невидити
дружина
како
поигравати
.
—
ко
ли
се
тај
у
гост
спремати
?
—
стар
пријатељ
.
—
да
ти
се
јесам
зажелети
Иван
Миражџић
?
—
јесам
,
он
глава
!
—
е
,
лепо
хтети
се
провести
!
хајдук
се
насмејати
.
—
Баш
бити
волети
да
данас
пословати
,
али
да
јесам
бар
какав
посао
!
...
—
Биће
!
—
хвала
мио
бог
!
...
ја
јесам
мислити
да
хтети
се
онај
вече
пушкарати
кад
ти
онај
отац
избавити
;
али
ми
се
не
дати
!
оно
управо
и
јесам
бити
Турчин
него
неки
баба
!
...
ја
она
реко̓
шал
радити
:
„
везивати
се
!
”
а
они
,
ваљда
се
јесам
научити
шалити
,
појас
па
један
други
за
мишица
!
и
свршити
послати
онако
,
без
мука
.
А
онај
двојица
узити
,
опет
,
тај
јесам
на
душа
...
ја
јесам
мислити
да
хтети
ја
шарати
зарђати
!
...
Већ
јесам
бити
код
Бездан
.
Станко
бацити
поглед
на
онај
место
где
јесам
посрнути
кад
јесам
Лазар
на
он
пуцати
.
цео
догађај
изиде
он
пред
очи
;
срце
он
заиграти
од
жудња
за
освета
...
Дева
се
појавити
из
чест
.
—
стати
!
—
повикати
он
.
хајдук
стати
.
—
ви
ту
очекивати
,
а
Станко
нек
поћи
са
ја
.
Станко
наредити
Ногић
да
са
дружина
сачекати
ту
или
он
или
Дева
,
па
се
с
Дева
кренути
.
—
куда
хтети
?
—
Попов
кућа
.
тамо
јесам
сав
;
и
отац
тај
јесам
тамо
.
мало
јесам
страховати
,
јер
јесам
мислити
да
ти
не
моћи
наћи
.
сад
јесам
без
брига
...
и
обићи
,
па
на
врата
из
авлија
ући
у
кућа
.
тамо
заиста
бити
сав
.
и
попасти
Милоје
,
и
Сима
Катић
,
и
кмет
Јов
Јуришић
,
Севић
,
Шокчанић
,
и
многи
други
.
Станко
назвати
бог
и
прићи
она
рука
.
они
се
изљубити
сав
с
он
.
—
Шта
радити
?
—
упитати
он
.
—
Очекујемо
Турчин
...
Баш
добро
што
ти
Дева
наћи
!
—
рећи
поп
.
—
сав
ја
се
чинити
да
хтети
ја
данас
почети
окршај
...
—
Дај
бог
!
—
рећи
Катић
.
—
А
ти
позвати
да
се
договорити
.
да
ли
јесам
боље
сачекати
Турчин
овде
или
она
изићи
у
пресрет
?
—
ја
јесам
свеједно
—
рећи
Станко
.
—
ја
мислити
да
она
изићи
у
пресрет
—
рећи
поп
Милоје
.
—
згодан
јесам
на
друм
заузети
бусија
.
—
имати
ли
оружје
?
—
упитати
Станко
.
—
имати
и
сувише
.
—
онда
,
Дева
,
ићи
и
јавити
Ногић
да
он
чекати
на
Журави
...
па
се
окренути
пошто
Дева
отићи
:
—
некако
Журава
ја
на
срце
пасти
—
наставити
—
још
од
мој
први
мегдан
...
тај
јесам
место
душа
дати
!
...
А
шта
радити
код
кућа
,
баба
?
—
окренути
се
отац
.
—
у
кућа
немати
ники
.
сав
јесам
склонити
код
пријатељ-
Милош
.
Станко
набрати
веђа
.
—
А
што
?
—
упитати
.
—
Кућа
хтети
ми
у
пламен
букнути
.
—
Иваново
,
а
не
наш
!
—
цикнути
Станко
,
а
очи
он
севнути
.
—
Шта
јесам
знати
!
—
слегнути
раме
Алекса
.
—
тек
мислити
,
боље
јесам
склонити
она
!
...
него
,
дед
,
здрав
!
и
пружити
он
чутура
.
Станко
се
прекрсти
,
наздравити
и
напити
се
,
па
пружити
чутура
даље
.
—
јесам
ли
рано
отићи
онај
пас
?
—
упитати
Станко
.
—
Дева
рећи
око
поноћ
.
—
А
онај
маторити
?
...
—
тамо
јесам
,
у
кућа
...
Чина
се
невешт
—
рећи
Алекса
.
—
онда
да
полазити
.
Ићи
хтети
шум
—
рећи
Станко
.
сав
се
дигнути
на
нога
.
поп
Милоје
скинути
шара
што
јесам
висити
на
дрвен
чивилук
,
па
се
прекрсти
.
—
господа
!
тај
ми
бити
пријатељ
!
ти
видити
наш
јад
,
па
бити
благ
отац
и
потпора
наш
нејак
рука
!
...
Четири
стотина
година
Србија
јесам
рађати
робље
и
измећар
.
ако
јесам
што
и
згрешити
наш
стар
,
а
ти
бар
бити
благ
,
па
опростити
овај
колено
што
дигнути
рука
на
крвник
!
...
пустити
јесам
да
потпасти
под
јарам
...
допустити
и
да
скинути
свој
нејак
рука
!
...
сав
у
соба
крстити
се
свет
знамење
...
попин
се
лице
наједанпут
преобразити
.
он
пољубити
шара
,
па
викнути
:
—
Браћо
!
...
срце
ја
мој
казати
да
јесам
бог
с
ми
!
Јуначки
,
браћа
мој
,
јуначки
да
очувати
наш
подмладак
,
те
да
се
не
угасити
име
Србинов
!
Јуначки
,
браћа
,
да
очувати
образ
и
светиња
дом
наш
,
чељад
наш
,
те
да
наш
чист
српски
крв
не
окаљати
крв
поганичка
и
душмански
!
Јуначки
,
деца
божји
,
да
очувати
светиња
олтар
божји
!
Јуначки
,
браћа
мој
,
јуначки
да
изгинути
или
победити
!
...
хајдмо
!
...
срце
јесам
лупати
,
очи
засијати
.
Свештеник
корачати
младићки
,
стас
он
бити
прав
као
свећа
.
кад
из
кућа
изидоше
,
он
рећи
Станка
:
—
напред
,
синути
!
...
водити
ми
!
бог
ја
казати
да
јесам
ти
одредити
да
започети
овај
свет
посао
!
Станко
осећати
нешто
узвишено
у
душа
свој
.
осетити
се
и
снажан
и
дорасти
да
повести
љут
крајина
.
он
прићи
свештеник
,
скинути
капа
па
рећи
:
—
онда
,
попа
,
дати
ја
благослов
!
—
и
божји
и
мој
благослов
,
и
суза
уцвељен
родитељ
и
невољник
неки
пратити
твој
велик
дело
!
...
Станко
он
пољубити
рука
,
метнути
капа
на
глава
,
па
неки
глас
пун
снага
и
поуздање
рећи
:
—
онда
,
за
ја
!
...
и
сав
прожмати
неки
нада
;
сав
осетити
да
јесам
овај
дечко
,
који
она
још
рука
љубити
,
Вог
дати
тај
моћ
да
отпочети
дело
ослободити
;
и
сав
,
потпуно
прожмати
поуздање
,
поћи
за
он
...
на
Журави
чекати
дружина
.
ту
се
бити
искупити
сав
што
се
од
Срећко
харамбаша
одвојити
.
Беше
ту
сељакати
и
из
околни
село
:
Соваљка
,
Богатић
,
Клење
,
Али-агиног
Салаш
и
Банов
Поље
.
у
чета
јесам
бити
преко
педесет
људи
,
који
младић
који
остарији
.
све
дочекати
Станка
и
дружина
на
нога
.
Станко
се
изљубити
са
сав
.
сав
очи
бити
сјајнути
,
сваки
чела
поносито
;
на
сваки
лице
читати
јесам
да
јесам
душа
прекалити
...
Станко
осетити
неки
величанство
у
душа
свој
.
Осећао
јесам
неко
више
надахнути
.
око
он
јесам
зналачки
прегледати
она
сеновит
место
где
јесам
наумити
бусија
постављати
.
и
он
распоређивати
озбиљно
,
сигурно
,
као
да
јесам
дневи
и
ноћ
о
тај
мислити
.
старина
се
дивити
распоред
и
паметан
заповест
.
Поп
Милоје
окренути
се
Алекса
,
па
рећи
:
—
овај
јесам
таки
замак
:
да
она
јесам
хиљада
,
гласник
отићи
хтети
!
...
Алекса
јесам
плакати
од
радост
...
он
јесам
по
хиљаду
пута
благосиљати
син
рад
који
јесам
толико
пропатити
.
—
А
где
јесам
Дева
?
—
упитати
Станко
Ногић
.
—
бог
бити
он
знати
!
—
рећи
Ногић
.
—
ако
не
говорити
с
тица
—
нашалити
се
заврзан
.
—
заклети
бити
се
да
хтети
доћи
без
какав
бити
глас
...
Станко
издати
заповест
шта
који
да
чинити
.
себе
јесам
наменити
опасан
место
;
али
зато
око
он
бити
:
Ногић
,
Суреп
,
заврзан
,
зека
,
Јован
и
Јовица
...
тај
јесам
бити
сигуран
рука
и
очи
.
они
бити
одједном
,
као
гром
...
од
галама
постати
жагор
,
а
од
жагор
тајац
.
сав
се
предати
очекивање
и
свој
мисао
.
Чуло
се
како
лишће
шумор
и
жубор
Жураве
;
чак
се
чути
и
зузук
челица
...
сунце
јесам
прижизати
...
на
друм
се
појавити
човек
.
—
Дева
!
—
повикати
.
—
где
јесам
харамбаша
?
—
упитати
он
.
Станко
изиде
на
друм
.
—
Ида
—
рећи
Дева
.
—
Лазар
она
водити
.
Станка
заиграти
срце
.
он
викнути
:
—
пазити
!
...
А
Дева
рећи
:
—
склонити
се
овамо
.
—
не
бринути
!
—
рећи
он
,
па
он
нестати
у
чест
.
настати
мртвило
...
ветар
јесам
повијати
дуг
трава
.
док
затутњати
земља
...
тај
војска
ићи
.
Мало-помало
распознавати
се
све
више
и
више
коњски
топот
...
он
јесам
долазити
све
ближе
...
на
друм
се
појавити
Турчин
.
Јовица
задрхтати
...
—
Ибро
!
—
рећи
он
Јована
.
—
мир
!
—
рећи
Станко
,
а
срце
он
залупати
видити
Лазар
.
Турчин
јесам
ићи
безбрижно
.
ники
ни
на
крај
памет
да
помислити
;
е
,
имати
бусија
.
Дођоше
средина
бусија
...
као
да
се
земља
проломити
.
један
плотун
пораз
Турчин
као
гром
.
Стадоше
као
укопати
...
Станко
се
прибрати
.
као
да
он
неко
шанути
шта
требати
да
радити
...
и
не
мислити
пре
тај
тренутак
на
оваки
заповест
,
он
викнути
,
а
глас
он
јекнути
по
онај
дубрава
:
—
за
нож
!
...
и
оживити
жбуње
.
Турчин
изгубити
памет
па
се
скаменити
на
место
.
устаник
она
скидати
са
коњ
,
па
она
клати
као
јагањац
...
Јовица
притрчати
Ибри
,
а
Јован
за
он
као
сенка
.
—
стајати
,
зулумћар
!
и
свући
он
с
коњ
.
Турчин
се
не
моћи
макнути
.
они
он
напасти
нож
,
сећи
он
рука
и
нога
.
Станко
се
умешати
међу
Турчин
па
рушити
...
за
тренут
ока
друм
постати
касапница
...
глава
се
валити
по
друм
као
бундева
кад
она
врежити
сасути
...
јаук
јесам
проламати
дубрава
...
хајдук
јесам
газити
по
локва
усирен
крв
...
и
тај
се
свршавати
тако
брзо
да
се
сав
чинити
:
е
,
јесам
ни
добар
тренутак
проћи
.
и
Турчин
доћи
свест
,
али
доцкан
...
Дадоше
се
у
бекство
преко
леш
свој
друг
...
устаник
она
убијати
из
пушак
...
Станко
се
освртати
тамо-амо
.
око
он
јесам
тражити
неко
,
али
он
не
бити
међу
леш
.
видити
Јована
и
Јовица
загрлити
,
набости
на
нож
један
глава
па
се
смејати
.
тај
јесам
бити
глава
Ибрина
.
—
Харамбашо
!
—
рећи
Јовица
.
—
од
данас
славити
данашњи
дан
.
—
и
ја
—
рећи
Јован
.
—
А
Лазар
побећи
?
—
упитати
Станко
.
—
сигурно
.
—
Баш
да
не
утећи
!
—
рећи
он
,
а
усна
он
поигравати
.
—
побратимити
!
Сурепе
!
заврзан
!
...
хајде
са
ја
!
...
—
А
зар
ја
хтети
?
—
упитати
Јован
и
Јовица
.
—
много
ми
јесам
!
—
никад
јесам
много
добар
дружина
!
—
викнути
Јовица
.
—
онда
...
не
бранити
!
...
поп
Милоје
он
прићи
.
—
куда
хтети
без
ми
?
—
С
ко
хтети
ја
?
—
Ева
Ногић
и
Катић
,
неки
повести
ви
.
ја
још
јесам
свршити
сав
посао
...
Пођите
ви
,
у
име
бог
,
па
дизати
људи
по
сав
село
...
—
А
тај
?
...
зар
ти
хтети
с
ми
?
—
ја
јесам
осветник
.
заклетва
ја
јесам
на
душа
па
гора
!
...
А
и
пуст
срце
тражити
освета
!
...
хајдук
се
одвојити
од
устаник
и
прићи
Станка
.
—
ја
с
ти
хтети
!
...
—
повикати
они
.
—
Добра
!
...
Катић
!
...
повести
овај
браћа
...
Нађа
проту
Смиљанић
,
газда
-
Стојан
из
Ноћај
,
па
дизати
народ
.
кад
ви
помоћ
затребати
—
ја
јесам
ту
;
Дева
хтети
ми
наћи
!
...
А
сад
збогом
!
...
и
,
пољубити
отац
и
поп
у
рука
,
замакати
у
луг
с
дружина
.
@card@
.
кукавица
Ноћ
се
спуштати
врло
брзо
,
јер
облак
од
запад
прекрити
лишити
небо
.
Овде-онде
метнути
светлица
и
потутњи
:
спремати
се
олујина
.
Иван
из
кожа
да
изиде
.
сто
пут
јесам
истрчати
на
друм
,
па
тамо
стојати
и
ослушкивати
;
прилегнути
јесам
земља
,
не
бити
ли
чути
коњски
топот
...
али
,
као
и
први
пут
—
јесам
чути
ништа
.
онда
се
враћати
кућа
пун
зловоља
,
тај
јесам
праскати
и
викати
на
укућанин
,
на
жена
,
па
чак
и
на
весео
дечица
...
али
у
кућа
јесам
имати
мир
него
изиде
у
воће
,
па
из
воће
поглед
пун
пакост
погледати
на
кућа
Алексин
:
—
Вал
,
и
ти
јесам
одзвонити
,
угурсуз
маторити
!
—
говорити
јесам
кроз
зуб
.
—
колико
ноћас
попети
се
црвен
петао
на
твој
кров
...
сав
хтети
погорети
као
миш
.
ко
хтети
напоље
,
пушак
хтети
он
вратити
у
пламен
!
...
па
сутра
зором
потражити
и
гнездо
хајдучки
!
...
све
,
ама
сав
хтети
она
сатрти
,
а
онај
пас
свој
хтети
рука
глава
с
раме
скинути
!
...
и
он
осећати
грозан
мржња
...
он
не
знати
како
јесам
тај
мржња
доћи
,
али
она
јесам
ту
,
кипити
у
његов
груди
као
млеко
над
ватра
...
али
ноћ
већ
пасти
,
а
Лазар
немати
.
он
почети
обузимати
неки
страх
.
Шта
ли
јесам
моћи
бити
с
Лазар
?
да
ли
се
одиста
кренути
из
Шабац
?
Можда
Турчин
јесам
поћи
данас
?
...
али
зашто
он
он
јесам
доћи
,
зашто
бар
јесам
по
који
бити
поручити
?
...
А
да
се
јесам
још
и
јутрос
где
са
Станка
сусрести
?
...
срце
он
страховито
залупати
.
он
обујмити
зло
слутња
.
досад
јесам
мислити
на
сав
други
,
али
сад
сав
његов
мисао
бити
Лазар
...
—
Можда
се
сусрести
,
па
погинути
!
—
помислити
.
и
тај
страшан
мисао
раздерати
он
срце
као
крпа
без
.
он
задрхтати
сав
,
од
глава
до
пета
.
—
ух
,
само
да
тај
јесам
!
—
јекнути
.
па
јурнути
из
кућа
напоље
.
олујина
отпочети
...
муња
јесам
шибати
црн
небо
,
као
усијан
личина
,
а
грмљавина
се
разлегати
дубрава
...
страх
неки
обујмити
Ивана
.
и
само
овај
време
улити
он
неки
страшан
слутња
у
душа
.
он
ходати
гологлав
испред
кућа
и
ослушкивати
.
од
сваки
шушањ
бити
пренути
и
ослушкивати
...
али
нигде
ники
.
—
тај
,
ја
јесам
крив
,
ја
,
коњ
маторити
!
Што
ја
шиљ
дете
да
таки
послати
вршити
?
...
ја
јесам
себе
требати
отићи
,
а
он
оставити
код
кућа
!
...
е
,
али
ја
хтети
да
господовати
!
имати
човек
машице
—
што
да
прљити
рука
?
!
...
ето
ти
сад
!
...
сад
бечити
очи
!
...
Киш
отпочети
.
крупан
капа
пасти
и
оросити
он
сед
кос
...
Вис
по
нагон
него
што
јесам
осећати
потреба
да
се
од
киша
склонити
—
он
ући
у
кућа
.
Укућани
стојати
нем
око
огњиште
.
он
не
погледати
ники
него
сести
на
свој
место
.
Тишина
овладати
.
ники
ни
да
дахнути
.
Чуле
се
грмљавина
и
кишан
капа
што
лупати
по
дрвен
кров
.
наједаред
дунути
олујина
страшан
као
да
јесам
смак
свет
...
док
ти
се
отворити
обоје
кућни
врата
;
ветар
повити
пламен
на
огњиште
.
сав
пренути
и
запрепасташе
се
...
на
врата
посукљати
грлић
од
пушак
.
један
тренут
постојати
тако
,
па
се
на
праг
појавити
Станко
.
око
он
јесам
муња
севати
,
а
неки
сатански
осмејак
играти
он
јесам
на
усна
.
—
ту
јесам
,
стар
лијаћу
,
у
свој
јазбина
!
—
рећи
он
,
а
глас
он
одјекнути
као
грмљавина
.
Иван
се
дигнути
на
нога
,
па
се
укочити
.
један
тренутак
сав
бити
окаменити
,
али
одмах
затим
жена
и
деца
ударити
у
врисак
и
запевка
.
и
сав
се
ућутати
...
—
мислити
јесам
—
рећи
он
прилазити
Ивана
—
какав
смрт
да
ти
уморити
...
и
не
бити
смислити
без
твој
савет
!
...
Вечерас
,
у
воће
,
ти
рећи
послати
црвен
петао
кућа
отац
мој
.
е
,
па
ево
—
ја
јесам
он
ти
донети
!
...
рећи
јесам
:
„
неки
сав
погорети
као
миш
!
...
”
па
,
онда
—
окушати
тај
срећа
!
...
Ивана
клецнути
колено
,
и
он
се
стропоштати
на
земља
.
—
моћи
,
ако
бог
знати
!
—
јекнути
...
Станко
се
гласно
насмејати
:
—
Божа
,
али
јесам
луд
,
Ивана
!
...
зар
ја
,
ја
Станко
Алексић
,
да
ти
опростити
!
...
зар
да
ти
опростити
чак
и
онај
Крушкин
подрумче
!
...
окајати
се
ћорав
посао
!
—
Али
...
—
Ћути
!
—
продерати
се
Станко
.
—
него
,
ево
,
ја
хтети
бити
као
ти
.
на
,
гледати
!
па
се
окренути
укућанин
.
—
купити
деца
,
па
напоље
!
склонити
се
где
знати
!
...
брзо
!
...
и
тај
слушати
без
поговор
...
за
тренут
ока
остати
празан
кућа
.
Станко
се
окренути
Ивана
:
—
ето
,
ја
јесам
душеван
од
ти
!
ја
јесам
кривити
ни
они
други
твој
син
,
ни
жена
,
ни
деца
.
ја
јесам
крив
ти
и
твој
Лазар
...
ја
хтети
на
ви
искалити
!
...
кад
чути
Лазарев
име
,
Иван
пренути
.
—
А
где
јесам
Лазар
?
—
како
немати
овца
,
тако
не
чувати
ни
пас
!
тај
хтети
јесам
најбоље
знати
куд
јесам
он
послати
.
Иван
клечати
преда
он
,
па
склопити
рука
:
—
као
бог
тај
молити
,
рећи
ја
,
јесам
ли
он
убити
?
—
јесам
,
али
хтети
он
убити
!
...
Убићу
он
као
што
хтети
и
ти
сад
!
...
Иван
он
обгрлити
колено
.
он
пролити
суза
,
пролити
она
као
дете
.
—
Станко
!
...
дете
мој
!
...
синути
мој
!
...
ја
јесам
се
с
ти
шалити
док
јесам
дете
бити
!
...
ја
јесам
тај
мален
цуцати
на
мој
колено
!
...
ја
јесам
тај
...
ја
ти
и
данас
волити
као
свој
дете
!
...
моћи
!
...
Нашој
грешити
дух
о
неопојан
гроб
и
о
свој
добар
друга
!
...
ево
,
ја
чича
Иван
,
молити
се
ти
као
свемогућ
бог
!
...
опростити
!
...
Станка
се
згадити
...
овај
човек
бити
некада
поносит
...
он
јесам
мислити
да
јесам
тај
јунак
,
господар
,
да
само
умести
заповедати
...
али
сад
,
кад
он
видити
онако
пресавити
где
сузити
лити
,
где
се
вити
као
црв
пред
нога
његов
...
сад
он
све
отићи
...
он
јесам
мислити
светити
се
зликовац
,
па
сад
видити
кукавица
.
окренути
глава
и
пљунути
...
—
срам
тај
бити
!
...
јесам
ни
куршум
заслужити
!
...
па
викнути
:
—
заврзан
!
...
Почни
!
...
па
се
окренути
да
изиде
.
али
Иван
поколенице
за
он
.
љубити
он
нога
и
стопа
где
јесам
нога
стојати
.
—
Станко
!
...
синути
!
...
—
не
звати
ја
тако
!
...
откуд
јесам
тај
син
?
—
планути
Станко
.
—
Али
ја
ти
волити
!
...
ја
ти
од
милошта
тако
звати
!
...
—
какав
милошта
?
...
ја
ти
забрањивати
да
ја
звати
и
сам
мој
име
—
јер
,
бог
и
душа
,
и
на
он
хтети
омрзнути
!
...
густ
дим
покуљати
у
кућа
...
кад
тај
спазити
Иван
,
он
дрекнути
као
да
он
кожа
дерати
...
—
ти
хтети
да
ја
запалити
?
!
—
То
јесам
већ
учинити
!
...
гледати
!
...
Видиш
како
пламен
пробијати
кроз
шиндра
!
...
Иван
поћи
да
он
колено
обгрлити
,
али
он
Станко
поглед
задржати
.
—
ако
се
макнути
,
промолити
ли
само
глава
напоље
,
тридесет
куршум
чекати
да
тај
глава
раздрузгати
...
и
онда
хтети
ти
опет
у
пламен
бацити
!
...
дим
бивати
сав
густ
.
црвен
пламен
пробити
кроз
дрвен
кров
и
отпочети
прасак
и
пуцњава
.
Станко
оступи
неколико
корак
и
стати
на
праг
...
бацити
поглед
на
кров
,
а
тај
олуј
повијати
пламен
,
повијати
он
на
сав
страна
,
да
се
од
пламен
запалити
и
други
зграда
који
бити
близу
кућа
...
Иванов
положај
бити
грозан
.
он
не
имати
куражити
ударити
на
онај
шарен
пушак
.
гледати
јесам
на
отворен
врата
,
гледати
онај
страшан
људи
што
стајати
пред
он
са
запет
пушка
,
нем
и
хладан
као
смрт
...
али
се
не
смети
макнути
...
Кућа
се
напунити
дим
и
стати
он
гушити
...
он
појурити
врата
,
али
он
снажан
рука
зекин
бацити
унутра
као
какав
торбица
...
он
стати
молити
,
преклињати
;
молити
јесам
да
он
пустити
макар
толико
да
Станка
молити
за
опроштај
...
признати
јесам
свој
кривица
,
признавати
јесам
све
,
све
,
иако
он
ники
ни
за
шта
јесам
питати
...
пламен
освојити
сасвим
.
моћи
јесам
бунар
на
кућа
изручити
—
не
бити
јесам
спасти
.
Иван
се
гушити
,
грцати
,
кашљати
;
напослетку
клонути
,
колено
он
клецнути
...
он
осетити
како
он
свест
остављати
.
—
Пуштајте
ја
!
—
дрекнути
и
појурити
.
али
он
зекин
снажан
рука
опет
бацити
натраг
.
—
затворити
врата
и
пазити
!
—
заповедити
Станко
...
Затворише
.
неколик
тренутак
потрајати
док
тек
из
кућа
покуљати
густ
,
црн
дим
...
он
постајати
сав
бео
и
бео
,
док
се
не
претворити
у
пламен
,
који
обуима
и
зид
.
хајдук
се
одмакнути
...
не
проћи
неколико
тренутак
,
а
догорео
кров
срушити
се
у
унутрашњост
кућа
.
Станко
дигнути
глава
нада
се
,
па
рећи
:
—
господа
!
...
ти
јесам
бог
,
ти
праштати
!
...
ја
јесам
човек
—
ја
се
светити
!
...
Још
стајати
један
,
још
јесам
жив
...
Божа
,
помоћи
ја
да
и
с
он
свршити
рачун
!
...
па
се
окренути
хајдук
:
—
Хајт
,
браћа
!
—
и
поћи
пред
она
.
@card@
.
срце
на
мера
Лазар
поћи
за
рука
да
побећи
из
онај
окршај
на
Журави
.
појурити
неколицина
за
он
,
пукнути
и
неколико
пушак
,
али
он
ниједан
зрно
не
окрзнути
.
он
се
поуздати
у
брзина
свој
зеленко
и
јесам
се
преварити
:
коњ
он
јесам
пронети
испод
оштар
сабља
.
докопати
се
луг
,
па
јесам
одмицати
.
повити
се
по
коњ
да
он
који
грана
не
бити
закачити
и
свалити
...
А
коњ
он
јесам
носити
...
пред
очи
он
непрестано
стојати
поносит
лик
Станков
;
у
уш
јесам
он
зујати
још
онај
громовит
реч
:
„
за
нож
!
...
”
јесам
моћи
да
се
освестити
...
и
досад
се
бојати
Станка
,
али
сад
јесам
обамирати
само
када
он
име
његов
на
памет
пасти
.
он
јесам
слутити
неки
црн
несрећа
.
слутити
јесам
да
се
хтети
наносити
глава
...
Осећао
јесам
хладно
,
оштро
гвожђе
под
грло
свој
,
па
јесам
хтети
од
сав
тај
побећи
...
јесам
,
он
јесам
хтети
,
али
коњић
не
моћи
.
племенит
животиња
бити
сав
у
пена
,
бок
она
се
ужасно
надимати
...
узалуд
јесам
крвавити
оштар
бакрачлија
те
бок
—
коњ
не
моћи
макнути
.
—
зар
ја
и
ти
изневерити
,
зеленко
?
...
—
рећи
тужно
Лазар
,
па
он
уставити
и
одјахати
...
коњ
он
погледати
тужно
.
Лазар
се
учинити
да
видити
суза
у
очи
његов
,
па
он
помиловати
по
чела
и
врат
.
—
јесам
ли
ти
жао
твој
хранитељ
?
...
тај
,
ја
јесам
ти
гајити
као
дете
!
...
затурити
он
дизгина
за
ункаш
,
па
прилегнути
земља
да
ослушнути
...
земља
јесам
тутњати
...
тај
тутањ
јесам
одјекивати
у
душа
његов
.
али
се
он
прибрати
.
—
далеко
јесам
!
—
рећи
.
—
Али
ко
моћи
од
хајдук
побећи
?
...
зар
се
она
знати
пут
?
...
куд
ли
хтети
сад
?
...
да
ићи
кућа
?
...
јесам
,
најбоље
да
ићи
кућа
...
и
готово
се
решити
.
али
он
прострујати
кроз
глава
:
—
тако
,
тако
!
тамо
хтети
ти
бар
Станко
лакше
наћи
!
...
он
уздрхтати
од
тај
мисао
.
—
Нећу
кућа
!
...
Лутаћу
шум
...
лако
јесам
и
кући
отпаркнути
кад
се
овај
гала
стишати
...
Ићи
хтети
крити
.
тај
,
ваљда
,
хтети
ни
овако
довека
остати
!
...
кад
се
Турчин
дигнути
,
растерати
она
као
врабац
...
Тешкао
се
тај
мисао
,
и
она
он
мало
умирити
.
он
се
спустити
на
трава
и
размишљати
,
али
он
мисао
бити
растројити
:
летети
јесам
са
ствар
на
ствар
,
као
шарен
лептир
...
Лишће
јесам
шуштати
лагано
над
он
...
он
се
пружити
по
трава
,
па
слушати
како
коњ
грицкати
,
и
тај
он
уљушкати
.
заспати
јесам
...
А
један
човек
ићи
за
стопа
коњски
...
кад
стигнути
и
видити
он
како
спавати
,
он
само
одмахнути
глава
:
—
Тешко
ти
,
мој
Лазар
!
...
ти
у
шум
од
хајдук
бежати
!
...
па
окренути
глава
,
разгледати
око
себе
и
прикрити
се
у
један
шушњар
...
тај
јесам
бити
Дева
.
он
једини
смотрити
јесам
Лазар
кад
јесам
побећи
.
и
он
се
натурити
за
он
.
јурити
јесам
изнајпре
коњски
брзина
,
али
кад
видити
да
не
моћи
трчати
за
зеленко
,
он
се
уставити
.
—
Баш
сам
будала
!
—
рећи
он
.
—
Ева
ја
коњски
стопа
!
Наћи
хтети
он
—
мањ
да
побећи
на
небо
!
...
па
се
упутити
лагано
...
иза
онај
шушњар
гледати
јесам
Лазар
...
млад
,
здрав
,
моћи
бити
бити
дика
и
понос
сав
,
а
овамо
,
ето
,
постати
издајник
.
—
да
он
убити
?
...
—
премишљати
Дева
.
—
Али
,
не
!
...
тај
ја
Станко
никад
не
бити
опростити
!
...
од
ја
хтети
бити
доста
што
хтети
припазити
на
он
да
се
не
изгубити
...
један
он
само
хтети
дати
!
Нећу
он
дати
да
отићи
Турчин
...
јер
ако
поћи
,
Христа
ја
,
ја
хтети
он
убити
!
...
подне
бити
превалити
кад
се
Лазар
пробудити
.
спавати
јесам
чврсто
,
да
се
ни
окренути
јесам
...
Диже
се
и
сести
.
сан
он
јесам
прилично
окрепити
.
он
премишљати
куда
хтети
.
—
овде
јесам
сигуран
!
—
говорити
он
готово
гласно
.
—
одавде
морати
ићи
,
јер
ко
знати
да
и
он
не
лутати
овуда
!
...
ићи
ја
тамо
негде
...
ближе
Сава
...
па
се
дигнути
...
Приђе
зеленко
,
па
он
набити
узда
,
који
јесам
јесам
коњ
са
глава
скинути
,
пошто
он
се
газда
јесам
сетити
,
узити
он
за
дизгина
и
повести
лагано
кроз
шум
.
тек
јесам
мало
одмакнути
,
а
Дева
се
дигнути
из
свој
заседа
.
Почеша
се
иза
уво
.
—
Хајд
,
и
ја
хтети
за
ти
—
рећи
—
колико
да
јесам
сам
.
и
поћи
за
он
лагано
као
мачак
,
вући
се
од
грм
до
грм
...
Прошло
јесам
неколико
дан
од
дан
онај
окршај
...
Станко
јесам
бити
у
Парашница
.
Дружина
он
јесам
с
дан
у
дан
расти
...
сваки
новајлија
причати
како
се
људи
дизати
,
остављати
кућа
и
плуг
,
па
се
кретати
или
Чупић
,
или
Катић
,
или
проти
Смиљанић
,
или
Илија
Срдан
...
Међутим
,
Турчин
јесам
ћутали
.
ники
ни
из
Шабац
ни
из
Босна
,
као
да
јесам
толико
жалити
за
свој
изгинуо
браћа
.
заврзан
се
нашалити
:
—
Оно
што
побити
сигурно
јесам
ништа
ни
вредети
!
...
Шта
велим
ти
,
Сурепе
?
Суреп
само
слегнути
раме
.
—
Или
јесам
морати
бити
сам
бескућник
,
па
и
Турчин
вео
:
неки
ми
се
скинути
с
врата
!
...
хајдук
се
насмејати
.
—
Добра
бити
бити
да
ја
помлатити
сваки
дан
оволико
бескућник
!
—
рећи
Ногић
.
—
ти
бити
хтети
да
сатрти
турски
семе
!
...
где
хтети
тај
учинити
кад
сваки
од
она
имати
бар
по
пет
жена
!
...
неки
он
сваки
родити
по
син
,
па
ето
тај
балинчади
као
гад
!
...
кад
бити
,
да
бити
какав
паш
,
везир
,
или
бар
бегов
!
...
ту
се
човек
мало
и
оашлучи
;
јесам
бадава
рука
магањио
.
А
овамо
ништа
.
преврнути
јесам
неки
дан
она
десет
,
па
:
ха
!
...
—
рећи
заврзан
и
закачити
нокат
за
зуб
...
—
ти
бити
сав
хтети
ашлука
!
—
рећи
Латковић
.
—
ја
шта
ти
тражити
,
Клемпо
?
...
он
сав
радостан
што
јесам
набити
онај
турски
тиква
на
нож
!
...
—
зато
јесам
и
доћи
у
гора
!
...
ја
јесам
сад
тако
право
погинути
као
попити
гутљај
ракија
!
...
бар
јесам
он
се
осветити
.
Станко
прићи
дружина
.
—
неки
се
набавити
који
јагње
...
сутра
јесам
Петров
покладе
—
рећи
он
.
—
Видиш
,
а
ја
и
заборавити
!
—
рећи
заврзан
.
и
дигнути
се
с
Јована
и
Јовица
да
наћи
јагањац
.
Петров
покладе
пасти
баш
у
недеља
@card@
.
мај
,
те
,
@card@
.
година
.
дан
бити
леп
,
топал
;
ветрић
јесам
ћарлијати
.
хајдук
се
забавити
око
пециво
...
наједаред
банути
Дева
.
Станко
јесам
седети
на
један
клада
и
разговарати
с
Ногић
.
Чим
смотрити
Дева
,
он
скочити
.
—
Баш
ја
тражити
?
—
Теба
!
—
рећи
Дева
,
а
осмехнути
се
.
—
јесам
ли
што
добро
?
—
Чућеш
.
и
одвести
он
на
страна
...
кад
се
вратити
Станко
у
дружина
,
око
он
јесам
сјати
.
—
Ногић
!
—
рећи
он
.
—
Ева
ја
.
—
припазити
на
људи
.
ја
ићи
и
одмах
хтети
се
вратити
.
ако
не
бити
стигнути
кад
јагањац
иставити
,
ви
ручати
.
ја
оставити
мало
,
колико
да
се
презалогајити
.
—
А
куда
хтети
,
харамбаша
?
—
посао
.
—
да
поћи
још
који
?
...
—
не
требати
!
...
овај
посао
хтети
ја
јесам
свршити
...
збогом
!
—
збогом
поћи
!
он
журно
узити
шара
,
припасати
фишеклија
,
па
замакати
у
луг
.
срце
он
јесам
лупати
бурно
,
нагло
;
чисто
он
јесам
само
напред
погуркивати
.
он
јесам
осећати
крило
под
нога
:
летети
јесам
,
јесам
ићи
...
—
ама
да
ли
ја
јесам
бог
још
и
овај
досудити
!
...
ја
јесам
полудети
од
радост
!
...
и
журити
јесам
што
више
моћи
.
—
на
његов
ливада
хтети
он
наћи
—
рећи
ја
Дева
.
—
тамо
јесам
!
...
одмарати
коњ
;
хтети
да
он
накосити
мало
трава
,
па
да
ићи
права
к
Шабац
да
опет
довести
Турчин
!
...
ево
ти
се
клети
,
Лазар
!
ако
ти
мој
око
данас
видити
—
хтети
више
видети
ћелав
теме
!
...
Нећу
ја
ти
више
остављати
!
...
и
што
се
ближе
примицати
место
који
он
јесам
Дева
означити
,
тај
он
јесам
више
обузимати
неки
дрхтавица
!
...
најзад
стигнути
...
смотра
Лазар
где
лице
у
свет
недеља
одбијати
откос
...
Шара
обесити
о
један
крушка
,
а
пиштољ
и
нож
спустити
у
хлад
.
Дршћући
,
провући
се
Станко
кроз
чест
и
стигнути
до
крушка
.
како
стигнути
,
он
рука
скинути
шара
,
али
он
јесам
рука
дрхтати
...
Почек
неколико
тренутак
,
се
се
прибрати
и
смирити
...
заклонити
за
дебло
,
он
премишљати
.
хтети
бити
да
Лазар
осетити
сав
страхота
смрт
и
сав
тежина
његов
освета
...
Пружи
опет
пушак
—
рука
он
бити
миран
.
он
изиде
на
ливада
и
посматрати
Лазар
како
одбијати
откос
...
и
викнути
:
—
Лазар
Миражџићу
!
глас
он
се
разлегати
,
а
дубрава
он
вратити
његов
реч
.
Лазар
се
окренути
и
укочити
.
Станко
он
прићи
сасвим
.
стати
и
погледати
он
у
очи
.
—
Па
...
шта
хтети
сад
?
—
рећи
.
Лазар
онемити
.
Станков
он
поглед
окаменити
.
Станка
доћи
воља
да
се
поиграти
са
он
као
мачак
с
миш
.
—
Па
,
јаран
,
што
ја
не
одговарати
?
...
Што
ти
јесам
?
...
Што
јесам
се
скаменити
?
...
Што
се
ти
ја
бојити
?
ја
јесам
заједно
одрасти
...
из
један
јесам
топрак
сркати
;
пазити
се
као
браћа
...
па
бар
ја
казати
шта
ти
бити
ти
се
онако
испирази
на
ја
?
...
де
,
река
!
Лазар
се
лако
освестити
.
он
јесам
слушати
овај
тих
реч
...
надати
се
грмљавина
,
а
оно
сасвим
мирно
.
Поума
да
хтети
преварити
Станка
,
да
хтети
он
моћи
слагати
...
погледати
он
у
очи
некако
свесрдан
да
он
се
чак
и
сузити
свртеше
.
—
А
...
завадити
ми
!
...
—
рећи
Лазар
.
—
Завадише
!
—
јесам
!
...
онај
Маринка
,
душа
он
рај
не
видети
!
...
он
јесам
сав
крив
.
он
и
онај
Туркешања
!
...
Крушка
!
...
—
е
?
...
А
како
?
...
—
како
?
...
не
питати
!
...
ја
јесам
волети
Јелица
.
па
кад
јесам
видети
да
она
ти
волити
—
хтети
полудети
!
...
А
онај
Маринка
—
као
да
он
ђаво
бацити
преда
ја
,
почети
ја
говорити
којешта
...
па
лепо
изгубити
памет
!
...
кајати
јесам
се
,
али
доцкан
...
хтети
јесам
тај
потражити
,
али
јесам
смести
!
...
после
...
ђаво
однети
све
...
Станко
одмахнути
глава
и
рећи
:
—
ех
,
брата
!
...
па
онда
?
...
—
онда
...
онда
се
почети
пакостити
с
оба
страна
.
Чича
Алекса
и
баба
с
један
,
а
и
ја
понети
ђаво
...
—
А
,
онако
,
јесам
крив
?
—
Очију
ја
,
јесам
!
—
Па
што
ја
,
барем
,
по
који
не
поручити
да
знати
?
...
—
јесам
знати
по
ко
хтети
!
—
Оно
...
тако
јесам
!
...
и
бити
јесам
незгода
,
кад
ти
оно
задржати
,
не
рећи
ја
тај
?
—
бојати
јесам
се
!
—
е
,
баш
не
ваљати
!
...
из
онаки
љубав
до
шта
доћи
!
...
веселити
чича
Иван
!
Чуо
јесам
,
ваљда
,
како
јесам
проћи
?
Лазар
полити
суза
.
Станко
се
насмејати
неки
диваљ
смех
.
Лазар
,
који
се
тек
почети
кравити
,
тај
смех
пренеразити
.
он
погледати
Станка
.
—
тако
хтети
проћи
сваки
издајник
!
—
загрмети
Станко
,
а
очи
он
сенути
.
—
тако
морати
проћи
сваки
онај
који
водити
некрст
на
крст
!
и
ти
јесам
самртан
налити
,
Лазар
Миражџићу
!
...
Лазар
се
подсећи
нога
.
—
моћи
,
тако
ти
...
—
умукнути
!
зар
јесам
мислити
да
јесам
се
смилостивити
?
...
зар
јесам
мислити
да
се
ја
дати
преварити
?
...
ја
ти
овај
тренутак
не
бити
поклонити
за
хиљада
година
живот
!
...
овај
што
јесам
се
сад
вити
преда
ја
,
овај
јесам
плата
за
мој
непробдивене
ноћ
,
а
сад
—
сад
хтети
ти
платити
за
твој
недело
!
...
па
скинути
његов
рођену
пушак
,
који
јесам
обесити
бити
на
лево
рам
,
а
свој
шара
спустити
подаље
у
страна
.
—
Оступи
!
...
—
рећи
он
и
устукнути
он
поглед
неколико
корачај
.
—
стајати
!
права
стајати
!
Лазар
се
укочити
као
колац
.
—
сад
,
кад
тамо
отићи
,
поздрав
твој
баба
,
Маринка
,
па
и
леп
ага
Крушка
!
...
Кажи
она
да
јесам
тај
за
она
послати
!
Ороз
кврцнути
...
Лазар
пробити
зној
...
—
заклети
јесам
се
пред
твој
отац
и
поштен
старац
да
хтети
се
твој
глава
трипут
котурнути
!
...
и
тај
хтети
учинити
овај
час
!
...
стајати
!
...
Пружи
пушак
и
повући
за
обарач
...
Лазар
се
извртети
.
он
он
прићи
.
зрно
јесам
ударити
под
леви
сиса
.
он
он
стати
нога
на
прса
и
млаз
крв
шикнути
...
Потеже
нож
и
одрубити
он
глава
,
па
јесам
бацити
и
она
одскочити
неколико
пута
...
он
учинити
тај
исто
још
двапут
,
па
онда
Лазарев
оружје
оставити
код
обезглављење
трупина
...
докопати
свој
шара
са
земља
,
па
викнути
:
—
Божа
!
...
хвала
ти
!
...
А
сад
—
Турчин
,
тешко
ви
!
...
и
запевати
:
отићи
Станко
луг
певати
;
остати
Лазар
нога
копати
;
он
остати
у
поље
широк
,
да
он
кљувати
орли
и
гавран
...
@card@
.
бојити
на
вратити
се
таман
кад
требати
.
тек
јесам
иставити
јагањац
.
Дружина
он
дочекати
и
поздрав
.
заврзан
он
погледати
у
очи
,
па
рећи
:
—
ти
јесам
весео
,
харамбаша
?
—
бог
ја
развеселити
!
...
данас
јесам
скинути
терет
с
дух
.
—
Баш
јесам
убити
Лазар
!
—
убити
јесам
он
!
...
хвала
неки
јесам
господа
на
његов
дар
!
...
јесам
запевати
од
онај
дан
кад
ви
у
дружина
доћи
до
данас
,
а
данас
јесам
певати
свесрдан
!
...
—
Причај
ми
како
јесам
он
убити
!
—
повикати
са
свити
страна
.
—
Хоћу
!
...
тај
хтети
ја
бити
мио
причати
што
јесам
до
данас
испричати
!
...
и
,
посадити
се
у
један
хлад
,
испричати
она
цео
догађај
...
хајдук
јесам
слушати
с
велик
пажња
...
Овда-онда
прекидати
јесам
прича
узвик
.
—
Охо-хо
!
А
кад
свршити
прича
,
заврзан
рећи
;
—
алал
тај
вера
!
...
видити
ти
се
и
по
рука
,
крвавити
јесам
.
—
дати
вод
да
опрати
рука
,
па
да
ручати
!
—
рећи
Станко
.
заврзан
узити
тиква
и
полити
он
...
Ручак
јесам
сав
слатко
пасти
.
Станко
јесам
бити
весео
као
никад
дотле
.
његов
веселост
развеселити
јесам
све
.
заврзан
јесам
градити
такав
шал
да
се
морати
бежати
...
Ноћ
се
спустити
ведар
,
тих
.
Станко
се
попружио
по
зелен
трава
,
гледати
небо
,
а
осећати
ластак
на
душа
...
и
сан
он
пасти
на
очи
као
дете
.
спавати
јесам
тихо
,
мирно
и
безбрижно
као
да
јесам
богомоља
сазидати
.
Сутрашњи
дан
осванути
јесам
ведар
и
леп
.
хајдук
јесам
седети
и
чистити
оружје
.
Станко
јесам
нешто
разговарати
са
Сурепом
...
Дан
већ
освојити
...
наједаред
припуцати
пушак
,
не
близу
,
но
у
даљина
.
сав
пренути
.
—
Шта
ли
јесам
оно
?
—
упитати
Станко
.
А
кад
видити
да
се
сав
питати
поглед
,
он
рећи
заврзан
:
—
препети
се
на
овај
топола
,
тај
видити
.
заврзан
се
успузати
као
мачак
уз
дебло
.
потрајати
неколико
тренутак
у
велик
тишина
.
—
бити
се
!
—
рећи
он
.
—
где
?
—
упитати
Станко
.
—
Ока
Али-агиног
Салаш
.
—
ако
?
—
Наши
и
Турчин
.
—
охо
!
...
дакле
,
накупити
се
устаник
.
—
богами
се
добро
бити
.
—
Сиђи
.
у
тај
пар
бахнути
Дева
.
—
Шта
јесам
?
—
упитати
он
Станко
.
—
Пожури
...
бити
се
...
Турчин
ударити
од
Бадовинци
,
прећи
на
пруд
,
па
зајмити
стока
из
Глоговац
и
Совљак
,
тај
погнати
у
Босна
.
ја
ти
тај
јавити
Чупић
,
који
јесам
бити
код
Ерић
у
Метковић
,
а
он
одмах
потрчати
и
...
ено
сад
...
ја
доћи
да
и
ти
јавити
!
...
Пожури
!
...
Станко
узити
пушак
и
викнути
:
—
полазити
!
и
док
длан
о
длан
,
сав
бити
спремно
,
те
поћи
.
Станко
јесам
премишљати
где
бити
бити
најбоље
да
заузети
место
.
он
јесам
желети
да
се
његов
напад
причати
.
искалити
јесам
срце
,
осветити
се
,
сад
јесам
хтети
мало
славити
...
и
окренути
подина
.
—
јесам
ли
,
Дева
?
—
упитати
он
.
—
А
имати
ли
колико
Турчин
?
—
богами
,
доста
.
имати
и
сав
шарампов
;
ископати
ноћас
...
—
А
имати
она
више
од
наш
?
—
имати
...
—
стати
!
—
рећи
он
дружина
.
па
се
препети
на
један
храст
,
са
ко
јесам
видети
борба
...
разгледати
јесам
прилично
,
па
се
тек
насмешити
и
сићи
с
дрво
.
—
Хајд̓
сад
!
—
рећи
и
поћи
журно
.
Чуле
се
стопа
и
звекет
фишеклија
...
Већ
се
кроз
дебло
дрвеће
моћи
видети
онај
крчевина
што
се
звати
Салашко
поље
...
дим
јесам
омотати
пољана
,
али
јесам
хајдучки
очи
и
кроз
његов
густина
моћи
видети
онај
сенка
што
пролетати
тамо-амо
...
—
Хоћемо
ли
,
харамбаша
?
—
упитати
заврзан
.
—
не
...
само
за
ја
!
...
и
довести
она
на
крај
чест
,
што
се
као
језик
у
поље
пружати
.
ту
на
брз
рука
поставити
бусија
,
па
стати
гледати
борба
...
око
се
навикнути
да
гледати
у
тама
.
и
он
гледати
борба
страшан
,
очајан
.
Турчин
јесам
уступати
,
али
стопа
по
стопа
.
одступати
јесам
шанац
што
он
дигнути
тај
ноћ
.
Станко
се
премишљати
:
да
ли
да
ударити
или
да
још
почекати
?
...
он
јесам
сумњати
у
победа
,
али
јесам
желети
победа
савршен
,
победа
из
који
ни
гласник
хтети
отићи
да
Турчин
пораз
опричати
.
наједаред
се
нешто
проломити
...
избити
бео
бугија
,
па
се
онда
зачути
прасак
.
и
тај
се
десити
у
шанац
.
—
Шта
ли
јесам
оно
?
—
упитати
хајдук
.
—
Запалише
наш
турски
џебана
!
—
рећи
Ногић
.
—
јесте
,
јесте
!
...
гледати
!
—
повикати
хајдук
.
направити
се
читав
гужва
.
онај
лагано
оступање
претворити
се
у
бекство
.
место
оступања
југ
,
Бадовинци
,
Турчин
ударити
права
запад
,
Дрина
,
само
да
се
што
пре
Босна
дочепати
.
овај
гужва
и
овај
бекство
бити
као
наручити
за
Станка
.
он
се
грохот
насмејати
,
па
рећи
на
сав
глас
:
—
бог
јесам
стар
пријатељ
!
...
он
тај
све
најбоље
удесити
!
...
па
се
окренути
дружина
и
рећи
заповедати
:
—
мир
!
...
ники
не
смести
опалити
пре
мој
шара
!
неки
сваки
добро
гледати
!
...
па
кад
оборити
један
ватра
,
онда
за
нож
.
грехота
јесам
трошити
барут
без
потреба
.
сад
сваки
на
свој
место
и
—
тајац
!
...
Турчин
јесам
бежати
безобзирце
,
а
Срба
се
натурати
за
она
...
хајдук
јесам
већ
моћи
видети
она
застрашити
лице
.
Станко
она
припустити
још
ближе
.
узити
један
на
око
и
опасти
...
ватра
осути
...
Турчин
стати
као
укопати
.
хајдук
искочити
с
голим
нож
,
као
курјак
!
...
настати
јаук
и
писка
...
Станко
се
пробити
кроз
турски
ред
,
обарати
око
себе
као
што
добар
косац
обарати
зелен
трава
...
и
сам
Срба
застати
изненадити
...
Међутим
,
хајдук
јесам
чинити
свој
...
Лешеви
турски
падати
око
она
као
гниле
крушка
.
Станко
јесам
пролетати
на
сав
страна
.
засукати
рукав
,
а
јатаган
он
севати
...
—
не
дати
!
...
викнути
неко
.
један
Турчин
на
добар
хат
пројурити
газити
леш
браћа
свој
.
за
он
се
натурити
глава
Стојан
Чупић
,
али
Турчин
се
докопати
шибљак
и
замакати
у
густиш
.
и
овај
што
бити
прснути
куд
који
.
хајдук
се
надати
за
она
да
она
до
један
потући
...
на
бојни
поље
остати
само
Срба
.
Битка
бити
свршен
...
Чупић
дојахати
на
свој
вранац
.
—
Чија
овај
бити
чета
?
—
упитати
Чупић
.
—
Мојо
!
—
одговорити
Станко
поносито
.
Чупић
одјахати
коњ
.
—
ходити
,
соко
,
да
се
пољубити
!
...
алал
да
ти
јесам
онај
српски
млеко
што
ти
задојити
!
еј
вала
тај
на
оваки
јунаштво
!
и
да
јесам
ја
јуче
кућа
запалити
,
отац
убити
—
данас
бити
ти
све
опростити
!
и
пољубити
се
.
Срба
сколити
са
свити
страна
.
Станко
смотра
отац
,
попасти
Милоје
,
Катић
.
он
имати
притрчати
рука
...
Алекса
јесам
лити
суза
поток
...
љубити
јесам
се
као
на
свадба
,
а
не
на
разбојиште
...
кад
се
мало
прибрати
,
Станко
се
окренути
свој
дружина
:
—
имати
ли
још
ко
од
ви
зајам
невраћен
?
имати
ли
још
ко
да
се
светити
?
сав
јесам
ћутали
...
—
онда
,
браћа
,
имати
један
страшан
крвник
!
...
он
хтети
се
од
данас
светити
!
до
данас
светити
себе
,
а
од
данас
да
светити
слаб
и
нејак
!
...
пристајати
ли
?
—
пристајати
!
—
грмнути
хајдук
.
—
кад
пристајати
,
а
ви
чути
!
...
од
данас
нем
харамбаша
ни
хајдук
,
од
данас
јесам
побунити
робље
што
јарам
скидати
!
неки
прскати
ћелав
тема
!
...
требати
он
семе
затрети
онако
исто
као
што
он
наш
хтети
!
...
—
требати
,
требати
!
...
—
онда
,
браћа
,
прићи
ближе
браћа
наш
!
...
Измешајмо
се
с
она
!
и
хајдук
се
измештати
с
устаник
.
—
Стојан
!
—
окренути
се
Станко
Чупић
—
примати
ли
ми
?
...
Стојан
он
само
загрлити
...
и
на
крвав
разбојиште
настати
весеље
што
јесам
небо
проламати
...
одјекивати
јесам
од
весео
песма
онај
луг
и
дубрава
што
јесам
век
јаук
проносити
...
и
сам
Дрина
валовит
зажуборити
весео
...
њен
талас
жуборити
прича
:
да
се
дигнути
робље
на
тиранин
,
али
да
се
дигнути
онако
као
што
трава
у
пролеће
из
земља
ницати
.
и
као
што
зелен
травка
ники
не
задржати
—
тако
ни
рај
ники
умирити
не
моћи
.
јер
се
дигнути
или
да
изгинути
или
да
дахнути
свет
зрака
слобода
!
...
ІІІ
део
:
бесмртник
@card@
.
устанак
Дошла
јесам
кос
до
брус
.
кипети
,
кипети
,
па
прекипети
.
први
пушак
одјекнути
јесам
по
сав
крај
мачвански
,
и
сваки
који
јесам
ма
и
најмање
осећати
срце
у
груди
,
дигнути
се
на
оружје
.
али
знати
ли
шта
јесам
тај
кад
ратар
оставити
сав
плуг
,
па
се
латити
оружје
?
...
тај
значити
:
борба
на
живот
и
на
смрт
,
борба
очајан
,
вечит
...
ратар
се
више
не
враћати
плуг
,
његов
рука
више
не
држати
руцељ
плужни
,
он
чак
и
не
сањати
више
о
свој
пређашњи
живот
.
и
славан
песник
устанак
наш
,
Вишњић
,
рећи
јесам
тај
прилика
,
после
бој
,
један
истина
,
који
хтети
остати
вечит
.
тица
гавран
довикивати
Кулинов
када
:
не
ићи
ти
Кулин
-
капетан
,
нити
ићи
нити
он
се
надавати
,
Нит̓
се
надавати
нити
он
погледати
;
храна
син
па
слати
на
војска
—
Србија
се
умирит
не
моћи
!
...
Вис
човек
јесам
моћи
познат
овај
миран
људи
.
поглед
она
постати
муња
,
а
реч
гром
.
ко
проучавати
онај
доба
,
ко
доћи
до
уш
разговор
тадањи
борац
,
тај
хтети
стећи
један
уверење
:
да
се
у
тај
доба
говорити
неки
особит
језик
,
да
се
владати
ванредан
прибраност
.
сваки
реченица
из
уста
њихов
бити
јесам
пун
дух
.
неки
ја
опростити
историја
и
сав
славан
Немањић
,
али
овај
доба
,
доба
од
@card@
.
па
до
@card@
,
ја
звати
доба
херојски
...
Гледајући
на
он
,
моћи
с
понос
свет
у
очи
погледати
.
оно
ми
јесам
дати
јунак
какав
моћи
имати
само
митологија
...
не
моћи
ми
зачудити
Термопил
,
јер
јесам
она
имати
у
скори
прошлост
.
сваки
,
па
и
славан
пример
историјски
,
ја
моћи
с
понос
погледати
,
јер
јесам
она
по
неколико
имати
у
наш
историја
...
неки
ја
се
опростити
што
хтети
,
рад
добар
обавештење
,
рећи
који
у
заштита
Мачван
,
да
бити
,
с
један
страна
,
побити
оно
што
неки
наш
историк
,
у
сила
бог
,
хтети
натурити
тај
славан
борцима-мученицима
,
а
с
други
,
да
бити
она
моћи
одати
достојан
пошта
.
као
што
јесам
још
у
почетак
рећи
,
Мачва
јесам
равница
који
се
протегнути
од
Видојевица
до
Сава
,
дакле
дуж
река
Дрина
,
који
јесам
граница
између
Босна
и
Србија
.
Дрина
јесам
бесан
,
хучан
и
валовит
,
али
јесам
велик
.
омањи
чета
турски
,
па
и
појединац
,
дуж
цео
обала
имати
јесам
свој
брод
и
навоз
:
где
јесам
хтети
,
моћи
јесам
прелазити
из
Босна
у
Србија
.
на
тај
начин
Мачва
јесам
постати
поприште
ћеф
.
ко
јесам
хтети
,
тај
се
моћи
натресати
.
па
да
јесам
бар
остати
на
натресању
,
па
да
се
и
опростити
;
али
ту
јесам
бити
тако
крвавити
догађај
да
она
чак
ја
,
близ
потомак
тај
мученик
,
већ
сматрати
као
бајка
...
и
тако
се
тај
патити
и
мучити
.
један
дан
јесам
освитати
као
и
други
.
ники
јесам
бити
сигуран
ни
са
живот
,
а
џаба
ти
са
оно
мало
мука
што
јесам
стећи
.
Живело
се
у
страх
,
обамирати
се
од
сваки
гласак
...
кад
јесам
појединац
дотужати
,
он
се
дигнути
у
гора
.
Пушка
јесам
пукнути
,
али
јесам
њен
одјек
више
плашити
него
храбрити
...
јесам
тај
човек
стати
за
његов
глава
;
срце
се
цепати
као
дроњак
,
а
суза
каменити
кад
погледати
нејач
где
стајати
на
гујин
рупа
...
Пушка
јесам
пукнути
у
Шумадија
,
управо
први
јесам
пукнути
у
ваљевски
нахија
...
она
јесам
одјекнути
и
почети
прибирати
око
себе
човек
по
човек
.
и
дигнути
се
све
—
само
Мачва
ћутети
...
да
ли
смети
ја
тај
ћутање
у
такав
прилика
назвати
кукавичлук
?
питати
:
смети
ли
ја
тај
?
...
не
.
јер
ако
јесам
тај
кукавичлук
,
како
онда
требати
крстити
наш
држање
данас
:
кад
ми
јесам
на
влада
крстити
Србин
,
кад
јесам
ту
штампати
,
који
сваки
ситница
пропратити
,
кад
јесам
ту
и
слобода
реч
и
суд
и
сав
?
како
онда
наш
држање
требати
назвати
кад
се
погледати
у
доба
реакција
?
...
не
осуђивати
,
дакле
,
кад
немати
срце
ни
онолико
колико
јесам
они
у
пета
имати
.
скинути
капа
пред
тај
понос
наш
историја
и
поклонити
се
...
Почеше
наједаред
ницати
чета
као
из
земља
.
Стојан
Чупић
ставити
се
на
чела
сав
.
он
постати
војвода
и
стати
постављати
старешина
,
који
хтети
он
чувати
дрински
граница
.
на
Мишар
те
исти
,
@card@
.
година
,
наћи
се
Мачванин
са
устаник
.
тај
јесам
се
борити
као
лав
.
јаук
и
запевка
кад
Кулинов
,
тај
јесам
јаук
Босна
,
који
јесам
у
тај
борба
погубити
најбоље
и
вредан
син
свој
...
после
бој
вратити
се
кућа
и
стати
чета
четовати
.
Катић
јесам
постати
бимбаша
,
који
јесам
предати
људи
што
чувати
граница
.
зека
стати
купити
под
свој
застава
све
што
не
имати
„
ники
свој
до
бог
мио
”
,
што
он
јесам
„
погинути
као
попити
чаша
ракија
”
.
он
се
смести
у
Парашница
,
где
се
подигнути
колиба
у
који
пландовати
„
голи
синов
”
,
што
бити
страшан
Турчин
од
уређен
војска
ћесарев
.
прота
Смиљанић
јесам
четовати
на
свој
рука
.
тај
бити
јуначина
какав
само
век
рађати
.
он
јесам
веровати
да
он
Турчин
Бошњак
,
или
како
она
јесам
он
звати
:
балија
Бошњак
не
моћи
ништа
учинити
.
—
ако
ја
погинути
од
рука
балија
Бошњак
,
не
копати
ја
!
...
бацити
ја
у
...
тај
јесам
његов
реч
соколити
све
.
све
што
јесам
с
он
бити
веровати
јесам
да
јесам
тако
...
Или
Срдан
јесам
чувати
стража
од
Турчин
што
на
Лешница
прелазити
Дрина
...
па
да
не
помињати
попов
и
многи
други
.
ја
бројити
људи
чији
јунаштво
моћи
доћи
у
митологија
.
А
сваки
појединац
заслужити
јесам
да
он
историја
славити
!
...
тај
јесам
чета
крстарити
Мачва
.
онај
се
бринути
о
нејач
.
остати
се
враћати
дом
да
гледати
или
бар
да
наређивати
домаћи
посао
.
скоро
сваки
дан
бити
јесам
овде-онде
окршај
.
овај
што
се
одметнути
јесам
моћи
мировати
.
ако
Турчин
немати
да
сам
наићи
,
онда
она
они
потражити
.
Катић
јесам
бар
двапут
у
недеља
са
свој
пандур
прелазити
Дрина
да
Турчин
у
њихов
гнездо
потражити
.
заметан
чарка
,
изазвати
она
,
намамити
преко
Дрина
,
па
бити
.
ту
он
јесам
вазда
бити
зека
са
свој
„
голаћ
”
у
помоћ
...
нем
стопа
земља
мачвански
крв
незаливене
и
кост
непотрушене
...
Шта
ли
се
чинити
са
онај
који
бити
слаб
и
нејак
?
...
где
јесам
год
турски
најезда
јачати
,
управо
,
куд
јесам
повећати
турски
најезда
пролазити
,
ту
јесам
кућа
и
колеба
бити
празнити
.
народ
јесам
војвода
и
буљубаша
исељавати
у
северозападни
крај
Мачва
,
близу
река
Сава
,
како
бити
она
,
у
случај
какав
невоља
,
ја
погибија
,
моћи
на
чамац
преко
Сава
превести
,
те
она
склонити
код
браћа
Срба
у
Срем
...
тај
скуп
старац
,
немоћан
старац
,
жена
и
нејак
деца
звати
јесам
се
збег
.
Читава
село
бити
у
тај
збег
.
устаник
јесам
се
бринути
за
храна
,
а
остати
како
јесам
драг
бог
воља
.
место
склонит
јесам
ни
ићи
у
збег
.
ту
се
водити
домаћи
живот
,
не
онако
као
пре
устанак
,
али
бар
јесам
чељад
бити
под
свој
кров
заклонити
,
ако
ни
од
шта
,
онај
од
зао
време
.
Међутим
,
борба
се
бити
из
дан
у
дан
.
јесам
бити
велик
сукоб
,
али
јесам
вазда
бити
по
који
буљук
Турчин
,
који
јесам
овај
пресретати
и
тући
.
свој
јесам
мртав
,
Срба
,
сарањивати
,
а
Турчин
јесам
остављати
да
она
јести
птица
грабљивица
.
плуг
почети
рђати
,
али
се
тај
више
светлети
дуг
шара
,
који
јесам
овај
вековни
роб
бити
и
отац
и
мајка
...
никнути
јесам
,
расти
,
напупити
,
процватило
,
заметнути
се
,
па
—
сазрети
...
сад
он
јесам
гида
као
девојка
удати
се
.
и
кад
јесам
тај
време
доћи
,
онда
јесам
и
онај
бедник
постати
јунак
.
страх
јесам
ишчилети
из
срце
—
доћи
јесам
доба
освета
.
сад
требати
светити
проливен
крв
од
Косово
.
„
Ник
рај
ка̓
из
земља
трава
.
”
@card@
.
КУЋНИ
праг
спутити
се
ноћ
.
поље
јесам
мирисати
барут
...
устаник
се
повући
у
чест
под
дрво
да
она
не
бити
на
сан
„
бити
ведрина
.
”
Станко
се
наћи
поред
отац
.
ја
не
знати
,
али
имати
тренутак
кад
и
радост
окаменити
човек
.
занемити
као
и
у
велик
несрећа
.
тако
јесам
некако
бити
и
код
Алекса
.
од
неколик
дан
он
више
не
бити
госа
свој
памет
...
сваки
тренутак
отварати
он
јесам
по
један
извор
срећа
...
он
јесам
знати
шта
се
с
он
радити
...
његов
Станко
!
ама
јесам
ли
могућно
да
јесам
тај
његов
Станко
?
...
зар
он
отац
тај
млад
див
на
који
сав
очи
управљати
?
...
зар
он
отац
тај
гром
чији
око
сеча
као
оштар
сабља
,
а
опет
погледати
онако
господски
,
поносито
?
!
...
и
кад
он
Станко
прићи
рука
,
он
се
збунити
;
чисто
бити
јесам
тргнути
од
неки
страх
и
,
тако
да
рећи
,
стид
што
он
такав
јунак
рука
прилазити
!
...
тако
и
сад
.
Станко
јесам
седети
уза
он
,
а
он
осећати
како
он
срце
стрепити
...
син
он
разговарати
с
поп
,
а
он
не
моћи
да
се
наслушати
онај
паметан
реч
што
лет
као
несташан
лептир
са
усна
његов
...
не
моћи
ни
попасти
да
се
нагледати
,
јер
он
јесам
слушати
тако
пажљиво
разговор
Станков
као
да
тај
говорити
какав
старац
од
сто
година
!
...
—
мука
јесам
се
намучити
,
мој
попа
,
мука
!
...
и
ако
,
са
грех
мој
,
душа
мој
бити
у
пакао
мучити
,
ја
мислити
да
велик
мука
бити
не
моћи
!
...
Дан-ноћ
у
страх
...
кад
само
помислити
на
мој
код
кућа
,
који
се
сав
одрећи
,
кад
помислити
да
они
бити
робље
незаробљен
ни
крив
ни
дужни
;
кад
помислити
како
се
прав
кривац
безбрижно
шетати
по
црн
Бари
—
у
ја
се
узмутити
утроба
!
...
Чина
ја
се
,
е
се
мајчин
храна
бунити
у
ја
и
проклињати
ја
!
...
Осећао
јесам
њихов
суза
по
тело
мој
,
јер
јесам
ја
пећи
као
жив
жеравица
!
...
—
Ћути
,
синак
,
ћутети
!
—
велим
он
попасти
.
—
сад
моћи
!
...
иако
јесам
четири
живот
узети
на
душа
,
моћи
ћутати
,
јер
ја
јесам
душа
миран
и
срдити
на
место
...
ја
веровати
да
јесам
грешан
,
али
бити
бити
велик
мученик
да
се
јесам
осветити
!
...
—
грести
јесам
—
говорити
стар
свештеник
.
—
Па
опет
,
ко
он
знати
!
...
светити
књига
вео
:
„
не
узимати
туђ
живот
,
јер
јесам
кадар
један
бео
влас
у
црн
претворити
”
.
и
тако
јесам
!
...
Што
јесам
кадар
неко
дати
,
не
смети
он
ни
узимати
!
...
ама
,
синак
,
тај
јесам
наука
небесан
.
тако
се
моћи
тамо
,
на
небо
;
али
овде
,
на
земља
...
овде
тај
не
моћи
бити
!
...
ја
јесам
ти
створити
некако
друкчије
.
и
ево
,
ја
,
грешан
слуга
олтар
божји
,
ја
ти
казати
:
јесам
добро
што
јесам
учинити
,
али
јесам
права
!
...
А
стар
рећи
:
што
јесам
права
и
бог
јесам
драго
!
...
Станко
он
узити
зборан
рука
и
пољубити
.
—
хвала
ти
,
попа
!
—
рећи
он
.
—
и
како
да
он
тај
не
учинити
!
...
ја
подигнути
мало
кров
над
глава
—
он
ја
он
запалити
!
ја
подгајити
пород
,
потпора
стар
дан
,
одмена
изнурен
тело
,
свећа
крсни
,
на
који
хтети
тековина
и
слава
оставити
—
а
он
ја
он
робити
и
убијати
!
...
па
зар
да
не
скинути
зулум
са
свет
?
...
—
тако
јесам
,
попа
!
—
повикати
са
свити
страна
.
—
ја
,
као
свештеник
,
овај
ви
не
бити
смести
говорити
!
...
мој
јесам
посати
да
ви
говорити
о
љубав
,
—
наставити
поп
,
падати
све
више
у
ватра
—
али
како
и
ви
и
ја
моћи
волети
онај
ко
ми
рушити
у
прах
и
пепео
сав
тековина
и
черечити
оштар
нож
наш
подмладак
!
...
да
ми
бог
срце
и
памет
дати
јесам
,
тај
бити
све
моћи
бити
!
...
ама
овако
...
неки
опростити
господ
!
...
Станко
,
синути
!
...
иако
божански
закон
казати
да
јесам
грешник
,
земаљски
правда
и
ја
,
грешан
људи
,
велим
ти
:
„
Ко
се
не
осветити
,
тај
се
не
посветити
!
...
”
—
тако
јесам
!
...
тако
јесам
!
...
—
и
тако
јесам
!
—
наставити
опет
поп
,
скочити
на
нога
,
а
око
он
се
запалити
.
—
и
друкчије
не
моћи
ни
бити
!
...
јер
,
онда
,
како
бити
назвати
овај
наш
устанак
?
ја
се
дигнути
:
или
да
изгинути
или
да
душа
дахнути
;
дигнути
се
да
убијати
и
побити
онако
исто
као
што
они
ми
убијати
;
дигнути
се
да
се
ослободити
,
да
моћи
бити
људи
,
да
се
моћи
сербезно
пружити
под
свој
кров
и
на
свој
постеља
,
да
моћи
без
страх
загрлити
и
пољубити
свој
чедо
,
а
да
не
помислити
да
хтети
она
мали
,
плавокос
главица
пасти
од
нож
турски
;
дигнути
се
да
моћи
бити
онај
што
јесам
бог
хтети
,
стварати
први
човек
—
прав
људи
!
...
и
онда
,
неки
јесам
по
сто
пут
благословен
крајина
!
...
и
неки
јесам
благословен
и
тај
Станко
,
синути
мој
!
...
сав
грех
твој
примати
ја
на
свој
стар
душа
!
...
и
дигнути
рука
стар
свештеник
и
поглед
у
онај
звездан
небо
:
—
господа
!
—
викнути
он
.
—
ти
,
који
јесам
дати
живот
и
најмањем
црв
