Божјом,
и
сваки
присутан
осећати
како
он
се
душа
надимати
неизмеран
благост
.
умилан
и
љубак
глас
млад
и
дичан
Божјег
службеник
у
сав
одговарати
лепота
његов
благ
и
симпатичан
лице
.
као
што
пољски
цвеће
,
пробудити
пролетњи
јутарњи
сунце
,
стресати
са
себе
росан
капљица
и
подигнути
свој
мирисан
главица
к
небо
да
величати
слава
Божју
,
тако
и
овај
дух
,
сакупити
у
овај
свет
храм
,
а
пробудити
милозвучан
глас
млад
Авакум
,
збацити
туг
и
мора
,
и
,
упирати
поглед
свој
распети
спаситељев
,
величати
име
творчев
.
половина
вечерњи
бити
већ
свршити
.
„
Света
тих
“
отпочети
.
али
шта
тај
бити
?
„
Света
тих
“
не
довршити
се
.
пред
врата
дигнути
се
читав
бура
.
Ужасна
вика
ускомешати
сав
присутан
.
Жене
и
деца
ударити
у
писка
.
узрујаност
сав
веће
.
на
врата
отпочети
права
туч
.
ударац
и
јаук
не
престајати
.
један
наваљивати
унутра
,
други
на
поље
.
забуна
у
велик
мера
.
игуман
и
Ђенадија
,
престравити
од
чудо
,
оставити
олтар
и
изићи
да
разбрати
шта
јесам
.
у
тај
тренутак
један
младић
пробити
кроз
светина
,
прићи
игуман
и
,
сав
усплахирен
,
рећи
:
—
Турчин
,
отац
!
—
какав
Турчин
?
—
момак
Латифови
.
Траже
Стојан
и
Бошка
.
—
за
ја
!
—
викнути
игуман
,
па
се
вратити
у
олтар
,
збацити
епитрахиљ
и
нагнути
на
вратанца
што
водити
из
олтар
на
поље
.
свет
нагрнути
за
он
.
Турчин
продрети
у
манастир
ући
у
олтар
и
појурити
за
светина
,
ударати
како
ко
стигнути
.
Пробивши
кроз
манастир
,
полетити
права
на
конак
.
но
тек
што
бити
на
средина
двориште
,
а
глас
игуманов
загрмети
:
—
ни
корак
даље
!
Турчин
се
обазрети
и
спазити
са
конак
наперен
пушак
.
—
ни
корак
даље
!
—
поново
се
зачути
глас
игуманов
.
Турчин
стати
.
бити
она
јесам
равно
десет
.
Видећи
наперен
пушак
,
неколицина
од
она
машити
се
пушак
.
—
Дол
оружје
,
или
сав
гинути
!
—
викнути
игуман
са
конак
.
народ
,
престравити
,
обићи
манастир
нагнути
на
вратница
и
разбежати
се
.
на
конак
бити
до
двадесет
људи
.
сваки
од
она
држати
који
дуг
пушак
који
пиштољ
.
на
глас
Пајсијев
Турчин
оставити
оружје
.
—
Чича
Ненад
и
тај
Јанка
,
прићи
и
разоружати
харамија
!
—
рећи
игуман
двојица
старац
,
што
се
бити
прибити
уза
зид
манастирски
.
Чича
Ненад
и
Јанка
згледати
се
.
—
Чусте
ли
шта
ви
рећи
!
—
рећи
игуман
.
старац
заклецати
колено
.
Тресући
се
на
нога
приступити
харамија
и
стати
се
згледати
.
—
Шта
чекати
?
!
...
Оружје
одузети
!
—
грмнути
игуман
.
старац
немати
куд
.
пред
она
бити
Турчин
,
а
иза
она
наперити
пушак
.
они
приступити
харамија
и
почети
она
вадити
оружје
.
у
тај
мах
четворица
Турчин
,
што
бити
ближе
вратница
,
заварати
очи
онај
што
држати
наперен
пушак
и
нагнути
на
вратница
.
—
удрити
!
—
викнути
игуман
.
из
неколик
пушак
осути
се
ватра
за
бегунац
.
двојица
умакнути
,
а
двојица
заглавити
на
сам
вратница
.
Алтобабић
и
брат
Пајсијев
полетети
на
десни
страна
доксат
,
те
избацити
још
по
један
метак
за
бегунац
.
—
везивати
она
!
—
рећи
игуман
свој
.
овај
заповест
бити
за
час
извршити
.
Шест
Турчин
бити
разоружати
и
повезати
.
игуман
наредити
да
се
погинути
изнети
из
манастир
и
где
год
укопати
,
и
оружје
што
у
момак
бити
да
се
однети
у
подрум
и
затворити
.
и
тако
вечерњи
,
отпочет
мир
Божјим
,
завршити
се
проливање
крв
људски
.
на
неколико
час
након
овај
крвав
догађај
у
манастир
Благовештењу
не
бити
живити
дух
.
Сретење
десно
крити
Јелица
планина
свој
вишом
тачка
наслањати
се
на
планина
Овчар
,
према
који
се
на
супротан
страна
,
преко
Морава
подигнути
кршан
Каблар
.
као
онај
мисирски
пирамида
тај
нем
и
непомичан
сведок
стар
време
,
што
остати
да
век
приповедати
обест
свемоћан
фараон
,
тако
Божјом
рука
сазидан
Овчар
и
Каблар
остати
да
потоњи
нараштај
казивати
патња
и
невоља
српски
народ
.
кад
се
прећи
Јелица
и
ударити
кос
што
се
спуштати
са
Овчара
ка
Морава
,
па
се
она
обићи
у
облик
полумесец
,
доћи
се
до
један
тачка
,
са
који
се
,
услед
густ
и
мрачан
шум
,
једва
назирати
у
један
огроман
,
природан
котао
,
створен
од
виших
и
низак
вис
.
са
дно
овај
котао
,
вечито
се
разлегати
јечање
притешњен
Морава
.
у
овај
котао
силазити
се
низ
дуг
и
мрачан
стрмен
,
наткриљен
густ
и
висок
гора
.
средина
котао
продирати
у
мука
притешњен
Морава
,
борити
се
у
пут
свој
са
огроман
стење
,
овај
река
хучање
свој
опевати
вечит
бол
овај
скривен
околина
.
над
глава
јесам
мален
простор
небесан
свод
,
који
сунце
за
час
прећи
,
хитати
,
вал
/
да
,
да
што
пре
обасјати
и
поздрав
срећан
место
.
лево
и
десно
,
напред
и
назад
,
уздизати
се
вис
,
окитити
густ
шум
,
а
на
источни
страна
,
као
два
исполин
,
поносно
се
дизати
Овчар
и
Каблар
,
тај
стуб
огроман
капија
,
који
Морава
век
подривати
,
док
себе
пут
не
прокрчити
.
Каблар
,
као
онај
прекаљен
јунак
,
на
чији
лице
остати
вечит
траг
дуг
и
мучан
борба
,
испречити
се
на
леви
страна
Морава
,
тај
џиновски
снага
свој
штитити
један
светиња
,
један
утеха
Србинов
дух
.
након
онај
крвав
вечерњи
подножје
Овчара
и
Каблар
оживити
.
Оружани
Срба
придолазити
са
сав
страна
,
и
сутра
дан
до
зор
бити
она
сакупити
преко
триста
душа
.
@card@
.
септембар
,
баш
кад
први
сунчан
зрак
озарити
вис
Овчара
и
Каблар
,
у
котао
сићи
Хаџи-Продан
,
пратити
са
педесет
одабран
Срба
.
у
пратња
његов
бити
и
два
брата
Палалић
:
Теофило
и
Борислав
.
Чим
се
он
појавити
,
оружан
јунак
поскидати
капа
и
кликнути
из
један
грло
:
—
Живео
војвода
!
Хаџи-Продан
бити
у
сав
војводски
одело
.
висина
бити
надмашити
сав
присутан
.
постојанство
,
смелост
,
и
одлучност
огледати
се
на
његов
озбиљан
лице
.
Узвишено
чела
покривати
калпак
од
црн
кадифа
,
испод
који
два
дубок
борити
,
саставити
по
више
повијати
,
оцртавати
на
његов
чела
озбиљност
време
и
прилика
.
од
повија
па
на
низак
,
средина
лице
,
уздигнути
се
танак
,
гребен
повијен
нос
,
који
бити
један
сведок
више
онај
смелост
и
одлучност
,
изразити
у
његов
пламен
очи
.
дуг
црн
брк
спуштати
се
косо
низ
његов
преплануо
лице
,
и
крај
свој
додиривати
ивица
од
јелек
.
дуг
,
црн
,
кос
падати
он
испод
врата
и
покривати
раме
од
јунак
.
на
он
бити
долама
од
црн
чоха
,
богат
извезен
злато
,
и
допирати
јунак
испод
колено
.
преко
долама
блистати
се
јелек
од
црн
свила
,
остављати
слободан
прса
,
на
који
три
ред
златан
путаца
одбиваху
сунчан
зрака
.
под
долама
јесам
широк
чохан
чакшире
до
колено
,
од
колено
везен
тозлуци
,
а
низ
овај
дуг
трака
са
златан
ројта
.
око
пас
красити
он
силај
,
а
за
овај
два
сребрњак
и
јатаган
.
у
рука
он
бити
дуг
пушак
,
окићен
сребро
и
седевом
.
Дошавши
пред
сакупљен
народ
,
Хаџи
-
Продан
подигнути
калпак
:
—
помоћи
ви
Вог
,
браћа
!
—
бог
ти
помоћи
,
војвода
!
—
захорити
се
из
триста
грло
.
Хаџи-Продан
стати
,
избацити
мало
десни
нога
,
десни
рука
истакати
дуг
пушак
,
леви
мета
на
јатаган
,
па
,
као
оно
орати
са
какав
столетњег
дуб
,
почети
беседити
;
—
Браћо
!
Тражили
јесам
ја
,
и
ево
ви
се
одазивати
.
ако
јесам
Срба
,
ако
у
ми
још
куцати
јуначки
срце
,
ако
ми
јесам
слобода
још
мити
и
драгати
,
—
пружити
један
други
рука
и
слободно
потећи
да
бранити
домовина
свој
,
нејач
свој
,
браћа
свој
,
народ
сав
.
Наша
јесам
права
потлачити
,
браћа
!
Наша
јесам
имање
разграбити
,
наш
јесам
дом
попалити
и
порушити
,
наш
јесам
чељад
осрамотити
.
све
што
ми
јесам
свет
и
мио
,
нога
некрштен
згазити
јесам
и
обесветити
...
Хоћемо
ли
и
даље
трпити
овај
обест
,
и
да
под
срамота
бројити
тренутак
свој
живот
?
ако
јесам
људи
,
ако
у
наш
жила
још
тећи
крв
славан
прадед
,
сакупити
се
под
свет
застава
,
сложити
се
и
заверити
да
хтети
гинути
бранити
вера
и
слобода
!
—
Живео
војвода
!
—
закликтати
триста
соко
и
подигнути
пушак
у
вис
.
у
тај
се
отворити
манастирски
врата
.
Хаџи-Танасије
изаћи
с
крст
и
еванђеље
у
рука
.
за
он
ићи
Авакум
,
носити
суд
с
вод
и
кит
босиок
.
пред
манастир
бости
један
столац
.
Хаџи-Танасије
положити
еванђеље
на
исти
,
по
тај
уза
од
Авакум
суд
с
вод
,
прекрсти
вод
,
спустити
крст
у
суд
и
све
метнути
на
столац
.
Хаџи
Продан
приступити
стоцу
и
стати
.
до
он
десно
прићи
Алтобабић
,
држати
развијен
застава
;
до
овај
Арсеније
Лома
,
а
до
Лом
Димитрија
,
брат
Пајсијев
.
лево
до
Хаџи-Продана
стајати
Михаило
Глигоријевић
,
а
до
овај
Обрад
Момировић
.
иза
овај
,
у
други
ред
,
стајати
:
Алекса
Протић
из
субјел
,
Аврам
Лукић
из
Заблаће
,
Ђока
Протић
из
Гуча
,
и
Михаило
Радовић
из
Равни
.
иза
она
стајати
Стојан
и
Бошка
,
а
лево
и
десно
,
у
полукруг
,
сав
сакупити
народ
.
Припалише
свећа
.
игуман
Пајсије
,
отац
Ђенадија
,
поп
Радован
и
Авакум
придружити
се
Хаџи-Атанасију
.
Хаџи-Атанасије
очитати
молитва
и
осветити
водица
.
по
тај
положити
крст
на
еванђеље
и
бацити
поглед
на
Хаџи-Продана
.
Хаџи-Продан
прићи
,
пружити
рука
и
ставити
три
прст
на
еванђеље
.
остати
подигнути
десница
и
склопити
три
прст
.
заклетва
отпочети
.
отац
Ђенадија
подигнути
глава
пут
небо
,
прекрсти
се
и
рећи
:
Ва
име
отац
,
и
син
,
и
светаго
дух
,
амин
!
по
тај
почети
изговарати
реч
по
реч
,
а
сав
народ
понављати
за
он
.
заклетва
бити
кратак
,
али
свет
:
„
заклињати
се
бог
жив
и
сав
што
ми
јесам
мио
,
да
хтети
бити
сложан
и
један
други
веран
;
да
хтети
бити
један
тело
и
један
душа
,
да
хтети
гинути
сав
за
један
и
један
за
сав
.
“
„
како
радити
тако
ми
бог
помоћи
на
овај
и
онај
свет
.
амин
!
“
после
положен
заклетва
,
отац
Ђенадија
покропити
цео
народ
,
а
по
тај
приступити
војвода
с
крст
и
босиок
у
рука
.
војвода
целивати
крст
,
за
тај
прићи
еванђеље
,
нагнути
се
,
па
целивати
и
он
.
по
пут
он
учинити
и
сав
остати
.
за
сав
време
Авакум
певати
:
„
Спаса
господити
“
...
...
књига
ТРЕЋА
непогода
Збориште
триста
јунак
положити
заклетва
,
и
кренути
ка
Небош-Планини
.
Овчар
и
Каблар
поново
опустети
,
а
Морава
остати
да
и
даље
јечати
,
раздирати
стењати
кршан
Каблар
.
Чет
бити
одабран
.
у
она
бити
триста
други
,
ал
’
с
један
срце
и
с
један
душа
.
она
оставити
Овчар
и
Каблар
и
удар
леви
обала
Морава
.
ту
,
међу
густ
шибље
и
висок
стење
,
а
под
плав
свод
небесан
и
благ
зрак
сунчев
,
она
изгледати
као
леј
,
пун
шарен
цвеће
.
на
сваки
јунак
бити
богат
одело
,
а
изнад
глава
стрчати
јесам
гора
од
пушак
,
са
који
кад
и
кад
одбиваше
блесак
сунчев
зрак
.
Чет
прејезди
горе
и
дубрава
и
стигнути
у
Небош-Планину
.
ту
затећи
неколико
стотина
оружан
Срба
.
Пајсије
видити
војска
и
расположити
се
.
—
Збориште
јесам
добро
изабрати
!
—
рећи
он
Хаџи-Продану
,
тапшати
он
по
раме
.
—
требати
он
прекрилити
—
одговорити
војвода
.
—
удрити
јаче
у
таламбас
—
утакнути
се
Лома
,
скидати
пушак
с
раме
.
—
разаслати
јесам
људи
на
сав
страна
—
одговорити
Хаџи-Продан
.
—
ко
јесам
послати
Милош
?
—
упитати
Михаило
,
брат
војводин
.
—
Поп
Радован
.
—
А
Јаковљевић
?
—
Бошка
.
у
тај
мах
јак
тресак
разлегати
се
по
гора
.
у
логор
настати
жив
кретање
.
војник
,
растурити
по
збориште
,
потећи
на
свој
место
.
војвода
похитати
и
стати
на
чела
свој
одељење
.
за
тренут
ока
сав
бити
спремити
.
у
тај
забунити
један
коњаник
дојурити
,
стати
пред
Хаџи-Проданом
,
поздрав
он
и
рећи
:
—
ето
Горачићана
!
војвода
се
обазрети
и
спазити
на
један
кос
двеста
оружан
људи
.
над
глава
њихов
још
се
дизати
густ
дим
.
—
неки
јесам
са
срећом
,
—рече
игуман
,
посматрати
чета
како
се
спуштати
низ
кос
.
—
То
јесам
мој
соколити
!
—
кликнути
Обрад
,
па
потрзати
пиштољ
иза
пас
и
опасти
у
ваздух
.
у
тај
чета
сићи
с
кос
и
пасти
на
збориште
.
—
Ена
Манојло
!
—
рећи
војвода
и
поћи
он
на
сусрет
.
—
Живели
!
—
захорити
се
из
неколик
стотина
грло
.
осветник
Глас
о
ноћни
лов
муњевит
брзина
прохујати
кроз
село
.
за
тренут
ока
дигнути
се
читав
узбуна
.
Оружани
сељак
полетети
на
улица
,
а
за
не
пун
час
пред
кућа
Обрад
Момировић
бити
гомилати
свет
.
овај
догађај
бити
раскрсница
пут
,
од
који
један
водити
ропство
,
а
други
слобода
или
смрт
.
Увређени
Обрад
,
са
он
и
остати
Горачићани
,
који
исти
судба
очекивати
,
изабрати
други
пут
.
имати
тренутак
који
ми
везивати
у
један
целина
,
стварати
од
ми
један
нераздвојен
тело
,
с
један
душа
и
један
срце
.
тај
јесам
тренутак
општи
несрећа
.
Лична
осећање
тада
се
гасити
.
надувеност
ишчезавати
и
разни
прохтев
и
несугласица
губити
се
и
тон
у
заборав
.
Горачићани
се
овај
ноћ
спојити
у
један
тело
.
она
обузети
један
исти
осећање
и
они
одлучити
да
казнити
отмичар
.
Обрад
оставити
мртав
домаћица
добар
сусетка
,
повести
оружан
људи
,
опколити
кућа
,
похватати
зликовац
,
повезати
она
,
извести
више
село
и
потући
.
сутра
дан
узрујаност
још
веће
.
село
се
претворити
у
логор
.
на
раскрсница
,
недалеко
од
кућа
Манојло
Прокић
,
бити
пободен
застава
.
око
она
се
скупити
читав
чета
.
око
подне
добошар
заћи
по
село
,
и
добовати
,
позивати
народ
да
нејач
склањати
у
збег
.
узрујаност
сав
веће
.
настати
права
сеоба
.
Што
бити
до
пушак
дорасти
,
потећи
на
збориште
,
а
остати
оставити
огњиште
и
одбећи
у
гора
.
пред
вече
Обрад
оставити
збориште
,
доћи
дом
,
укоп
домаћица
,
и
отићи
у
Благовештење
,
да
о
догађај
извести
игуман
.
код
чета
ости
Манојло
Прокић
.
Манојло
повести
чета
,
извести
из
село
и
улогорити
се
на
један
сат
од
Горачићи
.
Трећег
дан
стигнути
он
глас
,
да
се
одмах
кретати
у
Небош-Планину
.
он
похитати
,
и
,
као
што
видети
,
доћи
на
збориште
,
где
затећи
Хаџи-Продана
.
у
тај
време
кмет
Павао
бити
у
Чачак
.
Ана
предати
Серчесми
,
а
овај
јесам
одмах
испратити
у
Београд
Скопљак-паши
.
у
тај
се
Латиф
вратити
из
Ласца
.
Павао
поручити
сав
синути
Жарко
,
да
оставити
Самаила
и
да
одмах
похитати
он
у
Чачак
.
син
учинити
по
наредба
очев
.
сутра
дан
,
у
вече
,
кмет
Павао
кренути
се
у
Горачићи
.
с
он
поћи
и
она
три
Латифова
момак
,
што
испратити
Ана
до
Чачак
.
око
по
ноћ
отмичар
сићи
низ
последњи
кос
.
ту
застати
и
ослушнути
.
у
околина
бити
мртав
тишина
.
ваљати
она
јесам
проћи
један
шумарак
и
спустити
се
у
Драгачицу
.
кмет
Павао
ићи
напред
.
тек
што
изићи
из
шумарак
и
наумити
да
скренути
лево
ка
Драгачици
,
а
неколико
оружан
људи
банути
пред
она
.
—
стајати
,
—
чути
се
глас
.
Отмичари
стати
и
потргнути
оружје
.
у
тај
мах
сенути
неколик
пушак
и
сав
три
момак
Латифова
срозати
се
на
земља
.
кмет
Павао
остати
јесам
.
у
рука
он
бити
пиштољ
.
—
Дол
оружје
!
—
загрмети
један
из
гомила
и
исукати
нож
.
Павао
познати
глас
Обрад
Момировић
.
рука
он
клон
и
пиштољ
пасти
.
—
Разбојниче
!
—
цикнути
Обрад
,
држати
нож
у
рука
.
—
изродити
!
—
продерати
се
други
и
прићи
он
с
бок
.
Павао
презати
и
посртати
.
—
ти
одводити
чељад
и
предавати
Турчин
!
—
грмнути
трећи
и
измахнути
кундак
.
—
Дом
јесам
ја
разорити
,
лупеж
!
—
Турчин
!
—
Издајицо
!
гром
трештати
над
глава
Павлов
.
он
не
давати
глас
од
себе
.
само
презати
и
посртати
,
штитити
глава
рука
.
—
ту
ти
јесам
крај
,
изрод
!
—
цикнути
Обрад
и
потегнути
нож
.
Павао
облити
крв
.
он
пасти
,
а
не
дати
глас
од
себе
.
—
да
он
укопати
?
—
рећи
један
од
осветник
.
—
не
требати
гроб
изрод
—
одговорити
Обрад
,
брисати
крвав
нож
.
Четири
леш
остати
крај
речица
Драгачице
,
а
осветник
умакнути
гора
и
дубрава
.
Белушић
у
Левчу
,
тамо
где
се
преплитати
последњи
огранак
Благотиња
и
Јухора
,
легати
село
Белушић
.
у
време
,
о
који
причати
,
бити
у
Белушић
на
глас
два
брата
Јаковљевић
:
Стојан
и
Јован
.
тај
бити
браћа
и
дух
и
тело
.
обојица
висок
,
снажан
,
црн
маст
,
коснат
,
отштра
поглед
,
смео
и
плах
.
њихов
реч
бити
моћан
.
они
бити
стожер
,
око
ко
облетати
дух
српски
слобода
у
Левчу
и
околина
.
Догађај
у
Ласцу
,
Благовештењу
и
други
место
,
одјекнути
по
цео
Србија
.
Јаковљевић
он
радосно
дочекати
и
поздравити
.
они
одбећи
у
планина
Петровац
,
прикупити
неколико
стотина
оружан
Срба
и
распламтити
у
она
жар
љубав
наспрам
домовина
и
њен
слобода
.
крајем
септембар
@card@
.
један
младић
јуначки
стас
и
поглед
спуштати
се
низ
кос
Благотиња
,
красти
се
село
Белушић
.
на
глава
он
бити
велик
шубара
,
на
плећа
дуг
кабаница
,
на
нога
лаган
опанак
,
а
за
пас
два
самокрес
и
велик
нож
.
зор
тек
свитати
,
кад
јунак
изићи
на
последњи
повијарац
и
углед
кућа
село
Белушић
.
небо
бити
ведар
,
звезда
још
сјајнути
,
а
бледети
месец
један
половина
свој
бити
већ
заћи
иза
шумадијски
гора
.
овај
путник
бити
из
даљина
.
нога
он
бити
већ
издати
.
Узишавши
на
висок
тачка
,
јунак
скренути
с
пут
и
поћи
под
један
дрво
.
ту
се
спустити
да
мало
одахнути
.
дуг
пушак
бити
пребацити
преко
колено
,
а
поглед
упр'о
у
даљина
,
посматрати
брдо
и
долина
,
ведар
небо
и
по
он
звезда
.
ту
пробавити
неки
време
,
па
се
дигнути
и
низ
кос
спустити
.
зор
бити
добро
зарудити
,
а
на
небо
блистати
јесам
тек
по
који
звезда
.
Још
мало
па
и
сунце
помолити
свој
сјајан
лице
.
врх
шумадијски
гора
зарудети
,
а
небо
се
окитити
огроман
и
сјајан
пруга
.
околина
оживити
.
Чобанчићи
већ
гонити
стадо
,
а
умилан
глас
са
њихов
фрула
разлегати
се
по
јутарњи
зрака
.
јунак
спазити
у
поље
један
чобанац
и
упутити
се
к
он
.
Чобанче
седити
на
један
стена
,
и
са
она
извијати
глас
кроз
свирала
.
растурен
стадо
пасти
јесам
тамо-амо
око
он
.
—
помоћи
ти
бог
!
—
рећи
јунак
кад
стигнути
чобанин
.
—
бог
ти
помоћи
!
—
одговорити
дете
извадити
свирала
из
уста
.
—
одакле
јесам
,
мали
?
—
из
Белушић
.
—
Познајеш
ли
Јаковљевић
?
—
Стојан
и
Јована
?
—
упитати
чобанац
.
—
јесам
!
—
познавати
!
—
јесам
ли
у
село
?
—
јок
!
—
А
где
јесам
?
—
Отишли
у
планина
!
—
у
који
?
—
еј
...
.
тамо
!
—
одговорити
дете
и
показати
рука
.
—
А
што
хтети
тамо
?
—
зар
не
знати
?
јунак
махнути
глава
.
—
Хоће
да
се
дигнути
крајина
.
.
многи
одбећи
у
гора
...
тамо
јесам
и
мој
баба
.
тај
рећи
дете
и
метнути
фрула
у
уста
.
—
Чуј
,
мали
!
—
рећи
јунак
.
Чобанче
извадити
свирала
из
уста
.
—
јесам
ли
мирно
у
село
?
—
Па
и
јесам
...
А
што
питати
за
Јаковљевић
?
—
Рођаци
јесам
ја
—
одговорити
јунак
.
—
А
одакле
јесам
ти
?
—
еј
.
.
из
далек
...
Чобанче
почети
мерити
јунак
од
глава
до
пета
,
па
хтети
рећи
:
—
Бома
,
не
ићи
у
село
!
—
А
што
,
мора
?
—
тако
...
тај
јесам
хајдук
,
а
хајдук
гонити
—
одговорити
чобанац
,
ударати
пета
о
стена
.
јунак
се
насмешити
—
како
се
звати
планина
?
—
Петровац
,
—
одговорити
дете
,
па
се
дигнути
и
показати
рука
.
—
еј
...
ено
тамо
...
Ви'ш
оно
преседласто
?
—
збогом
,
мали
!
—
рећи
јунак
и
поћи
.
—
Срећан
тај
пут
—
одговорити
чобанац
.
јунак
удар
преко
поље
,
сићи
у
поток
,
попити
се
на
противан
страна
,
заћи
у
луг
и
изгубити
се
.
кад
стигнути
до
урвина
пред
Петровац
,
неколико
оружан
људи
искрснути
преда
он
и
држати
наперен
пушак
,
повикати
:
—
стајати
!
јунак
стати
,
подигнути
шубара
и
рећи
:
—
поздравље
од
Хаџи-Продана
!
—
Ко
јесам
?
—
упитати
он
један
од
она
.
—
Бошка
,
син
војвода
Ђукић
!
—
одговорити
јунак
.
Стражари
стукнути
и
оборити
оружје
.
—
јесам
ли
тај
браћа
Јаковљевић
?
—
ту
јесам
—
одговорити
стражара
.
—
носити
она
поздравље
од
Хаџи
Продана
.
—
Хајд
за
ја
—
рећи
један
од
она
,
па
обесити
пушак
о
рам
и
ударити
један
путања
у
шипраг
.
Бошка
поћи
за
он
.
поздравље
војвода
Хаџи-Продан
разаслати
гласник
.
—
ти
хтети
,
попити
,
отићи
у
Шарање
—
рећи
он
свештеник
трнавски
,
Радован
Вујовић
.
поп
Радован
отићи
у
Шарање
и
затећи
Милош
код
кућа
.
.
Догађаји
у
Драгачево
не
бити
по
воља
војвода
руднички
.
он
назирати
зао
последица
овај
бура
,
и
премишљати
како
да
зауставити
точак
,
који
се
,
по
његов
убеђење
,
бити
у
невреме
захуктати
.
Беше
зловољан
.
седети
јесам
код
огњиште
и
сводити
рачун
о
положај
,
који
он
требати
заузети
.
—
помоћи
ти
бог
,
војвода
!
—
рећи
поп
ући
у
кућа
.
Милош
џарати
ватра
.
он
познати
глас
попов
,
па
се
и
не
осврнути
.
—
Ена
де
!
...
откуд
ти
,
попити
—
рећи
он
,
подстицати
даље
ватра
.
—
помоћи
ти
бог
!
—
поновити
поп
и
прићи
он
.
—
бог
ти
,
помоћи
,
попити
!
—
—
поздравље
ти
од
војвода
.
—
седити
,
попити
!
—
рећи
Милош
и
пружити
он
столица
.
—
поздравље
ти
од
Хаџи-Продана
—
рећи
поп
и
посадити
се
на
столица
.
—
од
Хаџи-Продана
!
—
поновити
Милош
и
пресећи
он
очи
.
—
А
што
ви
,
мора
беснити
по
Драгачево
?
...
Шта
ви
јесам
наспети
?
—
народ
,
војвода
!
...
Знаш
како
јесам
?
...
Додијаше
зулум
.
—
Мор
,
поп
,
мора
!
...
сав
јесам
тај
ваш
масло
.
—
како
ти
зборити
,
војвода
?
—
—
како
?
—
осећи
се
Милош
.
—
Хоћете
да
упропастити
земља
.
—
не
дати
бог
,
војвода
!
—
А
где
се
дигнути
крајина
у
овај
доба
?
зар
не
видити
да
јесам
зима
на
праг
?
Шта
хтети
радити
сутра
,
кад
лист
с
горе
пасти
?
...
да
гледати
згариште
и
поклан
чељад
—
а
?
—
Нећемо
,
ако
бити
слога
.
народ
јесам
готов
да
се
дигнути
.
сав
јесам
ти
поздравити
,
и
молити
ти
да
она
бити
главар
.
—
Ко
?
...
зар
ја
?
...
да
не
да
бог
!
—
одговорити
Милош
,
отресати
крајац
од
гуњац
.
—
Што
,
војвода
?
—
А
где
бити
ја
,
поп
,
душа
бити
,
кад
бити
пристати
уз
тај
ваш
лудорија
и
навући
зло
на
сиротиња
?
—
уздати
се
у
твој
памет
.
тај
ми
бити
главар
,
а
ја
хтети
ти
слушати
.
—
Шта
рећи
?
—
да
ми
бити
главар
!
—
поновити
свештеник
.
—
хм
!
...
да
бити
главар
будала
!
.
.
зар
на
свој
душа
да
узети
грех
?
поп
се
узневерити
.
—
умирити
се
ви
,
боље
хтети
бити
...
какав
крајина
,
какав
главар
?
зар
јесам
мало
несрећа
бити
у
овај
земља
?
поп
се
премишљати
шта
да
одговорити
.
—
немати
други
,
попити
,
него
к'о
што
рећи
—
одговорити
Милош
.
—
памет
у
глава
.
не
увлачити
народ
у
зло
,
те
да
ви
не
проклињати
.
—
зар
да
чекати
да
ми
Турчин
истребити
до
један
?
—
рећи
поп
,
осмелити
се
.
Милош
се
испречити
.
—
Што
детињити
,
попити
?
...
да
ми
истребити
Турчин
!
...
па
ви
тај
и
хтети
...
трпети
се
толико
,
а
неможе
још
који
време
!
.
.
девет
година
ратовати
јесам
Милош
.
знати
он
сав
шта
ко
вредити
.
сутра
Турчин
да
ударити
,
а
ви
хтети
куд
који
.
—
хвала
бог
,
до
сад
тако
јесам
радио
.
—
јесам
ти
,
а
други
?
Шта
велим
за
оне
,
што
онако
пресалдумити
Сава
?
—
воља
Божја
,
војвода
!
Неће
тако
увек
бити
.
и
они
хтети
амо
чим
чути
за
крајина
.
—
баталити
ти
тај
,
поп
.
сав
јесам
тај
само
прича
.
лако
јесам
она
отуда
намигивати
.
они
јесам
ви
и
подурјасили
.
Заћуташе
обојица
.
—
Шта
да
казати
Хаџи-Продану
?
—
рећи
поп
након
дуг
почивка
и
дигнути
се
.
—
Што
ти
рећи
,
поп
.
неки
се
манути
лудорија
.
јесам
он
време
за
крајина
.
народ
јесам
осиротети
и
оголети
.
немати
ни
оружје
ни
џебана
,
а
ето
још
који
дан
па
хтети
имати
ни
листа
на
гора
...
—
Тешко
јесам
сад
натраг
,
војвода
—
прекинути
он
поп
.
—
Шта
јесам
тешко
?
...
памет
у
глава
,
а
остати
јесам
мој
.
Неће
ви
ни
длака
с
глава
валити
.
не
послушати
ли
ја
,
боме
хтети
зло
бити
...
упамтити
,
попити
,
добро
,
што
ти
сад
говорити
.
ако
наврети
како
јесам
сад
почети
,
бео
ви
хтети
жалити
.
кад
ви
не
жалити
толики
народ
,
хтети
ни
ја
ви
десетина
.
ето
,
тај
јесам
мој
поздравље
и
ти
и
Хаџи-Продану
,
па
и
онај
луд
калуђер
,
што
у
староста
поманити
.
—
А
мислити
ли
што
на
пролеће
?
—
Ена
де
он
сад
!
...
зар
јесам
ја
врачара
,
те
да
погађати
у
боб
?
ако
се
моћи
,
хтети
седети
скрштен
рука
.
ваљда
ни
ја
јесам
Турчин
!
—
не
велим
,
војвода
!
—
Па
што
питати
?
поп
појмити
да
поћи
.
—
тако
,
попити
,
к'о
што
рећи
,
—
рећи
Милош
и
пружити
он
рука
.
похитати
и
поздравити
сав
да
се
манути
лудорија
.
неки
се
одмах
разилазити
кућа
,
а
остати
јесам
мој
брига
.
—
збогом
војвода
!
—
рећи
поп
и
изићи
.
—
Срећан
тај
пут
,
поп
!
поздрав
сав
...
неки
се
узети
у
памет
!
...
Иначе
бити
зло
.
потајник
порука
Милошево
не
бити
се
допасти
Хаџи-Продану
.
он
почети
да
мера
реч
његов
,
и
наћи
да
јесам
тежак
.
у
она
назирати
и
савет
и
претња
,
и
обојити
он
узнемиравати
.
Још
се
уздати
у
збориште
,
али
он
и
онај
обмана
.
неколико
дан
већ
протећи
,
а
у
Небош-планини
једва
бити
хиљаду
људи
.
Расположење
који
у
први
мах
бити
обузети
војвода
,
поступно
се
губити
.
он
почети
да
судити
,
али
овај
суђење
бити
доцно
;
онај
бити
један
корак
у
очајање
.
један
јутро
рећи
хтети
он
игуман
Пајсије
:
—
Шта
велим
,
отац
?
...
као
да
хтети
сам
остати
?
—
не
бојити
се
,
војвода
...
сваки
јесам
почетак
тежак
.
први
успех
бити
моћан
таламбас
.
—
да
...
али
за
тај
успех
требати
много
добар
мишица
.
—
Биће
она
,
војвода
,
—
утакнути
се
Лома
.
народ
се
прикупљати
.
—
прикупљати
,
али
како
?
ето
већ
јесам
недеља
дан
,
а
ми
једва
хиљада
...
камо
онај
што
ја
салетати
сваки
дан
?
—
не
сести
ни
онај
скрштен
рука
,
војвода
—
прихватити
Рашковић
...
Ена
она
на
Рудник
,
у
Гружа
,
у
Левчу
.
—
хм
!
...
који
вајда
,
кад
јесам
растурити
!
један
хтети
с
ми
,
други
против
ми
—
рећи
војвода
такав
глас
,
да
за
часак
ућутати
сав
присутан
.
—
ти
се
нешта
страшити
,
војвода
?
—
рећи
хтети
игуман
после
дуг
почивка
.
—
Чусте
ли
,
какав
ми
поздрав
стигнути
од
Милош
?
...
Остаћемо
усамљен
.
—
војвода
—
прихватити
игуман
мало
једак
глас
.
—
заклетва
јесам
положити
...
Шта
имати
да
се
размишљати
?
за
ми
јесам
провала
...
куд
се
имати
враћати
?
—
не
одступати
,
отац
...
видити
и
сам
да
се
назад
немати
куд
.
—
Што
јесам
посејати
ваљати
ми
пожети
—
придодати
Лома
.
.
—
заклетва
ми
ваљати
испунити
—
рећи
Манојло
.
у
тај
се
зачути
топот
на
северни
страна
Небош-планине
.
војвода
прекинути
разговор
и
обазрети
се
.
неколико
коњаник
дојурити
и
стадоже
пред
Хаџи-Продана
—
Шта
јесам
?
!
—
упитати
она
жив
војвода
.
—
Ашин-бег
заузети
Пожега
!
—
рећи
један
од
гласник
и
сјахати
с
коњ
.
—
Ева
он
ићи
на
Драгачево
!
—
прихватити
други
.
—
са
он
и
три
хиљада
!
—
додати
трећи
.
војвода
се
изгледати
.
Хаџи
Продан
упредати
брк
и
чудновато
пропратити
друг
.
—
Јасте
ли
се
пребројати
?
—
упитати
он
Обрад
након
дуг
почивка
.
—
јесам
—
одговорити
Обрад
.
—
колико
ми
јесам
?
—
хиљаду
и
пет
стотина
—
утакнути
се
Михаило
,
брат
војводин
.
—
не
више
?
—
не
—
потврдити
Обрад
.
Хаџи-Продан
махнути
глава
и
погледати
попреко
у
земља
.
Размишљање
бити
доцно
,
а
кајање
опасно
.
одступница
бити
скупити
и
опасан
.
савет
Милошев
не
помоћи
мож'да
не
зато
што
се
јесам
хтети
,
већ
што
се
јесам
моћи
.
Точак
се
бити
у
велик
захуктати
.
у
Гружа
и
Левчу
бити
већ
планути
пушак
.
народ
се
бити
узрујати
.
Чет
већ
узлетати
из
гора
и
нападати
зулумћар
.
кавга
бити
у
велик
заметнути
,
па
она
требати
џевап
дати
.
—
Браћо
!
у
име
Божје
!
—
рећи
хтети
Хаџи
Продан
након
дуг
почивка
.
ваљати
ми
се
огледати
.
земља
узрујати
,
а
гнев
у
Турчин
распалити
.
напред
морати
,
јер
назад
немати
куд
.
тргнути
ли
се
натраг
,
погазити
ли
заклетва
,
оставити
ли
сиротиња
на
немилост
зулумћар
:
наш
свет
ствар
за
навек
хтети
пропасти
.
народ
ми
више
веровати
хтети
.
Разгневиће
се
,
проклињати
ми
и
камење
засипати
.
и
тај
хтети
бити
права
.
боље
он
јесам
трпети
зло
без
гнев
,
него
ли
с
гнев
.
тај
рећи
војвода
па
се
окренути
Лом
:
—
ти
,
с
Обрад
,
похитати
на
потајник
и
заузети
оба
гребен
.
Анин
морати
туда
ударити
.
са
пет
стотина
моћи
он
по
воља
сузбијати
.
—
тај
Рашковић
,
и
ти
Аврам
,
и
ти
Стојан
заузети
Марковица
,
а
ако
бити
потребно
,
притећи
хтети
Обрад
и
Лом
.
—
ја
отићи
с
брата
Радовић
,
Манојло
и
игуман
да
заузети
вис
повише
Ртара
.
тај
хтети
сачекати
глас
од
ви
и
чинати
што
бити
потребно
.
овај
заповест
не
бити
поговор
.
Четници
похитати
одељење
и
кренути
се
на
посао
.
Сулејман
Скопљак
паш
предузети
сав
мера
,
да
буна
што
пре
угушити
.
Ђаја-паша
и
Ашин-бег
добити
заповест
да
овај
задатак
извршити
.
Ашин
почети
први
.
Жељан
бити
освета
,
и
једва
чекати
прилика
да
гнев
излити
.
он
прикупити
око
три
хиљада
војска
из
Ужице
и
околина
,
заузети
Пожега
ударити
Скрапеж
,
скренути
лево
,
заћи
у
планина
,
растерати
оно
мало
устаник
што
он
се
ту
на
пут
бити
испречити
,
прећи
Морава
и
Белица
и
спустити
се
у
драгачевски
раван
.
кад
прећи
раван
и
доћи
до
први
огранак
јелички
планина
,
стати
и
размислити
се
.
до
Потајнака
не
бити
више
од
један
час
.
ваљати
он
јесам
кроза
он
ударити
,
али
он
не
хтети
тај
учинити
.
у
место
да
продужити
друм
,
он
скренути
лево
,
завити
око
један
окука
,
спустити
се
низ
кос
,
дохватити
се
други
,
поћи
уз
она
,
изићи
на
један
вис
,
испресецати
безбројан
чукарама
,
и
ту
се
зауставити
.
са
овај
чукарастог
вис
спуштати
се
два
кос
:
један
десно
,
у
правац
потајник
;
а
други
лево
,
у
правац
Морава
.
од
Морава
овај
се
кос
сав
више
пењати
,
и
скретати
десно
,
ударати
у
бок
други
вис
.
са
овај
вис
спуштати
се
два
повијарац
:
један
ка
потајник
,
а
други
ка
Марковица
.
Ашин
,
прикрити
с
војска
иза
чукар
,
разматрати
околина
.
пред
он
,
на
два
хиљада
метар
,
јужно
бити
два
дуг
гребен
савити
у
вид
потковица
.
тај
бити
потајник
.
Ашин
обратити
пажња
на
тај
страна
,
и
као
да
нешто
опазити
.
на
потајник
бити
усташа
,
под
заповедништво
Лом
и
Обрад
Момировић
.
бег
призвати
свој
помоћник
:
Ризван-агу
и
Ћор-Зуку
.
—
Оно
јесам
потајник
—
рећи
он
и
показати
рука
.
Ена
хајдук
на
он
...
.
тамо
даље
легати
село
Марковица
.
туда
ми
јесам
пут
.
потајник
ми
ваљати
заузети
.
по
тај
се
окренути
Ризван
:
—
овај
вис
,
лево
од
ми
,
ваљати
ти
што
пре
заузети
.
ту
хтети
се
задржати
и
,
кад
добити
одговор
на
дати
ја
знак
,
спустити
се
низ
онај
повијарац
,
од
који
један
ићи
у
правац
потајник
,
а
други
ка
Марковица
.
оба
овај
повијарац
заузети
и
похитати
,
да
се
што
пре
сјединити
с
мој
леви
крило
.
тај
рећи
Ризван
,
па
се
окренути
Ћор-Зуки
:
—
ти
хтети
ударити
овај
кос
десно
,
сићи
хтети
у
драгачевски
раван
,
обићи
хтети
потајник
,
доћи
хтети
до
онај
ћувик
,
скренути
лево
и
заузети
онај
преседласти
вис
.
одатле
хтети
ја
дати
ма
какав
знак
.
кад
добити
одговор
,
ударити
онај
венац
,
што
се
пружати
од
Марковица
до
дно
потајник
,
и
похитати
да
се
сјединити
с
мој
десни
крило
.
по
тај
рећи
обојица
:
—
ја
хтети
остати
овде
и
чекати
да
ја
јавити
.
одговор
хтети
ви
бити
дим
са
овај
висок
чукар
...
сад
на
посао
.
Ризван
и
Ћор-Зука
ставити
се
на
чела
оделење
,
и
кренути
се
положај
,
који
она
требати
заузети
.
подне
бити
већ
превалити
.
Ашин
стајати
иза
чукар
и
нестрпељив
очекивати
знак
са
вис
.
у
неки
доба
са
леви
вис
дигнути
се
густ
дим
,
и
у
час
он
нестати
.
Ашин
опазити
овај
и
обратити
пажња
јужно
.
не
бити
за
дуго
,
а
на
десни
вис
,
иза
потајник
,
залепршати
се
грана
на
врх
дрво
.
—
Добра
јесам
!
—
рећи
живо
Ашин
,
па
заповедити
једном
,
што
се
бити
већ
испети
на
врх
чукар
,
да
одговорити
.
војник
припасти
фишек
барут
.
огањ
синути
,
а
дим
се
дигнути
пут
небо
.
Ризван
и
Ћор
зука
спазити
овај
,
сићи
с
вис
и
нестати
она
:
—
напред
!
рећи
Ашин
свој
и
исукати
сабља
.
за
тренут
ока
чета
Ашинове
расути
се
у
ланац
,
захватити
оба
кос
,
с
један
и
с
други
страна
чукар
,
и
поћи
ка
потајник
.
Обрад
и
Лома
као
да
спазити
овај
кретање
Турчин
.
онај
со
ужурбати
,
хитро
распоредити
устаник
и
заузети
оба
гребен
Потајникова
,
од
највише
до
низак
тачка
.
Ашинов
ланац
сићи
низ
кос
,
изићи
на
један
пропланак
и
изгубити
се
у
густ
шума
.
кад
пробити
на
противан
страна
,
а
са
потајник
осути
се
на
он
страховит
ватра
.
Турчин
се
узрујати
,
али
се
не
помести
.
они
стукнути
назад
,
у
шум
,
заузети
грм
и
одговорити
плотун
.
за
први
ватра
осути
се
други
,
за
други
трећи
,
и
сав
тако
даље
,
док
најзад
,
не
прећи
у
други
и
непрекидан
гроктање
пушак
.
не
протећи
ни
пола
час
од
први
ватра
,
а
сав
турски
војска
бити
већ
расути
у
ланац
.
Ризван
и
Ћор-Зука
извршити
тачно
све
што
она
бити
наредити
.
они
заузети
кос
и
повијарац
,
и
сјединити
се
са
крило
Ашиновим
.
ваљати
себе
представити
туп
угао
,
чији
тема
легати
у
подножје
потајник
,
у
његов
низак
тачка
,
а
оба
крак
према
онај
јелички
вис
,
што
се
као
ланац
низати
од
Овчара
.
такав
угао
бити
образовати
ланац
турски
војска
.
у
дно
овај
угао
бити
потајник
,
и
на
он
Обрад
и
Лома
,
по
више
она
,
а
код
сам
Марковица
,
бити
Рашковић
са
Аврам
и
Стојан
;
а
још
даље
,
изван
крак
овај
угао
,
бити
Хаџи-Продан
,
са
брата
Михаила
и
Пајсије
,
Манојло
Прокић
и
осталима
.
Ашин
,
потпомоћи
Ризван
и
Ћор-Зуком
,
издати
заповест
да
се
наступати
.
по
тај
одјурити
на
десни
крило
,
ка
теме
угао
,
појачати
ред
и
са
велик
жестина
напасти
устаник
.
угао
,
што
он
образовати
турски
ланац
,
збивати
се
сав
више
устаник
бити
опасати
жив
зид
.
ватра
сипати
са
сав
страна
,
и
грдно
она
сатирати
.
Ашин
упорно
наступати
и
после
борба
од
један
час
заузети
клисура
,
дохватити
се
оба
гребен
и
колико
он
грло
донашати
,
загрмети
свој
:
напред
!
...
.
Јуриш
!
густ
рад
Турчин
сложно
халакнуше
,
сукнути
као
рој
,
узлетати
на
гребен
и
осушити
унакрстан
ватра
.
тај
бити
кобан
по
устаник
.
они
бити
претешњени
са
сав
страна
,
и
узрујати
са
на
коса
као
пчела
,
кад
из
кошница
излетити
.
Ашин
дрско
продерати
у
густам
ред
,
и
већ
она
бити
потиснути
од
половина
Потајники
.
Изгледаше
да
се
земља
бити
проломити
и
разјапити
чељуст
свој
да
прождерати
устаник
.
у
тај
кобан
тренутак
загроктати
пушак
са
висок
тачка
потајник
.
Обрад
Момировић
сав
претрнути
од
страх
.
„
ту
ми
јесам
гроб
!
“
—
рећи
он
свој
,
држати
тврдо
да
она
Турчин
заћи
за
леђа
.
—
ура
!
.
.
ура
!
...
зачути
се
са
вис
потајник
.
—
Ева
потпора
!
—
рећи
Лома
и
потрчати
у
први
ред
.
Обрад
се
обазрети
.
врховни
потајник
бити
прикрпљен
усташ
.
пред
она
бити
Рашковић
,
са
Аврам
и
Стојан
.
Обрад
познати
друг
свој
и
охрабрити
се
.
Усташи
,
ојачати
овај
потпора
,
прибрати
сав
снага
и
очајнички
напасти
непријатељ
.
Ашин
се
ни
мало
не
збунити
.
он
још
јаче
прикупити
ланац
и
грунути
сав
сила
.
борба
се
распламтити
.
страховит
витра
и
зрно
из
пушак
не
дати
ока
отворити
.
дим
притиснути
цео
потајник
,
обавити
оба
гребен
,
спустити
се
у
клисура
,
и
посукљати
низ
овај
као
бесан
бујица
.
гром
трештати
и
озго
и
оздо
.
земља
затутњати
под
нога
,
ваздух
се
проламати
,
а
околина
јечати
од
силан
тресак
.
Протече
пола
час
,
а
борба
беснети
.
и
што
даље
,
сав
упоран
и
силан
.
Турчин
продирати
оздо
,
усташа
слетати
озго
.
Начини
се
окршај
.
ред
се
измешати
,
непријатељ
се
у
коштац
ухватити
и
покрвити
.
халакање
,
јаук
,
писка
,
циктање
пушак
,
разлегати
се
по
коса
,
крв
орошен
.
Усташи
излити
сав
снага
,
али
у
заман
.
три
хиљада
Турчин
окомити
се
на
хиљада
Срба
,
сипати
ватра
са
сав
страна
!
као
онај
магла
,
што
се
са
подножје
планински
пењати
све
више
к
врх
,
остављати
за
себе
чист
околина
,
тако
и
овај
хаос
од
ватра
и
дим
пењати
се
све
више
гребен
,
док
не
захватити
и
највише
тачка
.
потајник
,
обвити
на
врх
овај
хаос
,
изгледати
,
са
подножје
свој
,
као
вулкан
,
кроз
чији
ждрело
још
сукљати
дим
и
огањ
.
устаник
бити
са
сав
истиснут
.
Турчин
заузети
вис
оба
гребен
и
са
она
оборити
жив
ватра
.
бити
још
за
мало
.
дим
потпуно
ишчезавати
,
и
када
се
дигнути
и
последњи
прамен
,
благ
сунчев
зрак
обасјати
врх
потајник
.
на
он
не
бити
више
ни
Срба
ни
Турчин
.
Што
остати
,
бити
мртво
ил
’
ранити
.
Срба
,
потиснути
са
потајник
,
журно
оступише
Марковица
.
ту
се
прибрати
,
одахнути
и
припремити
да
дочекати
нов
напад
.
Турчин
,
сићи
са
вис
,
застати
.
ваљати
она
јесам
прибрати
снага
и
спремити
се
са
нов
подвиг
.
њихов
ланац
добити
сада
други
вид
.
он
личити
на
огроман
полумесец
,
чији
крај
бити
исток
окренут
.
Хаџи-Продан
,
извештен
о
овај
догађај
,
оставити
кос
јелички
,
пројурити
крос
Ртаре
и
доћи
у
Марковица
.
—
Шта
тај
бити
;
до
бог
?
—
упитати
он
јетко
друг
.
—
ето
,
војвода
!
...
одступити
—
рећи
Лома
.
—
зар
потајник
напустити
!
?
—
Сила
војвода
...
тројица
на
један
!
—
приметити
Аврам
.
—
клати
се
као
вући
—
придодати
Обрад
.
Хаџи-
+
Продан
прићи
игуман
:
—
Шта
велим
отац
?
—
Мучна
посао
!
—
одговорити
игуман
.
—
Мучна
,
боме
!
Заћуташе
обојица
.
—
Нешто
ја
се
ледити
око
срце
—
рећи
хтети
игуман
након
кратак
почивце
.
—
хе
!
...
добро
хтети
се
угрејати
.
—
сад
тек
видити
куд
јесам
забасати
—
рећи
хтети
игуман
.
на
диван
јесам
сав
,
на
мегдан
тек
по
који
.
Изгледаше
да
усавре
цео
земља
,
и
да
се
сав
листа
дигнути
.
у
тај
се
зачути
неки
граја
из
даљина
.
Војведе
прекинути
разговор
.
мало
за
тај
,
а
неколико
коњаник
дојурити
и
јавити
да
се
Турчин
кретати
.
—
на
посао
,
браћа
!
.
.
бог
неки
ви
бити
у
помоћ
!
—
рећи
Хаџи-Продан
,
па
се
осврнути
Аврам
из
Заблаће
.
—
похитати
живо
овај
ланац
и
сачекати
лево
крило
непријатељски
.
Узбијај
он
што
јаче
.
не
дати
он
да
се
примицати
село
.
—
ти
,
Рашковић
,
држати
леви
кос
и
сачекати
десно
крило
Ашиново
.
постарати
се
,
да
што
пре
заузети
онај
висораван
.
са
љети
не
одступати
ни
корак
.
по
тај
рећи
обојица
;
—
ја
хтети
на
потајник
!
ако
бог
да
,
да
она
сатерати
у
клисура
.
само
ви
живо
отуда
.
гледати
,
да
се
што
пре
дочепати
онај
кос
.
она
се
непрестано
држати
,
па
на
гребен
.
Аврам
и
Рашковић
журно
похитати
одељен
и
отићи
сваки
свој
правац
.
Хаџи-Продан
,
са
Лом
,
Обрад
и
осталима
заузети
положај
према
Марковица
.
полумесец
турски
војска
наступати
лагано
.
кретање
он
бити
у
правац
Марковица
.
Што
се
више
приближавати
,
постајати
све
збивенији
.
не
бити
за
дуго
,
а
на
оба
турски
крило
загроктати
пушак
.
Аврам
и
Рашковић
сукобити
се
са
Ризванем
и
Ћор-Зуком
.
за
тренут
ока
,
борба
се
распламтити
на
сав
тачка
.
средина
полумесец
збирати
се
све
више
и
ка
Марковица
приближавати
.
Хаџи-Продан
сачекати
непријатељ
,
и
кад
стигнути
на
пет
стотина
метар
,
дати
знак
.
ред
његов
оборити
плотун
.
Лома
и
обрад
прихватити
,
и
једно
за
други
осушити
још
два
ватра
.
Жива
полумесец
букнути
у
пламен
.
три
хиљада
муња
посуктати
и
описати
огњен
млаз
.
брдо
и
до
зајечати
.
дим
притиснути
цео
околина
.
страховит
вика
и
халекање
проламати
ваздух
над
бојиште
.
Турчин
навалити
са
сав
страна
,
али
она
устаник
сложно
дочекивати
и
узбијаху
.
Аврам
и
Рашковић
заузети
положај
и
успешно
одбијати
напад
непријатељски
.
Већ
протек
пол
час
како
се
небо
проламати
над
бојиште
,
како
гром
трештати
,
како
огњен
млаз
раздирати
густ
колут
дим
,
а
Ашин
још
никако
да
продрети
кроз
ватра
устанички
и
да
разбити
ред
хајдучки
.
два
пут
прикупљати
крило
,
два
пут
ред
ојачавати
и
на
положај
устанички
јуначки
јуришати
,
и
оба
пут
бити
узбити
.
сунце
бити
већ
на
смирај
,
а
борба
још
не
умукнути
.
упорно
држање
устаник
огорчити
Ашина
.
он
прикупити
још
јаче
крило
и
решити
се
,
да
и
по
трећи
пут
окушати
срећа
.
и
окушати
јесам
,
али
без
успех
.
устаник
,
стојећи
на
свој
узвишен
положај
,
не
оступише
ни
корак
.
они
стегнути
свој
ред
и
јак
ватра
узбити
непријатељ
.
Ашин
и
овај
пута
одступити
.
он
се
разгневити
и
гневан
стати
размишљати
,
како
да
смрвити
онај
шака
устаник
,
што
он
се
тако
дрско
одупирати
.
Одступивши
на
осам
стотина
корак
,
призвати
четник
,
и
показивати
она
рука
лево
и
десно
,
стати
она
нешто
живо
говорити
.
Четници
он
разумедоше
и
одјурити
крило
.
не
бити
за
дуг
а
на
свома
тачка
умукнути
гроктање
пушак
.
каки
поветарац
одагнати
дим
са
бојиште
,
а
последњи
зрак
сунчев
пасти
на
положај
српски
и
обасјати
она
.
Хаџи
Продан
,
стојећи
између
Обрад
и
игуман
,
бацити
поглед
по
околина
.
он
опазити
како
средина
Ашинове
војска
живо
измицати
ка
потајник
.
овај
он
расположити
,
па
хтети
живо
упитати
Обрад
:
—
Видиш
ли
што
?
—
као
да
измицати
—
одговорити
Обрад
.
—
средина
измицати
,
а
крило
одмицати
—
прихватити
и
уман
.
Хаџи
Продан
бацити
поглед
лево
и
десно
и
спазити
како
се
крило
Ашинова
развијати
,
оступајући
поступан
.
—
да
огледати
срећа
?
—
рећи
хтети
он
сакупљен
око
себе
—
у
име
Божје
!
_
одговорити
игуман
.
—
Аврам
и
Рашковић
нек
навалити
на
крило
,
а
ја
хтети
на
Ашил
,
па
ако
бог
да
и
срећа
јуначки
,
да
она
сатерати
у
клисура
.
тај
рећи
војвода
,
па
живо
издати
заповест
сутон
почети
већ
обавијати
земља
.
—
напред
!
—
рећи
војвода
свој
и
кренути
се
у
правац
потајник
.
устаник
оборити
пушак
на
рука
и
поћи
за
војвода
.
као
онај
морски
вал
кад
она
ветар
сподбити
и
обала
понети
,
тако
сада
изгледати
овај
жив
лес
,
што
се
жудно
примицати
потајник
.
Још
овај
лес
не
бити
прећи
триста
метар
,
а
с
непријетељске
страна
загроктати
пушак
.
Хаџи-Продан
исукати
сабља
,
окренути
се
свој
и
загрмети
:
—
на
потајник
!
...
Јуриш
!
—
ура
!
—
кликнути
устаник
,
па
нагрнути
за
војвода
.
не
бити
прејурити
ни
сто
метар
,
кад
позади
она
одјекнути
страховит
тресак
.
у
један
мах
ред
Хаџи
Проданов
ускомешати
се
и
узрујати
.
за
први
тресак
разлегати
се
други
.
устаник
се
помести
.
један
ударити
лево
,
други
десно
;
један
напред
други
назад
.
Ужасна
граја
дигнути
се
на
бојиште
.
Начини
се
лом
,
Турчин
навалити
са
сав
страна
.
Пушчана
зрно
зафијукаше
кроз
ред
устанички
.
Лес
бити
испроваљиван
.
устаник
падати
један
за
други
.
хап
Продан
,
Обрад
и
Лома
престравити
,
прелетати
с
крај
на
крај
,
не
знати
ни
сам
шта
хтети
и
како
хтети
.
ватра
непријатељски
сваки
тренутак
сав
јачати
.
Устанички
ред
сав
редак
.
Хаџи-Продан
заповедати
,
али
заповест
његов
губити
се
у
овај
хаос
.
од
пуцњава
и
вика
не
моћи
се
ништа
разабрати
.
.
Латиф
!
...
Латив
јесам
за
ми
!
...
опасти
ми
јесам
по
зади
!
...
назад
!
.
.
удрити
лево
!
.
.
на
потајник
!
.
.
овамо
јесам
опасније
!
...
удрити
на
крило
!
...
Изгинућемо
сав
!
.
.
прикупити
се
!
.
.
Сложно
,
браћа
!
...
Шта
чекати
!
...
Јуришајмо
!
.
.
тако
довикивати
устаник
један
други
,
ломити
се
преко
нераван
бојиште
.
устаник
бити
опколити
.
Латив
бити
стигнути
од
Чачак
,
и
у
тренутак
,
кад
устаник
јуришати
на
Ашина
,
он
пројурити
кроз
Марковица
,
заузети
њихов
положај
и
напасти
она
с
леђа
.
Хаџи-Продан
видити
известан
погибија
.
као
муња
стати
прелетати
по
бојиште
и
прикупљати
разбијен
ред
свој
.
и
кад
прикупити
неколико
стотина
,
призвати
војвода
,
рећи
нешто
игуман
,
окренути
се
десни
крило
Ашиновом
,
ступити
напред
,
и
,
држати
гол
сабља
у
рука
,
очајнички
повикати
:
напред
браћа
!
и
јурнути
кроз
ред
Ћор-Зукине
.
устаник
испалити
по
један
метак
,
потећи
за
војвода
,
пробити
десно
крило
Ашиново
и
нагнути
кроз
планина
.
Турчин
страховито
халакнуше
,
јурнути
за
бегунац
,
погнати
она
кроз
планина
и
отпратити
ватра
из
пушак
.
тама
бити
већ
у
велик
обавити
земља
.
Турчин
оставити
горе
,
вратити
се
у
Марковица
и
ту
преноћити
.
сутра
дан
,
тек
што
почети
свитати
,
Ашин
послати
Ћор-Зуку
и
Ризван
у
Драгачево
и
околина
,
са
заповест
,
да
хватати
хајдук
и
рај
умиривати
.
он
пак
,
с
Латиф
,
оставити
Марковица
,
прећи
Јелица
,
спустити
се
у
долина
моравски
и
похитати
Чачак
.
Ћор-Зука
и
Ризван
ни
час
не
почасити
.
гневан
,
заћи
по
Драгачево
и
околина
,
опљачкати
и
попалити
дом
,
поробити
и
у
ланац
оковати
стотинама
душа
,
многи
погубити
и
љутито
измучити
,
и
кад
се
већ
уморити
и
крв
заситити
,
кренути
плен
и
робље
,
и
у
Чачак
доћи
.
глас
о
пораз
,
што
он
Хаџи-Продан
претрпити
у
Јелица
,
муњевит
брзина
пројурити
кроз
Србија
.
у
час
се
све
изменити
.
Одушевљење
изумрети
,
а
страх
овладати
цео
земља
.
Ужасна
повика
дигнути
се
на
војвода
.
они
који
реч
и
делом
подстицати
огањ
,
наћи
се
сада
у
гњев
престрављен
народ
.
сав
бити
поражено
,
готово
убити
.
сваки
осећати
како
се
мутан
облак
навлачити
преко
небо
и
како
се
сваки
час
небо
спремати
да
се
страховито
проломити
над
глава
.
многи
напустити
чета
,
оставити
горе
и
похитати
свој
,
да
она
што
пре
спасавати
од
гнев
разјарен
Турчин
.
Хаџи
Продан
бити
сатрти
.
од
хиљада
и
пет
стотина
устаник
,
колико
имати
под
Марковцам
,
сада
,
после
пораз
,
једва
сакупити
три
стотина
.
око
поноћ
он
сићи
низ
кос
јелички
,
прећи
морав
,
упад
у
руднички
нахија
и
похитати
у
Гружа
,
да
притећи
у
помоћ
тамошњи
устаник
.
али
доцкан
бити
.
Ђаја
паш
бити
већ
притиснути
Гружа
и
околина
,
разбити
чета
устанички
и
зашао
од
село
до
село
,
тај
пљачка
,
пасти
,
рушити
и
робити
.
Хаџи-Продан
ости
јесам
.
он
видити
пропаст
,
видити
страховит
последица
олуја
,
што
јесам
подигнути
,
и
пасти
у
очајање
.
тренутак
сав
опасан
.
одељење
Ђајин
примицати
се
све
више
.
народ
,
престравити
,
бежати
испред
њихов
обест
.
Ђаја
бити
немилосрдан
.
себе
носити
страх
и
трепет
,
а
за
себе
остављати
пустош
,
голем
јад
и
невоља
.
—
Шта
хтети
и
куда
хтети
?
—
упитати
Хаџи-Продан
свој
брата
Михаила
.
—
кроз
планина
,
па
шта
ми
бог
да
!
—
одговорити
овај
.
у
тај
се
зачути
страховит
граја
.
—
Турчин
!
—
рећи
Михаило
и
пренеражено
погледати
у
правац
одакле
грајати
долазити
.
он
бити
за
дуго
,
а
на
јееном
висоравну
указати
се
један
велик
гомила
људи
,
жена
и
деца
.
тај
бити
бегунац
.
Хаџи
Продан
махнути
се
Гружа
,
скренути
лево
са
свој
брата
и
триста
устаник
,
нагнути
кроз
планина
и
изгубити
се
.
Ђаја-паша
,
Ашин
бег
и
Латиф
притиснрше
цео
земља
,
сатирати
ужасно
све
што
она
до
рука
доћи
.
устанак
од
@card@
.
бити
угушити
!
у
живот
народ
имати
непогода
што
он
сатирати
и
у
црн
завијати
.
устанак
од
@card@
.
бити
непогода
који
за
себе
оставити
пустош
.
густ
тама
поновно
пасти
на
несрећан
земља
.
настати
ноћ
,
пун
туга
и
јад
,
а
кроза
њен
тама
разлегати
се
јаук
и
звека
ланац
.
Неимар
разточи
врашки
сила
,
а
зграда
њихов
обузети
дим
и
огањ
.
кривац
пред
савест
не
далеко
од
Небош-Планине
,
бити
збег
многи
несрећан
породица
.
Хаџи
Продан
,
видити
да
он
се
ваљати
пробијати
кроз
Турчин
,
прићи
игуман
и
рећи
:
—
Оче
!
последњи
јесам
час
...
кроз
Турчин
хтети
,
па
шта
бог
да
.
—
заједно
хтети
војвода
—
одговорити
игуман
.
—
не
,
отац
!
твој
јесам
дужност
свет
.
Останеш
ли
жив
,
отићи
хтети
у
збег
да
спасавати
нејач
.
.
тај
неки
ти
јесам
аманет
од
бог
.
игуман
,
сретан
пробити
кроз
Турчин
,
ни
час
не
почасити
.
он
похитати
у
збег
,
и
ту
наћи
многи
породица
,
а
међу
овај
и
породица
Миаила
Глигоријевић
.
у
збег
пробавити
неколико
дан
.
—
један
јутро
,
седити
он
у
колеба
и
премишљати
о
последица
олуја
,
који
бити
подигнути
са
свој
.
у
тај
један
коњаник
стигнути
пред
колеба
и
стати
.
игуман
изићи
и
познати
човек
.
тај
бити
Манојло
Прокић
.
игуман
чудно
посматрати
човек
.
Манојло
бити
блед
к'о
крпа
.
једва
се
држати
на
коњ
.
—
ранити
јесам
,
отац
!
—
одговорити
Манојло
с
тежак
напрезање
.
—
Шта
јесам
с
наш
?
—
не
питати
отац
!
пропасти
јесам
свуд
.
Несрећа
на
сав
страна
.
Хаџи
Продан
пребећи
у
Аустрија
.
игуман
стајати
као
кип
.
—
спасавати
овај
нејач
што
пре
.
Ћор-Зука
чудо
чинити
.
где
стигнути
,
пасти
и
рушити
...
збогом
отац
!
тај
рећи
Манојло
,
па
потерати
коњ
.
два
човек
ићи
за
он
узастопан
.
игуман
стајати
пред
колеба
и
гледати
за
човек
.
судбина
несрећан
породица
изићи
он
нпред
очи
.
он
се
сетити
,
можда
сада
први
пут
,
да
тражити
кривац
овај
несрећа
.
ваљати
јесам
што
пре
спасавати
се
.
игуман
сазвати
збор
и
посаветовати
сав
бегунац
да
што
пре
похитати
у
Шљепају-пећину
,
где
хтети
наћ
поуздан
склониште
.
бегунац
се
покорити
његов
савет
,
и
на
један
час
одпочети
жалосна
сеоба
.
игуман
остати
у
збег
,
док
сав
не
испратити
.
пред
вече
уза
породица
Михаилов
и
похитати
у
Драгачево
.
намера
он
бити
да
јесам
спровести
до
Сава
и
превести
у
Аустрија
.
после
дуг
и
мучан
пешачење
по
таман
и
хладан
јесењи
ноћ
,
игуман
стигнути
у
Горачићи
и
одсести
у
кућа
Михаилов
.
Тужна
бити
кућа
Михаилов
...
у
она
нигде
живити
дух
,
нити
трагати
од
пун
и
богат
дом
.
сав
бити
разграбити
и
уништити
.
Несрећна
деца
војводин
,
измучен
и
од
умор
сатрти
,
немати
на
шта
глава
да
наслонити
.
имати
ли
што
тужнује
од
опустео
дом
?
!
...
Петри
—
тако
бити
име
домаћица
Михаилов
—
видити
дом
сав
и
задрхтати
.
Беше
потрести
до
дно
дух
свој
.
она
пасти
,
обгрлити
праг
рука
,
и
јецати
,
тужити
и
нарицати
.
троје
деца
,
држати
се
за
скута
материн
,
цвокотати
и
дрхтати
од
зима
.
игуман
стајати
пред
кућа
као
какав
авет
.
моћи
јесам
бити
три
час
по
поноћ
.
у
околина
мртав
тишина
.
Горачићи
бити
опустети
.
игуман
прићи
деца
и
помиловати
она
рука
.
хтети
она
нешто
рећи
,
али
он
реч
запети
у
грло
.
деца
он
опколити
.
—
дед
!
...
гладан
јесам
,
—
рећи
стар
и
ухватити
он
за
рука
.
—
зима
ја
јесам
—
додати
друго
.
—
дед
!
.
.
спавати
ја
се
—
рећи
трећи
.
игуман
се
сагнути
,
обгрлити
све
троје
деца
,
подигнути
она
и
однети
у
одаја
.
Мата
она
примити
,
метнути
у
крило
и
загрлити
.
деца
се
прикупити
као
пилић
,
загрејати
и
поспати
.
игуман
изићи
у
двориште
.
Тумарајући
тамо
амо
доћи
до
један
угао
,
и
ту
наћи
на
камарица
слама
.
он
се
сагнути
,
начупати
повелик
брема
,
унети
у
кућа
и
разастрети
у
један
крај
одаја
.
тај
бити
постеља
.
Мата
се
лагано
дигнути
и
поређати
деца
по
слама
.
игуман
изићи
из
одаја
,
затворити
врата
,
прибити
се
у
један
угао
кућа
и
ту
остати
.
морати
он
обузети
душа
,
и
он
не
моћи
ока
сколити
.
црн
судба
безбројан
породица
парити
он
срце
и
довађати
до
очајање
.
—
Шта
овај
учинити
?
—
питати
сам
себе
...
о
Пајсије
,
Пајсије
!
тај
јесам
узрок
сав
овај
несрећа
!
тај
први
бацити
искра
и
створити
овај
пожар
што
сад
пламтити
и
прштити
по
земља
!
како
сад
да
спасти
овај
невин
и
јадан
чељада
,
што
пиштати
као
црв
под
кор
?
проклетство
њихов
гонити
тај
и
у
гроб
!
о
,
несрећан
човек
!
како
хтети
збацити
терет
са
дух
свој
како
ли
дати
одговор
пред
лице
Божјим
?
тај
јесам
гробар
овај
сирочад
;
ти
навући
зло
на
овај
мален
земља
,
на
овај
шака
измучен
народ
!
тако
игуман
забадати
нож
у
рана
срце
свој
.
он
бити
и
даље
да
он
неки
страховит
глас
из
даљина
не
пренути
из
занос
.
оп
се
дигнути
,
отворити
врата
и
стати
ослушкивати
.
из
даљина
зачути
се
писка
,
ужасан
и
страшан
писка
.
игуман
сићи
с
праг
,
доћи
до
ограда
,
попити
се
на
овај
и
погледати
западно
.
опазити
неки
светлост
,
а
мало
за
тај
огроман
пламен
и
густ
дим
.
—
То
јесам
Ћор-Зука
!
—
реч
он
,
па
сићи
с
ограда
и
вратити
се
у
кућа
...
Још
који
час
па
јесам
све
свршен
!
...
Шта
хтети
и
куда
хтети
?
...
како
да
спасти
овај
невин
дечица
?
...
Несрећни
Пајсије
,
несрећан
!
...
Шта
учинити
од
овај
сиротиња
и
нејач
?
тај
јесам
крив
сав
,
ти
и
ники
други
!
и
ти
још
живити
несрећан
човек
!
зар
тај
јесам
срам
?
!
Чему
се
још
надати
,
проклети
Пајсије
?
ти
тражити
;
ти
,
да
ти
судити
за
грех
твој
.
ти
бежати
и
крити
се
,
а
сваки
тренутак
твој
живот
искупљивати
безбројан
невин
жртва
!
Шта
хтети
?
зар
да
се
спасавати
,
пун
грех
и
проклество
?
на
што
хтети
тај
живот
,
грешник
?
!
зар
јесам
твој
срце
тако
тврдо
;
зар
он
не
потресати
пискати
новина
деца
;
зар
твој
душа
не
раздирати
онај
пламен
што
прождирати
дом
браћа
твој
!
?
тако
говорити
у
себе
овај
саломити
див
,
гристи
усница
и
чупати
брада
.
по
тај
крочити
два-три
пут
и
прићи
врата
.
јаук
и
писка
сав
јак
.
он
се
спустити
крај
зид
,
обор
глава
на
рука
и
зајецати
,
можда
никад
горчити
у
век
.
имати
суза
благ
,
имати
љут
и
отрован
,
што
чупати
и
раздирати
.
игуман
пролевати
отрован
суза
.
да
он
јесам
ко
видети
у
овај
положај
,
следити
бити
се
.
по
тај
се
дигнути
,
десни
рука
шчепати
се
за
прса
,
а
леви
дигнути
у
вис
,
и
,
трести
се
цео
снага
,
страховито
зајечати
.
он
бити
страшан
.
Очи
он
бити
крвавити
и
упалити
,
а
лице
изрити
суза
,
као
да
он
јесам
нокат
парати
.
јаук
и
пискати
бити
са
сав
близу
.
игуман
крочити
,
отворити
врата
,
ући
у
одаја
,
и
пасти
на
колено
.
за
тај
се
дигнути
,
изићи
из
одаја
,
и
упутити
се
у
двориште
.
Дошавши
до
