба
кад
се
у
поп-Спириној
сазнати
се
и
у
поп-Ћириној
кућа
да
јесам
доћи
нов
учитељ
.
како
јесам
у
овај
село
,
као
и
у
сваки
село
мало
ко
свраћати
,
јесам
чудо
што
јесам
одмах
по
село
пукнути
глас
да
јесам
доћи
давно
очекиван
нов
учитељ
,
а
и
Ержа
,
поп-Ћирина
слушкиња
,
који
јесам
стајати
баш
у
тај
пар
на
врата
и
пратити
свој
лојан
очи
Лацко
кишбиров
,
млад
и
по
староста
и
по
година
служба
кишбиров
,
видети
јесам
лепо
,
кад
јесам
поп-Спира
ући
у
кућа
,
а
пред
он
ући
један
стран
човек
и
одмах
јесам
тај
рапортирати
гђа-Перси
.
—
ето
!
Шта
јесам
рећи
!
—
рећи
љутит
гђа-Перса
.
—
онај
паор
он
већ
упец'о
.
унцут
један
!
—
додати
у
себе
па
се
да
у
мисао
.
радозналост
јесам
морити
;
да
се
изести
жив
.
како
само
већ
да
дознати
:
какав
јесам
гост
,
како
изгледати
и
шта
хтети
се
разговарати
.
да
отићи
сад
кад
се
крава
мусти
,
—
не
ићи
,
нем
смисао
.
Каијафа
јесам
она
гђа-Сида
,
сетити
се
одмах
.
аја
,
не
ићи
!
мислити
се
,
шта
да
радити
.
како
јесам
бити
комшија
—
трећи
четврти
кућа
—
како
бити
бити
,
сетити
се
гђа-Перса
(
као
сваки
забринут
мамица
који
имати
ћер
на
удаја
,
а
опасност
тако
близу
)
—
да
послати
часком
Ержа
какав
бити
посао
,
да
разгледати
и
јавити
.
—
Ержа
,
снага
,
—
викнути
гђа-Перса
,
—
ићи
часком
до
поп-Спирини
’
,
па
казати
госпоја-Сиди
:
„
поздравити
ви
,
казати
,
мој
госпоја
,
да
ми
позајмити
часком
,
управо
за
ноћас
,
ваш
мачак
.
“
Кажи
да
се
јавити
од
некуд
из
комшински
амбар
један
велик
пацов
,
па
начинити
чудо
и
покор
по
шпајз
и
изгриз'о
и
чизма
милостив
господин
и
појести
она
,
казати
,
све
до
штруфла
;
остати
само
,
казати
,
штруфла
и
штикла
.
тако
казати
и
замолити
јесам
неки
ти
уфатити
и
дати
њихов
мачак
,
он
јесам
већ
чувен
мајстор
за
пацов
.
ајд
,
ићи
сад
.
стајати
!
ти
хтети
тај
заборавити
к'о
и
запушач
.
дакле
,
шта
јесам
све
казати
?
Шта
хтети
да
казати
?
—
запитати
јесам
гђа-Перса
и
формало
јесам
преслишати
.
А
тај
јесам
и
потребно
бити
,
јер
Ержа
јесам
бити
један
врло
забораван
девојчура
,
за
тај
она
и
пребацивати
гђа
Перса
за
запушач
од
стакло
,
који
увек
заборавити
у
дућан
код
грк
.
ето
тако
јесам
искумстирала
гђа
Перса
и
досетити
се
лепо
.
Можда
хтети
ко
од
читалац
овде
стати
и
сумњив
завртети
глава
и
зачудити
запитати
:
„
Шта
,
зар
поп-Ћира
јесам
имати
мачак
!
?
зар
попин
кућа
и
богатство
,
па
да
бити
без
такав
један
чувар
?
!
“
питање
сасвим
умесно
,
али
писац
хтети
збунити
,
јер
имати
готов
одговор
на
тај
.
имати
јесам
и
поп-Ћирини
мачак
.
али
јесам
поп-Ћира
несретан
бити
са
свој
мачак
.
јер
исти
и
ако
јесам
бити
од
рана
младост
код
он
,
и
ако
јесам
васпитавати
цигло
у
тај
правац
,
да
бити
тако
рећи
,
један
ступ
кућа
—
ипак
се
он
изметнути
у
нешто
са
сав
други
,
са
сав
супротно
.
са
година
се
развити
у
он
пагубне
и
опак
душеван
особина
.
бити
јесам
непоуздан
.
прав
скуп
свити
порок
а
између
свити
два
најпагубнија
,
порок
лењствовање
и
порок
крађа
.
бити
јесам
ужасан
лењштина
и
чмавалица
.
по
он
јесам
се
слободно
моћи
не
само
пацов
него
и
миш
до
мио
воља
шетати
и
трчкарати
,
он
јесам
само
себе
склањати
.
пацов
се
бојати
а
миш
опет
изгледати
да
јесам
багателисати
.
А
сем
тај
бити
јесам
као
лопов
бескрајно
лукав
и
дрзак
.
красти
јесам
где
шта
стигнути
и
по
кућа
и
по
комшилук
.
ако
јесам
веровати
тужба
комшија
,
насртати
јесам
и
на
живина
,
давити
комшиски
пилић
и
вребати
голубић
,
а
конабити
млад
голубчић
као
какав
стар
пензионер
.
с
тај
јесам
сав
комшилук
бити
против
он
и
вребати
он
да
он
убити
,
али
за
чудо
,
да
јесам
крај
сав
тај
претња
и
опасност
још
жив
бити
,
ма
да
се
један
комшиница
зарећи
пред
кандило
,
у
који
јесам
горети
чист
барабанц-зејтин
,
тако
она
не
бити
жив
,
и
не
бити
госпоја
перзекуторовица
ако
од
његов
крзно
не
направити
себе
„
муф
“
на
зима
.
но
што
јесам
красти
по
комшилук
,
тај
бити
он
гђа
Перса
још
и
опростити
,
али
он
јесам
красти
и
по
кућа
.
један
реч
,
јесам
украсти
само
оно
,
што
јесам
о
небо
бити
обесити
.
од
кућеван
лопов
—
говорити
јесам
гђа
Перса
,
—
тешко
сачувати
.
Ушуња
се
само
у
кујна
,
скупити
се
и
упреподобити
и
зажмурити
као
да
јесам
равнодушан
према
сав
,
а
међу
тај
само
вребати
,
и
на
што
бацити
око
—
тај
јесам
већ
сигурно
његов
.
па
чим
зграбити
а
он
бегати
из
сав
снага
;
права
бегати
на
таван
,
на
кров
или
на
какав
други
безбедан
место
где
хтети
моћи
на
тенан
омастити
брк
.
А
насртати
јесам
и
на
крупан
ствар
;
јесам
се
устручавати
ни
од
врео
кобасица
,
дрзнути
јесам
и
на
читав
обарен
шунка
,
хватати
се
у
коштац
и
са
читав
очупан
гусак
,
само
ако
он
се
дати
прилика
!
звати
се
Марка
,
али
он
госпоја
Перса
јесам
друкчије
ни
звати
него
лопов
.
лопов
један
што
ја
јести
век
!
—
рећи
бити
љутит
.
А
и
он
јесам
као
да
јесам
добро
знати
да
он
поред
име
Марка
још
и
тако
звати
.
јер
чим
бити
чути
реч
„
лопов
“
па
ма
тај
и
о
неки
други
,
о
неки
коњокрадица
реч
бити
,
одмах
бити
,
будући
увек
нечист
савест
и
свестан
свој
кривица
и
грех
,
бегати
из
кујна
на
какав
узвишен
и
безбедан
место
,
где
сести
,
обвити
реп
око
нога
,
зажмирити
па
ћутети
.
А
гђа
Перса
он
наћи
па
он
стати
грдити
:
„
’
Оћеш
голубић
,
лопов
један
маторити
!
“
он
само
ћутети
,
зажмирити
очи
,
разглавити
вилица
,
заврнути
језик
па
зев
као
какав
блазиран
аристократа
који
се
тај
свет
баш
ништа
не
тицати
,
а
гђа
Перса
да
се
изести
жив
.
„
гледати
само
обешењак
један
,
како
се
прав
светац
!
па
још
зевати
,
лопов
преисподњи
!
ху
,
вити
он
однети
!
—
па
он
гађати
метла
или
портвиш
,
а
метла
она
пасти
на
глава
,
а
мачак
се
и
не
мицати
с
место
него
се
и
даље
спокојно
и
натенани
умивати
и
глад
и
дотеривати
тоалета
.
но
ја
јесам
се
мало
повише
удалити
од
предмет
и
заборавити
се
описивати
овај
лопов
.
али
тако
јесам
тај
у
свет
!
права
јесам
рећи
да
:
добар
глас
далеко
ићи
,
а
зао
још
даље
;
па
за
тај
се
о
поп-Ћирином
мачак
више
говорити
него
о
поп-Спирином
о
који
последњи
хтети
с
тај
и
ја
врло
кратак
бити
.
он
јесам
бити
нешто
сасвим
други
.
бити
јесам
идеал
прав
добар
мачак
;
јер
кад
се
он
каприцирати
да
ухватити
миш
или
пацов
,
у
стање
јесам
да
заборавити
и
на
јела
и
на
пиће
и
да
он
сахат
вребати
(
а
у
осталом
,
на
тај
јесам
он
и
научити
.
„
не
дати
он
,
боме
;
ено
он
миш
па
нек
она
хватати
!
“
рећи
бити
гђа
Сид
кад
транжирати
месо
;
само
кад
јесам
чистити
риба
,
онда
бити
он
бацати
оно
што
извадити
из
риба
.
)
А
хватати
се
у
коштац
и
са
сам
касапски
пацов
који
јесам
већ
познати
као
врло
дрзак
.
по
он
јесам
дакле
отрчати
Ержа
.
—
поздравити
ви
јесам
милостив
госпоја
и
молити
ви
,
један
ми
пацов
направити
велик
штета
по
шпајз
,
изгриз'о
милостив
господин
сав
чизма
,
па
ја
послати
да
ви
молити
да
ми
позајмити
само
за
ноћас
ваш
„
нотарош
“
...
овај
...
мачак
ваш
.
(
Мачак
јесам
звати
,
онако
међу
себе
,
нотарош
,
за
тај
што
и
сеоски
нотарош
јесам
шиљити
него
јесам
рашчешљавати
брк
,
па
јесам
изгледати
к'о
мачак
,
а
мачак
се
опет
шетати
по
кров
онако
исто
госпоствен
и
мајестетичан
—
корак
два
па
стати
—
као
господин
нотарош
кад
ићи
шор
по
званичан
дужност
.
)
Ержа
јесам
баш
као
што
ваљати
потрефити
.
Дошла
јесам
баш
кад
јесам
се
разговарати
с
гост
,
и
док
јесам
тражити
и
хватати
мачак
,
она
јесам
имати
време
да
лепо
посматрати
гост
и
запамтити
он
све
и
стас
и
лице
и
кос
и
очи
и
одело
и
свој
рођеним
уш
чути
кад
јесам
он
позвати
сутра
—
у
недеља
—
на
ручак
.
Чим
се
вратити
и
донети
мачак
који
одмах
однети
и
затворити
у
„
шпајз
“
,
одмах
јесам
салетети
с
питање
и
мајка
и
керка
,
гђа
Перса
и
гђица
Меланија
,
а
Ержа
само
одговарати
.
казати
јесам
да
јесам
висок
,
леп
к'о
„
фирер
“
,
а
брк
да
имати
мали
и
мали
брадица
;
кос
леп
,
смеђ
,
пасти
на
раме
онако
омладински
,
а
разделити
по
среда
онако
богословски
,
а
кад
говорити
што
а
он
гледати
у
земља
.
—
сутра
хтети
,
—
свршавати
Ержа
рапорт
,
—
бити
код
милостива
на
ручак
.
мајка
и
ћерка
се
само
згледати
на
тај
глас
.
—
Видиш
,
молити
ти
,
а
ништа
ја
не
јављати
лукав
паорски
бештија
,
—
велим
гђа
Перса
љутит
.
—
гледати
ти
,
молити
ти
,
ди
хтети
медвед
добар
крушка
да
изести
!
...
А
,
јесам
ли
,
Ержа
дете
мој
,
а
какав
јесам
у
лице
,
јесам
л
’
сув
или
онако
пун
?
—
сув
,
па
онако
мало
блед
у
лице
,
—
велим
Ержа
,
—
онако
господски
фарба
у
лице
...
онако
к'о
Шаника
апотекарски
калфа
—
—
какав
„
калфа
“
,
паоруша
један
!
—
дрекнути
гђа
Перса
.
—
не
звати
се
он
калфа
него
„
господин
асистент
“
!
ти
пун
глава
калфа
,
зато
и
заборављати
увек
запушач
од
стакло
у
дућан
!
само
ти
јесам
до
анђарања
,
несрећа
маџарски
!
—
грдити
јесам
гђа
Перса
не
знати
на
који
да
искати
сав
јед
.
—
Али
,
мам
!
—
умиривати
јесам
Меланија
.
—
уф
!
—
хукати
гђа
Перса
,
па
не
моћи
да
стајати
на
један
место
,
него
се
успропадати
па
она
све
сметати
по
кућа
.
—
ето
,
шта
ја
казати
!
Чим
јесам
чути
за
онај
њен
сан
,
одмах
јесам
казати
и
помислити
:
да
хтети
тај
бити
неки
њи'ова
хунцутарија
.
удесити
они
тај
све
још
раније
.
па
к'о
бајаги
сневати
да
се
куглати
,
нада
се
гост
и
шта
ти
ту
још
немати
!
тај
док
јесам
видити
,
знати
јесам
и
шта
мислити
!
гледати
јесам
к'о
да
јесам
од
стакло
...
дакле
шта
казати
:
фин
блед
младић
!
зар
јесам
тај
прилика
за
онај
њен
цвекла
?
!
он
блед
,
а
она
с
онај
њен
паорски
румен
образ
—
па
тек
онај
њен
паорски
име
!
Јуца
,
фрајла
Јуца
.
Баш
јесам
она
неки
Јуца
!
Пударуша
један
.
—
Па
каз'о
јесам
још
и
тај
шта
водити
да
јести
,
—
настављати
Ержа
сав
рапорт
.
—
Па
,
морати
да
казати
сирома
’
;
видити
и
сам
да
јесам
запасти
међ
паор
!
—
велим
гђа
Перса
.
—
питати
он
милостиван
,
—
настављати
Ержа
,
—
волити
ли
„
покенес
“
—
—
о
паоруша
један
!
и
она
знати
шта
јесам
„
покенес
“
!
—
А
он
казати
да
волити
гужвара
са
сир
!
—
настављати
Ержа
.
—
Па
морати
,
сирома
’
!
дати
,
мислити
у
себе
,
ма
шта
,
само
да
не
остати
гладан
.
боме
пишкота
он
и
хтети
спремити
!
...
и
како
тај
да
се
само
стрефити
,
да
јесам
баш
сад
његов
чреда
а
не
Ћирин
!
?
па
он
сад
онај
зграбити
лепо
па
права
кућа
с
он
!
ху
,
отровати
бити
’
се
,
а
држати
јесам
к'о
у
восак
!
—
за
бог
,
мам
,
а
што
се
ви
толико
кренковати
!
јесам
тај
ништа
тако
страшно
!
имати
још
,
фала
бог
,
недеља
,
па
ето
моћи
и
код
ми
доћи
.
—
ху
!
моћи
ја
бар
ти
пристајати
на
јед
!
—
обрецнути
се
гђа
Перса
.
—
јесам
се
ти
,
ћерка
,
још
удавати
,
па
за
тај
тако
и
говорити
.
Данашње
јесам
младожења
к'о
чик
;
таман
он
упецати
и
да
казати
:
фала
бог
!
а
он
исклизити
к'о
чиков
.
—
ту
се
гђа
Перса
сетити
свити
негдашњи
мајсторија
који
јесам
се
послужити
(
и
поред
свити
онако
повољан
придика
)
да
уловити
млад
клирик
Ћира
.
какав
он
јесам
само
диван
ћелепуш
сам
свој
рука
направити
,
први
видљив
знак
нежан
наклоност
према
он
.
—
С
тај
се
јесам
шалити
,
—
продуживати
гђа
Перса
.
—
не
знати
ти
,
рано
,
онај
матор
бештија
;
јесам
тај
ништа
у
њи'овој
фамилија
...
ајд
’
већ
видити
шта
хтети
!
—
тесати
се
гђа
Перса
.
глава
Шесто
у
који
јесам
описати
један
недељни
дан
у
село
,
а
моћи
се
цео
прескочити
,
јер
јесам
само
као
епизода
у
овај
приповетка
.
осванути
јесам
свет
недеља
,
тај
једно
ваљада
леп
и
користан
дело
благ
створитељ
.
он
јесам
јесам
заповедити
да
се
тај
дан
ништа
не
радити
и
побожан
свет
поп-Ћириног
и
поп-Спириног
село
ни
један
ни
написан
заповест
Божју
јесам
тако
свесрдно
испуњавати
као
овај
усмен
.
леп
јесам
недеља
свуд
на
овај
Божјем
свет
;
леп
и
у
град
,
али
тек
,
мислити
,
да
јесам
нигде
леп
недеља
него
у
село
.
у
село
се
још
у
Субота
после
подне
опажати
да
се
приближивати
.
Друкчије
јесам
у
кућа
и
пред
кућа
.
у
кућа
се
рибати
и
чистити
.
Дечурлија
јесам
комотан
Субота
;
моћи
се
играти
и
каљати
до
мио
воља
.
„
нека
,
и
тако
јесам
сутра
недеља
,
пресвуће
се
,
“
вео
стар
прљав
деца
.
девојка
спремати
шлингован
сукња
за
рогаљ
,
момак
мазати
чизма
да
омекшати
,
а
баба
тражити
дугмад
и
наливати
зејтин
у
кандило
и
пасти
кандило
и
крстити
се
кад
зазвонити
на
вечерњи
и
распитивати
,
који
хтети
господин-попа
сутра
да
служити
и
наређивати
да
се
татин
чизма
добро
намазати
маст
и
истрљати
јер
се
прошли
недеља
тужити
да
јесам
он
убијати
и
морати
она
још
у
порта
скинути
.
бити
јесам
леп
летњи
дан
,
овај
данашњи
недеља
.
јутрењи
свршен
,
излазити
свет
из
црква
.
оба
попадија
се
враћати
с
јутрење
сваки
свој
кућа
.
разговарати
се
ићи
тако
из
црква
о
свашта
;
о
дан
,
како
јесам
леп
а
како
јесам
и
ноћас
изгледати
да
хтети
бити
киша
.
о
гост
ни
реч
!
Гђа
Перса
се
решити
да
не
споменути
,
а
гђа
Сид
ћутети
или
о
који
шта
говорити
.
„
Видиш
бештија
један
,
“
мислити
у
себе
гђа
Перса
,
„
како
се
каприцирати
па
баш
ни
један
реч
!
ни
да
се
бар
пошалити
,
да
ми
позвати
после
ручак
!
“
сав
она
јесам
мораст
изгледати
,
али
она
јесам
дати
приметити
да
се
љутити
.
Растадоше
се
љубазно
и
отићи
сваки
свој
кућа
.
ах
,
како
јесам
леп
недеља
у
село
!
леп
од
ран
јутро
па
сав
до
понедељник
у
јутро
.
и
у
варош
па
имати
неки
разлика
између
радног
и
недељни
дан
,
али
никада
таки
као
у
село
.
неки
свечан
тишина
још
с
јутро
казивати
да
јесам
празник
.
испред
сваки
кућа
почишћен
и
поливен
а
сав
мирисати
на
мокар
прашина
.
сво
сести
чисто
као
умивен
лице
.
испред
кућа
овде
онде
виђати
се
гомила
деца
чисто
обући
где
стајати
,
не
играти
се
да
се
искаљати
.
на
нога
она
чизмица
,
на
плећа
преко
кошуља
од
танак
српски
платно
,
пруслучић
свилен
са
сребрн
пуцад
а
на
глава
нов
чист
шеширић
,
(
у
деца
велик
газда
свилен
и
чупав
)
из
који
још
јесам
пити
вод
на
Тиса
,
ни
јести
дуд
,
нити
се
она
играти
„
шоркапа
“
.
за
шешир
жућкаст
ковиље
;
расцветати
се
на
сунце
па
покрити
и
умотати
сав
шешир
.
сав
деца
умити
и
очешљати
а
косица
она
намазати
зејтин
.
сав
на
она
чисто
а
често
и
нов
,
па
и
деца
добити
неки
свечан
,
недељни
изглед
,
па
и
сам
она
нешто
необичо
;
некако
јесам
ограничити
,
не
смејати
да
се
хрвати
,
да
се
пентрати
на
дрво
и
јед
дуд
,
не
смејати
да
се
јурити
и
шорати
нога
прашина
,
који
јесам
неупотребљен
са
шака
мирно
лежати
на
сред
пут
,
него
морати
да
стајати
тако
мирно
,
па
да
се
гледати
чији
јесам
пруслук
леп
и
ко
имати
велик
ред
сребрн
дугмад
.
али
чим
се
свршити
литургија
онај
се
одмах
раскомотити
;
још
у
црквен
порта
свући
чизма
па
бос
лет
кућа
са
чизмица
у
рука
.
по
неки
девојка
промакнути
брзо
у
комшилук
,
испод
