модеран
робље
роман
из
Живота
босански
Срба
.
написати
БОШКО
ПЕТРОВИЋ
.
у
нов
сад
српски
ШТАМПАРИЈА
ДР
.
свет
.
МИЛЕТИЋА
@card@
.
@card@
.
Тешки
дан
наступити
у
кућа
Хапи-Костића
,
сав
силом
се
свалити
брига
на
овај
стар
босански
породица
.
Данашњи
домаћин
,
Милан
Хаџи-Костић
,
залуд
се
трудити
да
утишати
себе
и
свој
жена
а
она
он
,
ипак
јесам
умјети
једно
други
ништа
казати
да
се
умирити
.
Страшна
брига
се
свалити
на
овај
честит
српски
кућа
,
који
јесам
до
данас
много
несрећа
и
ударати
претрпјети
,
што
се
овај
породица
вазда
истицати
у
борба
за
народни
ствар
.
данас
јесам
у
брига
бацити
овај
породица
млад
брат
Боривој
Хаџи-Костић
,
професорски
кандидат
.
данас
он
јесам
аустријски
управа
у
Босна
и
Херцеговина
коначно
вратити
молба
са
порука
,
да
за
он
немати
мјесто
у
овијем
земља
.
по
Сарајево
се
муњевит
брзина
разнијети
глас
,
да
јесам
молба
Боривоје
Хаџи-Костића
одбити
због
тај
,
што
јесам
учествовати
у
народни
покрет
против
зао
стање
у
Босна
и
Херцеговина
,
и
да
ни
један
од
омладинац
,
који
јесам
створити
тужба
протин
земаљски
влада
за
Босна
и
Херцеговина
и
исти
оптужба
чак
цар
подастрели
у
облик
меморандум
,
не
хтети
добити
мјесто
у
овај
земља
.
у
тај
омладина
јесам
спадати
и
Боривој
Хаџи-Костић
,
шта
више
,
важити
јесам
као
вођ
те
незадовољан
омладина
.
у
први
мах
јесам
такови
стање
наступити
у
кућа
Хаџи-Костића
,
да
се
ни
о
шта
други
јесам
мислити
,
већ
о
будућност
и
егзистенција
млад
брата
Боривоје
.
стар
брат
,
Милан
,
преузети
јесам
трговачки
радња
послије
очев
смрт
и
сав
остати
домазлук
да
управљати
он
.
по
уговор
јесам
уједно
узети
насе
васпитање
и
школовање
млад
брата
,
а
послије
овај
читав
имање
имати
припасти
стар
брата
.
и
брат
и
домаћица
јесам
велик
воља
радити
,
оскудјевали
са
свој
двоје
дјеца
и
све
приносити
на
жртва
,
но
послије
сав
тај
јесам
сада
ето
брат
домаћинов
,
Боривој
Хаџи-Костић
одбити
,
а
тај
јесам
ухљебљење
његов
одбацити
у
неизвестан
будућност
,
па
јесам
можда
и
читав
екзистенција
његов
доћи
у
питање
.
брига
и
очајање
се
свалити
на
читав
кућа
,
а
на
домаћица
сав
сила
.
она
се
сав
промјенила
у
лице
,
у
ход
,
у
говор
,
па
и
сам
поштовање
јесам
према
брата
мужевљев
у
рок
од
један
дан
изгубити
.
док
јесам
домаћица
кућа
овај
ствар
тумачити
само
са
материјалан
страна
,
дотле
јесам
домаћин
бити
дубоко
у
душа
дирнути
,
да
он
ето
родити
брат
послије
толики
ударати
још
од
детињство
ево
и
овај
удар
морати
мирно
да
примити
,
да
он
не
дати
љеб
у
отаџбина
.
он
јесам
сав
терет
,
брига
,
напор
и
оскудјевање
радо
подносити
,
па
бити
се
и
данас
радо
примити
нов
терет
,
само
када
бити
брата
моћи
видјети
на
угледан
мјесто
.
јесам
ли
братовљев
молбеница
за
навјек
одбити
?
Хоће
ли
он
икада
имати
користити
од
свој
наука
у
овај
земља
?
да
ли
се
моћи
шта
надати
у
други
замљи
?
јесам
ли
залуд
бити
сав
напор
,
труд
и
мука
обојица
?
тај
јесам
бити
мисао
,
на
који
јесам
он
хтјети
себе
дати
одговор
и
умирити
и
себе
и
жена
.
под
терет
овај
мисао
и
стар
брига
овај
човјек
од
@card@
година
изгледати
као
старац
.
његов
још
свезати
лице
,
али
са
већ
прогрушалом
кос
на
глава
и
велик
бразда
на
чела
,
око
очи
и
на
иначе
коштуњав
и
изразит
лице
давати
овај
брига
прав
израз
и
значај
.
тај
овако
забринут
лице
бити
сада
разријешити
ребус
његов
прошлост
и
читав
он
живот
.
Изгледаше
као
да
он
се
у
лице
,
у
израз
и
читав
физиономија
ужљебити
сав
прошлост
са
силан
прегоревање
,
мука
,
терет
и
губитак
у
борба
за
свој
породица
,
за
брата
,
а
све
против
јаван
насиље
аустријски
управа
овај
земља
.
овај
човјек
изгледати
као
да
јесам
претурити
сав
мука
и
јад
сав
људски
доба
за
кратак
вријеме
младост
.
само
што
јесам
примити
управа
над
имање
,
доћи
јесам
налог
од
управа
земаљски
,
да
имати
селити
из
кућа
заједно
са
кирајџија
,
јер
као
да
јесам
тај
опасност
,
да
се
кућа
моћи
срушити
.
на
овај
налог
се
одселити
,
у
кућа
ники
јесам
становати
,
али
кућа
ено
и
данас
још
стајати
читав
.
послије
тај
јесам
набеђивати
на
он
’
да
стајати
у
додир
са
један
стран
држава
и
да
подржавати
револуционаран
веза
са
она
.
неколико
пута
јесам
он
ноћу
рупити
у
кућа
,
чинити
преметачина
и
унијети
страшан
немир
у
породичан
живот
.
сав
дозвола
,
који
јесам
до
сада
имати
,
одузети
он
,
чак
да
продавати
пиће
на
мало
,
нашто
јесам
кућа
од
давнина
имати
права
.
свијет
се
питати
:
зашто
тај
?
Што
јесам
народан
човјек
—
бити
јесам
кратак
одговор
.
—
С
чим
хтети
сад
почети
?
—
питати
јесам
домаћица
муж
већ
некоји
пут
.
он
јесам
до
сада
вазда
ћутао
,
а
послије
о
други
говорити
.
—
Сачекаћемо
,
да
видити
,
шта
се
моћи
још
учинити
,
—
одговорити
она
он
напокон
да
јесам
утишати
.
—
Ићи
хтети
један
од
народни
вођ
земаљски
управа
да
тражити
разјашњење
.
—
ја
већ
видити
да
се
не
хтети
ништа
постигнути
.
тај
се
моћи
у
напријед
знати
,
чим
јесам
потписати
несрећан
меморандум
.
—
Несрећни
—
зашто
несрећан
?
!
који
се
поштен
Србин
јесам
слагати
са
онај
поступак
омладина
?
!
зар
јесам
дочекати
да
ми
и
из
родити
домовина
без
разлог
изгон
?
—
у
овај
моментално
узбуђење
он
јесам
довести
мисао
,
ако
он
брат
бити
коначно
одбити
.
—
овдје
јесам
свршити
;
ако
моћи
побринути
се
за
брата
на
други
страна
.
Домаћин
јесам
осјетити
жаока
,
но
се
утишати
.
са
жена
се
јесам
хтјети
упуштати
у
овако
озбиљан
ствар
,
а
у
овај
за
сада
бар
не
,
јер
ствар
јесам
зрети
,
да
се
о
она
моћи
нешто
коначно
рећи
.
—
он
не
моћи
овдје
дангубити
.
ево
пропустити
јесам
већ
по
година
,
а
шта
бити
тај
значити
за
његов
наука
да
још
пропуштати
?
Милан
Хаџи-Костић
развући
усна
на
осмејак
и
поглед
жена
.
овај
поглед
она
рећи
,
да
јесам
ни
лијепо
,
ни
хришћански
овако
говорити
о
овај
ствар
.
она
разумједе
овај
нијем
говор
.
застидити
се
и
утишати
се
.
—
ја
знати
да
јесам
ти
тешко
,
ја
јесам
још
тежити
,
а
он
,
јесам
јесам
ли
мислити
о
тај
?
настати
починак
.
изгубити
се
онај
крт
израз
са
њен
лице
.
и
са
његов
лице
ишчезнути
забринутост
.
Изгледаше
као
да
о
једном
мислити
и
један
осјећај
а
мислити
као
да
она
се
слагати
.
—
ако
бити
морати
бити
,
ту
хтети
бити
код
ми
још
година
,
па
и
два
година
дан
.
Можда
хтети
тако
морати
бити
без
и
мој
и
твој
воља
,
па
и
без
управа
аустријски
.
Међа
муж
и
жена
овладати
мирно
хришћански
расположење
.
—
Сјетише
се
покојни
отац
,
народни
вођ
и
српски
народ
.
у
кућа
Хапи-Костићевих
никад
јесам
бити
свађање
,
ван
оваков
препирка
,
но
и
тај
јесам
вазда
паметан
страна
однијети
побједа
.
споља
се
чути
звоно
на
вечерњи
.
Домаћица
упалити
кандило
више
свет
Никола
...
@card@
.
док
јесам
овај
двоје
на
овај
начин
гонити
брига
један
други
са
дух
,
дотле
јесам
у
мали
собица
из
двориште
јесам
сједио
Боривој
Хаџи-Костић
,
професорски
кандидат
доста
миран
.
Изгледаше
,
као
да
јесам
већ
претурити
прво
узбуђење
и
да
јесам
наступити
у
он
онај
миран
стање
,
када
се
о
догађај
стварно
пресуђивати
.
пред
он
јесам
лежати
акт
земаљски
влада
за
Босна
и
Херцеговина
,
одбијање
његов
молбеница
.
из
тај
акт
јесам
Боривој
Хаџи-Костић
читати
да
у
његов
домовина
немати
за
он
љеб
,
немати
рођеног
огњиште
,
јер
тако
хтети
туђински
управа
,
суров
сила
.
једино
тај
мисао
он
јесам
изводити
из
миран
расположење
,
код
тај
мисао
бити
се
у
он
све
ускомешати
,
и
први
пут
у
његов
живот
еруптиван
сила
избити
бити
незадовољство
против
стање
у
домовина
и
протест
против
управа
и
силник
,
који
управљати
његов
домовина
.
до
сада
се
вазда
знати
уздржати
.
скоро
да
јесам
бити
више
него
увјерити
,
да
он
овај
управа
гонити
и
да
он
хтети
дати
мјесто
,
но
тај
јесам
јак
и
силан
избијати
смјелост
његов
унутрашњост
и
одлучност
,
да
се
као
син
овај
земља
борити
за
свој
права
против
странац
,
који
јесам
отети
права
син
овај
земља
.
ту
јесам
упоредити
себе
и
сав
живот
са
живот
онај
дјеца
мајка
природа
,
који
без
закон
,
без
разум
,
без
морал
жива
ослањати
се
на
овој
снага
,
сила
и
преимућство
и
користити
се
тај
преимућство
,
суров
сила
без
обвеза
,
морал
,
чувство
права
кидисати
један
на
други
,
јер
јесам
још
и
онај
побједио
,
који
мање
поштовати
закон
,
а
више
суров
сила
.
из
овај
мисао
он
тргнути
куцање
на
врата
.
јесам
он
бити
мило
,
да
он
ико
сада
посјетити
и
узнемиривати
.
на
врата
се
указати
његов
добар
пријатељ
,
Душан
Трифковић
,
судски
вјежбеник
,
син
овај
земља
,
с
који
јесам
проводити
први
ђаковање
,
а
касније
с
он
делити
сав
удар
и
несрећа
и
личан
и
заједнички
домовина
.
скоро
једнако
неизвјестан
и
збуњен
поглед
она
се
срести
,
а
тај
јесам
све
донијети
,
да
једно
мислити
и
осећати
.
—
сав
знати
већ
и
сав
јесам
узаврети
и
узбудити
у
читав
град
.
тај
ријеч
јесам
давати
задовољштина
,
тјешити
новодошли
гост
свој
пријатељ
,
и
лице
он
постати
мрачно
.
Боривој
Хаџи-Костић
не
хтети
показати
на
лице
онај
што
осећати
.
слаб
изгледати
:
тај
јесам
презирати
.
—
преко
лице
он
прелетити
лак
осмијех
.
—
симпатија
читав
Сарајево
јесам
на
твој
страна
,
али
ја
не
знати
,
шта
сад
да
почети
,
шта
да
радити
.
овај
сажаљење
увриједити
Боривоје
Хаџи-Костића
,
но
ни
тај
не
хтјети
показати
.
у
овај
мах
још
не
знати
,
шта
хтети
радити
—
почети
он
,
али
ти
увјеравати
,
да
пропасти
не
хтети
.
клети
ти
се
—
дигнути
свој
два
снажан
рука
и
ударити
она
о
сто
—
клети
ти
се
да
пропасти
не
хтети
.
каков
одлучност
и
огорчење
,
какав
мушки
снага
говорити
из
његов
очи
,
лице
и
читав
тијело
.
Душан
Трифковић
бити
изненадити
овај
одважан
држање
,
да
човјек
у
овако
очајан
стање
с
оваки
одлучност
гледати
у
свој
будућност
.
Душан
Трифковић
морати
мало
боље
погледати
у
лице
свој
пријатељ
.
—
из
широк
блијед
али
крупан
лице
бити
одскочити
јабучица
,
широк
чела
и
меснат
доњи
вилица
.
црн
очи
у
овај
мах
бити
пун
свјетлост
.
крупан
и
коштат
тијело
,
коштуњав
рука
и
плећа
изгледати
,
као
да
она
јесам
овај
млад
човјек
изабрати
за
борба
,
и
сав
тај
послагати
на
висок
стас
,
снабдети
све
са
силан
одпорном
воља
,
да
се
борити
и
одупирати
тежак
удар
.
Душан
Трифковић
на
задњи
ријеч
свој
пријатељ
јесам
имати
ништа
да
одговорити
,
тако
јесам
нешто
извјесно
,
јасно
и
потпуно
читати
у
читав
појавити
свој
пријатељ
,
а
онај
реч
бити
тек
један
мрва
свега
онај
,
што
он
тјело
сакривати
.
укупно
овај
гломазан
тијело
као
да
бити
оживотворити
,
одлучан
воља
,
ништа
не
окрњивати
воља
,
спреман
на
сваки
отпор
,
да
обор
велик
преприке
.
до
сада
јесам
у
Боривоје
Хаџи
Костић
видити
само
ђак
,
додуше
подузетан
или
смио
,
а
сада
ево
гледати
пред
себе
јунак
,
борац
за
свој
права
,
за
идеја
.
овај
вал
љутина
,
увриједити
и
гнев
проћи
за
часак
и
Боривој
Хаџи-Бостић
се
умирити
мало
.
—
хајдмо
ван
,
ма
куд
,
да
не
морати
мој
непрестано
на
овај
мислити
—
рећи
и
поћи
.
Причекај
ја
за
час
док
се
јавити
.
само
што
јесам
изаћи
на
ходник
кућа
,
истрчати
двоје
братовљев
дјеца
и
обојити
полетјети
у
загрљај
Боривоје
.
—
не
ићи
још
—
викнути
мали
и
препријечити
он
пут
.
—
остати
још
,
чика
код
ми
!
молити
дјевојчица
.
његов
се
лице
разгалити
и
развеселити
.
—
сад
хтети
се
вратити
чикати
—
утишавати
она
нежно
.
дјеца
се
умирити
и
пустити
чик
.
—
Чико
доћи
!
рећи
стар
момчић
,
а
за
он
тај
исто
поновити
дјевојчица
.
пријести
него
што
јесам
оставити
кућа
,
отићи
Боривој
да
се
опростити
са
брата
и
жена
он
.
Затече
она
миран
и
удубљен
у
себе
.
у
полумрачан
соб
падати
јесам
свјетлост
из
кандило
,
који
јесам
обасјавати
икона
свет
Никола
,
кућњи
светитељ
.
мал
он
не
свалити
туг
при
овај
поглед
.
у
овај
брига
изаћи
он
пред
очи
сав
прошлост
,
који
јесам
од
свој
дјетињство
под
овај
слика
проводити
,
сјетити
се
и
отац
и
мајка
—
ту
он
сад
први
пут
проговорити
срце
у
овај
јад
,
док
јесам
до
сада
мисао
као
тиранин
сузбијати
сваки
глас
осјећај
.
и
тај
осјећај
донети
он
пред
очи
отац
и
сав
његов
биједа
,
јад
и
сличан
борба
с
туђ
управа
у
овај
земља
.
отац
Боривојев
,
Костантин
Хаџи-Костић
,
бити
јесам
један
од
први
српски
трговац
у
Сарајево
још
за
турски
доба
.
када
јесам
Аустрија
доћи
у
Босна
и
Сарајево
посјести
,
Константина
Хаџи-Костића
бити
аустријски
војни
управа
одмах
први
дан
ухапсити
,
што
јесам
учествовати
са
турски
усташа
против
аустријски
војска
.
—
стар
Хаџи-Костић
се
дигнути
на
оружје
с
пун
увјерење
,
да
аустријски
окупација
не
хтети
донијети
добар
овијем
земља
.
но
Хаџи-Костића
брзо
пустити
на
слободан
нога
и
почети
он
обасипати
обећање
,
дати
он
одмах
„
лиферација
“
за
војска
,
да
тај
задобити
један
од
имућан
и
угледан
Срба
,
који
бити
свој
уплив
моћи
и
остати
Срба
задобити
.
но
одмах
први
година
управа
овај
страна
држава
са
стран
званичништвом
под
оружан
сила
отуђити
јесам
не
само
Хаџи-Костића
,
већ
уједно
и
сав
његов
једномишљеник
Срба
.
но
ту
се
до
сада
једнодушан
српство
Сарајево
почети
цијепати
.
сјај
,
бљесак
,
ласкање
и
увлачење
спољашњи
сјај
од
страна
управа
брзо
бити
задобити
онај
елемент
,
који
вазда
тражити
свој
удобност
и
-
свој
добит
.
Константин
Хаџи-Костић
се
јесам
дати
задобити
,
а
зато
он
брзо
одузети
сав
повластица
,
који
јесам
он
пријести
без
његов
жеља
дати
бити
.
око
Хаџи-Костића
се
бити
окупити
кола
Срба
,
који
се
за
кратак
вријеме
увјерити
о
несрећа
за
овај
земља
,
који
доносити
аустријски
управа
са
стран
званичник
на
чела
,
увлачити
у
земља
страна
људи
,
дати
она
трговина
,
подузеће
,
откупљивати
за
јефтин
новац
српски
земљиште
са
тежња
за
освајање
српски
имање
.
управа
земља
јесам
брзо
изаћи
са
свој
програм
,
подметати
на
лак
начин
по
неколико
задовољан
домородних
син
против
Срба
који
јесам
држати
са
влада
.
тај
јесам
отпочети
борба
,
који
се
брзо
пренети
на
поље
црква
и
школа
,
а
из
Сарајево
на
сав
град
Босна
и
Херцеговина
.
но
народни
српски
странка
,
у
који
јесам
спадати
и
Хаџи-Костић
,
јесам
се
дати
потиснути
из
црква
и
школа
,
који
јесам
још
за
турски
доба
извојевати
.
Почело
се
борити
сав
средство
против
народни
људи
.
аустријски
се
управа
у
Босна
и
Херцеговина
почети
служити
свој
познат
средство
,
који
се
против
себе
потчињен
држава
служити
.
Дођоше
на
ред
прогонити
основан
на
лажан
оптужба
и
отворен
писма
стати
подметати
народни
људи
,
стати
од
неискусан
али
у
душа
непоштен
рођака
измамљивати
лажан
исказ
против
народни
људи
,
почети
она
на
основа
овај
„
кримина
“
осуђивати
.
овај
још
већма
изазивати
српски
народ
,
стварати
у
дно
дух
Србинов
мржња
према
странац
,
који
јесам
сада
све
више
разлог
имати
,
да
прогањати
Србин
и
на
рођеном
он
дом
.
један
дан
изненада
у
кућа
Константина
Хаџи-Костића
рупа
полицајни
комесар
са
два
до
грло
наоружан
стражара
,
а
улаз
у
кућа
јесам
чувати
два
војник
са
натакнут
бајонет
.
ники
не
говорити
ништа
,
већ
отпочети
преметачина
.
тада
још
мали
Боривој
јесам
гледати
на
отац
и
на
мати
,
који
јесам
ништа
говорити
,
и
са
лице
она
прочитати
нешто
,
што
он
нагнати
да
вриснути
и
сакрити
лице
у
материн
крило
.
ту
јесам
почети
да
се
бојити
тај
људи
са
златан
оковратник
и
црвен
шара
на
хаљина
,
ту
она
јесам
почети
да
мрзети
.
полицајни
шеф
јесам
преметати
све
у
кућа
,
и
орманове
и
сандук
и
кревет
,
детињи
колијевка
,
чак
дати
разрити
патос
,
таван
и
подрум
и
тамо
тражако
неки
забрањен
ствар
,
новина
,
спис
,
писма
,
прогласити
,
који
јесам
требати
писати
неки
револуцијонарац
.
онда
јесам
отићи
без
опроштај
.
тај
се
често
дешавати
од
тај
доба
,
и
ако
никада
ништа
сумњив
јесам
наћи
,
тај
се
ипак
понављати
једаред-дваред
у
мјесец
и
тај
баш
у
петак
на
пазарни
дан
,
када
највише
муштерија
долазити
у
дућан
Хаџи-Костића
.
стар
муштерија
Хаџи-Костићеве
,
који
јесам
из
село
доћи
у
варош
да
пазарити
,
погледати
на
овај
стар
српски
кућа
и
угледати
два
оружан
војник
са
свијетао
вршастим
бајонет
на
пушка
,
окретати
глава
од
кућа
,
као
да
никада
јесам
ни
познавати
Хаџи-Костића
.
Константин
Хаџи-Костић
се
јуначки
држати
,
али
се
видјети
на
његов
тијело
,
који
јесам
почети
да
се
губити
,
да
јесам
у
дно
дух
увриједити
,
да
се
у
он
нешто
збивати
,
што
хтети
или
у
он
остати
и
упропастити
он
тијело
,
ићи
хтети
ван
и
онда
не
хтети
бити
добро
ни
за
он
ни
за
његов
.
два
година
сваки
мјесец
по
двапут
,
а
задњи
година
и
по
трипут
у
мјесец
понављати
се
овај
насртање
на
кућа
Хаџи-Костића
,
а
српски
свијет
с
почетак
застрашен
бјегати
,
но
касније
тражити
све
више
тај
трговина
.
сад
се
латити
полиција
други
насиље
.
преко
директор
,
управник
и
начелник
сав
званије
;
забранити
званичник
државни
званије
,
да
ники
у
Хаџи
Костић
радња
не
смије
видјети
.
тај
јесам
заповијест
кмет
на
село
објавити
сељак
свуд
у
околица
Сарајево
.
овај
налог
јесам
пред
сељак
пооштрити
тај
,
што
јесам
сваки
запријетити
глоба
,
ко
бити
и
једаред
видјети
у
трговина
Константина
Хаџи-Костића
.
поред
сав
овај
владин
налог
преко
градски
полиција
Хаџи-Костић
јесам
ипак
постојати
,
а
његов
јесам
радња
напредовати
.
народни
љубав
он
јесам
оставити
.
овај
прогон
јесам
од
он
створити
народни
борац
,
вођа
,
првак
,
који
јесам
са
још
неколико
одлучан
Срба
узети
вођство
и
отворен
борба
против
насиље
земаљски
управа
.
но
један
дан
се
ипак
нешто
десити
,
што
јесам
све
поразити
.
бити
јесам
таван
ноћ
,
на
поље
јесам
бјеснио
јужни
вјетар
,
бор
и
киша
јесам
махомице
ударати
о
прозор
,
како
јесам
кад
вјетар
забјеснео
.
уједаред
се
зачути
споља
ударање
на
кућа
Хаџи-Костића
.
неки
јесам
бесомучно
ударати
алка
на
врата
.
у
кућа
се
сав
тргнути
.
кроз
полусвјетлост
кандило
се
моћи
распознат
снажан
тијело
Константина
Хаџи-Костића
,
који
се
дигнути
из
постеља
.
Жена
скочити
за
он
.
—
куда
хтети
?
њен
застрашен
глас
јесам
све
тумачити
.
—
ја
хтети
отворити
капиџик
.
—
опет
се
зачути
ударање
алка
о
врата
сав
јак
,
силан
.
—
у
име
закон
отварати
!
!
Коста
Хаџи-Костић
дати
знак
кроз
прозор
.
на
поље
зафијука
вјетар
бијесно
,
засути
прозор
крупан
капљица
.
настати
тајац
.
дјеца
почети
дрхтати
.
кроз
мртав
тишина
допирати
у
соб
бат
мајка
,
који
се
спуштати
низ
степеница
.
Шкљоцну
кључ
на
капиџик
у
двориште
.
у
соб
допирати
ситан
звекет
сабља
о
камен
у
двориште
.
брзо
затим
се
зачути
брз
корак
уз
степеница
горе
,
и
уједаред
се
у
соба
засвијетлити
златан
чаков
и
врх
од
бајунет
на
пушка
.
—
у
име
закон
,
ви
јесам
ухапсити
,
—
зачути
се
оштар
глас
из
гомила
.
Константин
Хаџи
-
Костић
се
сав
затрести
,
очи
он
сјевнуше
одлука
,
да
учинити
сав
крај
.
но
гле
,
шта
бити
уједаред
?
!
заљуљати
се
човјек
—
поблијед
.
сјетити
се
дјеца
.
—
ја
јесам
непоштен
човјек
—
изговорити
глас
,
каков
говорити
људи
,
кад
се
бранити
од
оптужба
.
само
што
јесам
почети
говорити
,
зграбити
он
онако
полуобучен
,
у
час
он
свезати
,
и
силом
он
изгурнуше
из
соб
.
ту
више
јесам
помоћи
молба
,
ни
преклињање
женин
,
ни
јаук
ни
пискати
нејак
дјеца
,
још
мање
позивање
на
закон
,
да
он
без
разлог
не
смију
растављати
са
дјеца
и
жена
;
тај
јесам
бити
закон
,
четири
оружник
он
одвести
некамо
у
ноћ
.
Кућа
остати
без
домаћин
.
овладати
страх
са
неизвјесност
.
одмах
рано
ујутру
почети
долазити
у
кућа
пријатељ
и
питати
:
„
Зашто
он
одвести
?
“
неки
слијегати
раме
говорити
:
„
због
велеиздаја
“
,
и
почети
шапутати
један
други
:
због
велеиздаја
.
само
некоји
вођ
говорити
са
нарочит
нагласак
:
јесам
,
због
велеиздаја
!
хм
!
а
кроз
узбуђен
дисање
отимати
се
ријеч
с
прекор
изговорити
:
сада
тек
тражити
свједок
.
мали
Боривој
јесам
тражити
отац
,
питати
за
он
’
,
слушати
онај
ријеч
и
када
јесам
по
који
од
народни
вођ
што
рећи
,
он
јесам
разумјети
,
шта
јесам
овај
рећи
,
али
јесам
и
опет
гледати
у
лице
и
отуд
прочитати
неки
осјећање
,
који
човјек
обузимати
,
када
јесам
увриједити
и
он
јесам
ту
и
јесам
осјећати
да
јесам
отац
учинити
неправда
.
Идућег
дан
поћи
жена
да
посјетити
муж
.
—
куда
хтети
,
мати
?
скочити
мали
Боривој
мајка
ближе
,
и
шчепати
јесам
за
сукња
.
—
и
ја
ићи
!
изговорити
мали
дрхтати
.
—
остати
код
кућа
,
код
брата
—
молећи
глас
говорити
мајка
Боривоје
,
да
остати
.
Боривој
почети
као
матор
пријетити
:
Хоћу
да
видити
баба
!
морати
он
видјети
!
Отидоше
.
Видјеше
отац
блијед
,
скрхан
и
очајан
,
с
везан
рука
у
ланац
.
када
видити
жена
и
Боривоје
он
чисто
посрнути
,
жена
цикнути
,
мали
Боривој
претрнути
,
очи
он
засвијетлити
суза
;
када
обрис
суза
,
спазити
крај
отац
два
оружан
стражара
.
—
Одријеши
ја
баба
!
—
изговорити
Боривој
погледати
најпре
на
стражара
па
на
мајка
.
пустити
ја
баба
,
—
викнути
мали
—
и
почети
он
давити
јецање
,
који
побједа
слабо
дијета
.
опет
погледати
на
отац
,
а
када
овај
видити
скрхан
,
понизан
и
убијен
,
гдје
ћутети
,
дијета
вриснути
у
плач
.
Стражари
ћутаху
.
отац
стајати
блијед
,
мислити
на
несрећа
,
који
хтети
се
скоро
с
он
десити
,
мајка
ухватити
Боривоје
и
сакрити
он
лице
у
свој
крило
,
но
овај
се
отети
и
,
спазити
да
стражара
ћутети
и
ништа
не
одговарати
,
дијета
поново
викнути
на
стражара
:
пустити
ја
баба
.
—
водити
мали
!
викнути
мајка
један
без
пушак
,
који
јесам
три
корак
даље
стојати
,
и
до
сад
ћутао
.
дијета
се
бити
ускомјешало
,
онај
јесам
потпуно
схваћати
,
да
он
се
отац
чинити
насиље
.
ту
у
дјетињи
душа
захватити
корјен
страх
од
сила
,
који
ступати
углађен
и
накићен
,
украшен
црвен
боја
и
златан
трака
,
а
само
насиље
чинити
;
сила
,
који
не
поштовати
ни
отац
ни
мајка
нити
ишта
,
што
дјетињи
душа
весеље
испуњавати
ни
његов
баба
,
који
само
добро
чинити
,
јесам
у
стање
да
он
повратити
.
—
водити
мали
!
—
викнути
исти
господин
.
Мата
се
збунити
,
почети
се
и
у
она
комјешати
.
—
оставити
господин
дете
код
отац
,
неки
он
бар
још
једаред
видити
.
мали
поћи
отац
одлучно
и
ухватити
се
за
он
.
у
тај
мах
шеф
претрчати
дијете
,
зграбити
он
за
рука
и
тако
он
повући
за
себе
,
да
јесам
мали
морати
трчати
за
он
.
Мата
престравити
потрчати
за
она
.
кад
она
јесам
стигнути
,
већ
јесам
бити
на
поље
пред
врата
.
Мата
се
једва
прибрати
.
брзо
ухватити
мали
за
рука
,
доћи
до
врата
и
ухватити
за
кључаоница
,
да
ући
и
опростити
се
с
муж
,
но
врата
бити
закључати
.
окренути
се
и
тражити
надзорник
но
он
не
бити
више
ту
.
Мата
ухватити
грчевито
свој
дијета
,
притиснути
он
на
груда
и
страхотан
јаук
и
писка
разлегати
се
по
тишина
усамљен
улица
.
људи
јесам
јесам
наћи
обнесвеслу
крај
врата
,
а
крај
она
мали
Боривој
звати
јесам
свој
баба
,
да
мајка
помоћи
.
Шта
се
послије
у
затвор
и
суд
с
Константина
Хаџи-Костићем
дешавати
,
јесам
се
дочути
вани
.
по
град
се
јавно
говорити
,
да
јесам
више
свједок
испитивати
,
но
се
са
шапатом
около
разносити
ријеч
:
сада
тек
тражити
свједок
...
Константин
Хаџи-Костић
јесам
бити
три
мјесец
у
истражни
затвор
,
и
када
не
наћи
свједок
,
који
бити
моћи
свједочити
о
велеиздаја
његов
,
пустити
он
на
слобода
блијед
,
скрхан
,
болан
и
немоћан
.
јесам
знати
ни
да
причати
,
зашто
јесам
оболети
.
послије
по
година
дан
јесам
Боривој
један
дан
отпратити
свој
баба
на
гробље
на
Кошева
.
када
јесам
Боривој
отпратити
свој
отац
на
гробље
и
кућа
се
вратити
,
јесам
много
мислити
на
отац
,
али
тај
више
на
онај
људи
са
шарен
одијело
,
дуг
капут
и
златан
поруб
на
капа
.
он
она
почети
мрзити
и
мрзио
јесам
све
,
што
носити
сличан
шарен
одијело
са
златан
поруб
на
капа
;
омрзнути
дијета
сав
оне
,
што
заповједају
,
и
тако
омрзнути
власт
.
тај
мисао
и
осјећати
касније
из
дете
никада
јесам
моћи
да
ишчезнути
.
туторство
над
он
јесам
узети
најпре
један
рођак
,
а
када
брат
Милан
постати
пунолетан
,
преузети
он
он
.
када
јесам
свршити
основни
школа
,
ники
јесам
бити
за
тај
,
да
ићи
на
занат
или
на
трговина
,
и
ако
јесам
једва
остати
имање
,
да
бити
се
моћи
школовати
.
Одлуче
,
да
он
школовати
.
када
јесам
бити
у
гимназија
,
умрети
он
и
мати
.
смрт
мати
јесам
поновити
сав
успомена
на
очев
смрт
у
сада
већ
зрео
младић
.
Мржња
на
власт
јачати
јесам
прогон
у
гимназија
кроз
странац
професор
.
тај
мржња
јесам
бити
сада
већ
осјећање
зрео
младић
,
који
јесам
већ
све
схваћати
.
прогонити
од
страна
странац
и
несрбин
професор
,
који
јесам
доћи
у
његов
домовина
за
хлеб
,
само
јесам
он
снажити
карактер
;
он
јесам
стицати
сталан
појам
,
упознавати
туђ
управа
и
о
она
једаред
за
свагда
стећи
непромјенљив
мишљење
.
тај
јесам
стећи
увјерење
о
свој
будући
позив
,
тај
се
одлучити
за
струка
гимназијски
учитељ
,
да
српски
омладина
васпитавати
,
и
да
однеговати
детић
,
који
хтети
дорасти
сав
позив
.
када
јесам
Боривој
свршити
средњи
школа
у
сав
родном
град
,
пријести
него
што
јесам
поћи
на
велик
школа
отићи
јесам
на
гроб
свој
отац
.
тамо
јесам
дуго
стајати
удубити
у
мисао
,
дуго
,
дуго
.
ту
јесам
нешто
завјетовати
.
Шта
?
тај
ники
јесам
казати
,
тај
ники
не
знати
.
.
Баш
када
јесам
Боривој
Хаџи-Костић
први
пут
прекорачити
академски
праг
,
да
из
чист
врело
црпити
знање
,
нов
оружје
у
будући
борба
,
српски
народ
у
Босна
и
Херцеговина
јесам
увидети
,
да
јесам
само
зато
несрећан
,
да
он
зато
силник
газити
,
што
јесам
досада
вазда
глава
погињати
пред
он
;
српски
се
народ
тргнути
—
у
отпор
јесам
видети
сав
спас
.
и
тај
угњетен
Србин
Босанац
јесам
отпор
почети
да
се
бранити
;
почети
јесам
оптужба
против
несавјесне
управа
,
тужити
она
јесам
у
меморандум
читав
Европа
.
овај
покрет
јесам
створити
људи
наоружан
искуство
и
знање
,
очеличити
у
досадањи
борба
.
тај
оптужба
против
управа
јесам
побудити
читав
народ
;
читав
омладина
српски
на
велик
школа
ујединити
се
на
заједнички
отпор
.
на
чела
великошколски
јесам
омладина
стајати
Боривој
Хаџи-Костић
са
свој
неколико
одважан
једномишљеник
.
кроз
тај
оптужба
и
кроз
омладински
меморандум
,
тај
тужаљка
народни
,
проговорити
јесам
и
проплакати
,
очајно
викнути
српски
народ
пред
читав
образован
Европа
;
ту
јесам
излити
као
мало
дијета
искрено
сав
сав
јад
,
бол
,
увреда
и
насиље
странац
у
свој
рођеној
домовина
.
послије
двадесетпетогодишњи
угњетавање
аустријски
управа
викнути
јесам
српски
омладина
у
свијет
:
ја
још
маштати
прадједовски
гријех
косовски
,
ја
јесам
још
роб
послије
толики
пролијевање
крв
за
ти
Европа
!
ту
јесам
говорити
сав
учињен
он
неправда
понижен
сељак
,
ко
презирати
и
гонити
онај
,
ко
он
хранити
;
ту
јесам
изнијети
сав
неправда
Србин
занатлија
,
који
патити
од
нечастан
утакмица
странац
;
па
и
Србин
посједник
јесам
показати
прст
на
туђ
новац
,
који
се
амо
увлачити
и
на
јефтин
начин
,
за
мали
цијена
,
откупљивати
од
земаљски
управа
шум
,
горе
,
брдо
,
ливада
,
пашњак
,
српски
дом
и
отимати
српски
село
и
варош
;
ту
јесам
процвилила
и
српски
омладина
,
Србин
ђак
,
оптужујући
странац
званичник
,
износити
он
сав
низак
средство
,
који
се
служити
против
екзистенције
Србин
,
син
овај
земља
.
сав
јесам
процвилило
под
притисак
странац
угњетач
,
и
онај
диван
горе
са
сњежан
врх
,
и
онај
шум
са
поносан
оморика
и
јеликама
,
и
онај
ливада
,
са
зелен
трава
,
који
јесам
Србин
столећима
крв
натапати
само
да
очувати
свој
отаџбина
;
сав
јесам
у
овај
угњетен
земља
јекнути
туг
,
бол
под
удар
страначки
и
сав
се
слити
у
један
очајан
крик
,
у
силан
протест
човјек
против
тиранин
,
опћити
човечански
права
,
Србин
против
угњетач
...
.
.
тај
јесам
ето
бити
кривица
и
Боривоје
Хаџи-Костића
,
због
који
јесам
сада
требати
паштати
.
у
један
момент
сав
овај
прелетити
Боривоје
у
сјећање
испред
његов
очи
...
брзо
се
прибрати
и
вратити
сав
пријатељ
.
@card@
.
бити
јесам
Аранђелов
дан
.
на
крепити
слава
при
честитка
се
свуда
говорити
о
одбијање
молбеница
Боривоје
Хаџи-Костића
,
а
српски
свијет
јесам
овај
одбијање
разумјети
,
тумачити
он
тако
,
да
земаљски
влада
почињати
да
гонити
онај
српски
омладина
,
који
јесам
у
меморандум
устати
у
одбрана
народни
права
.
Боривој
Хаџи-Костић
јесам
бити
све
он
на
два
мјесто
да
честитати
крсни
слава
,
и
ако
од
свој
дјетинство
,
прво
с
отац
,
за
тај
као
средњошколски
ђак
,
а
послије
као
великошколац
,
никада
јесам
пропустити
да
сав
свој
пријатељ
и
познаник
не
честитати
.
данас
јесам
честитати
свега
један
родбински
кућа
,
и
Јова
Митровић
,
једном
од
народни
првак
и
вођ
у
послиједњим
догађај
.
ту
јесам
оба
овај
два
млад
пријатељ
бити
позвати
на
сијело
,
гдје
хтети
се
слегнути
све
што
јесам
боље
српски
у
Сарајево
и
што
српски
осјећај
.
за
сијело
јесам
још
бити
рано
и
овај
два
пријатељ
се
кренути
у
шетња
,
док
не
приспјети
вријеме
за
сијело
,
да
уједно
казати
сав
онај
један
други
,
што
она
јесам
на
срце
.
само
што
јесам
изићи
из
двориште
,
срести
се
с
један
од
народни
вођ
и
борац
у
последњи
борба
за
црква
,
школа
и
народни
права
.
јести
истина
?
упитати
овај
и
живо
упрети
сав
поглед
на
обојица
,
жељно
очекивати
одговор
.
—
истина
јесам
.
народни
вођ
намрштити
чела
,
насмијати
се
и
одмахнути
рука
.
—
тако
јесам
тај
од
како
ми
се
аустријски
управа
попети
на
врат
.
—
Биће
боље
!
и
запријети
прст
.
Боривој
Хаџи-Костић
и
Душан
Трифковић
проћи
без
ријеч
кроз
неколик
улица
српски
крај
,
гдје
јесам
Хаџи-Костићеви
,
спустити
се
доле
кроз
главну
улица
српски
варош
,
кроз
Пирушу
,
доћи
до
Баш-чаршије
и
упутити
се
у
онај
миран
узан
улица
сам
дашчара
,
улица
турски
дућан
,
који
такођер
спадати
чаршија
,
а
у
она
бити
само
турски
дућан
.
ту
проћи
неколико
овај
кратак
мали
улица
,
освртати
се
,
да
ли
она
когод
гледати
пратити
или
прислушкивати
.
—
дакле
ти
вратити
молбеница
—
први
почети
Душан
Трифковић
.
—
не
вратити
ја
коначно
,
већ
-—
„
за
сада
нем
место
“
.
преко
лице
он
прелетити
ироничан
осмијех
помијешати
са
гнев
,
али
који
још
јесам
избити
сав
сила
.
—
А
прије
неки
дан
наименовати
онај
стеклиша
из
Хрватска
.
—
Па
зато
ето
баш
немати
мјесто
за
ја
.
ха
,
ха
,
ха
.
нискост
,
лаж
,
насиље
,
бестидност
!
тај
јесам
средство
који
се
служити
силеџија
према
потчињен
.
ја
морати
учинити
нешто
и
ја
и
ти
.
јер
ја
ево
недаду
љеб
,
а
ти
унапређење
.
Душан
Трифковић
се
тргнути
,
ускомјеша
,
али
ништа
не
рећи
.
—
зар
ти
јесам
разумјети
шта
тај
значити
?
пет
година
чекати
на
наслов
судац
,
десет
други
странац
,
који
јесам
послије
ти
отпочети
служба
,
ићи
напријед
,
само
ти
стајати
на
један
мјесто
.
—
А
нијсам
ни
меморандум
потписати
.
бар
да
јесам
тај
учинити
,
онда
бити
бар
знати
,
зашто
ја
запостављати
,
зашто
други
...
—
Што
јесам
Србин
,
у
овај
земља
родити
—
прекинути
он
Боривој
Хаџи
Костић
утишан
глас
,
али
који
јесам
од
љутња
бити
потавњети
.
Србин
бити
,
тај
јесам
већ
погрешка
,
добар
Србин
тај
јесам
гријех
а
борити
се
за
права
српство
,
тај
јесам
пријеступ
пред
силник
овај
земља
.
Душан
Трифковић
јесам
мислити
како
бити
се
наћи
излаз
из
овај
несрећа
.
—
Бар
да
имати
један
човјек
на
земаљски
влада
—
рећи
Душан
Трифковић
више
као
себе
.
—
тај
бити
бар
моћи
за
Србин
што
учинити
,
али
немати
ни
један
нашег-човјека
на
читав
управа
.
—
тако
унапређење
не
требати
,
кроз
препорука
и
протекција
,
одговорити
поносито
Боривој
.
—
Па
тај
баш
мислити
,
да
имати
човјек
,
који
бити
по
правда
радио
,
јер
ко
се
моћи
овако
потужити
?
влада
,
а
ко
да
тужити
?
влада
.
зар
не
видити
?
исти
онај
положај
,
у
који
јесам
се
налазити
за
турски
доба
.
ако
јесам
према
овај
горе
окрутан
,
онда
ти
гонити
,
ако
јесам
понизан
,
сматрати
ти
,
да
јесам
пљунути
на
себе
и
презирати
ти
.
управо
шта
имати
да
радити
,
како
да
се
понашати
?
—
Бити
упоран
!
протестирати
и
свој
захтевати
.
тај
нарочито
морати
ти
чинити
,
пријести
свега
стајати
на
становиште
свој
права
,
па
онда
на
становиште
права
српски
омладина
!
ти
јесам
бар
љеб
дати
,
но
колико
ми
имати
,
који
у
рођеној
домовина
љеб
не
дати
.
ми
чак
осуђивати
на
духован
смрт
,
ми
,
који
јесам
научити
у
велик
свијет
дух
живети
.
но
ту
јесам
само
ја
и
ти
,
већ
јесам
читав
српски
омладина
овдје
у
питање
.
Прећутимо
ли
ја
овај
неправда
,
или
свој
благост
,
попустљивост
,
покорност
,
одлагати
ријешење
наш
питање
,
онда
бити
у
силник
мисао
,
да
јесам
тај
милостиња
што
искати
,
а
не
наш
права
.
онај
пак
што
ти
и
ја
одузимати
,
одузимати
од
читав
српски
омладина
;
читав
покољење
хтети
да
страдати
,
да
пропадати
.
зар
наш
ствар
јесам
ствар
српски
народ
?
овдје
се
радити
о
признање
овај
тиранија
,
насиље
странац
над
домаћи
син
.
пропустити
ли
протестирати
у
час
,
кад
јесам
ми
неправда
учинити
,
онда
јесам
освештати
права
тиранин
дошљак
,
да
ми
угњетавати
и
даље
,
ја
,
ти
,
српски
омладина
,
сав
народ
српски
у
овај
земља
.
ја
морати
почети
.
Душан
Трифковић
се
окренути
.
други
крајем
улица
јесам
пролазити
човјек
,
који
брзо
замакнути
за
угао
.
—
Саслушај
ја
,
шта
имати
радити
—
наставити
Боривој
Хаџи-Костић
,
презирно
се
осврнути
тамо
,
куд
јесам
онај
проћи
—
сутра
хтети
отићи
сав
ред
тамо
на
влада
и
на
крај
сам
војни
поглавица
;
за
ти
хтети
ја
.
Трифковићев
се
лице
бити
смрачити
.
као
да
он
се
овај
јесам
допадати
.
—
у
час
,
када
се
радити
о
твој
будућност
,
а
и
примјер
радити
,
тај
морати
учинити
.
зар
не
видити
да
сав
странка
ићи
напријед
испред
ти
?
—
ама
тај
не
ићи
—
шапнути
Трифковић
.
—
ти
се
бојити
,
да
ти
не
прогањати
ма
тај
ти
чинити
и
без
овај
,
и
без
твој
протест
,
чак
и
без
разлог
.
доста
јесам
што
јесам
Србин
.
А
када
ти
већ
прогањати
,
онда
она
стати
на
пут
.
ко
се
не
знати
бранити
,
када
јесам
неправедно
напасти
,
права
јесам
да
он
газити
.
горе
ти
не
моћи
никада
бити
него
сада
.
—
мој
драг
,
нешто
успјех
бити
моћи
једино
бити
у
тај
случај
,
када
бити
све
посјетити
.
хја
,
а
шта
да
она
казати
?
моћи
само
протестирати
.
тај
хтети
пак
схватити
као
мој
меморандум
.
—
неки
схватити
—
прекинути
он
Хаџи-Костић
—
показати
она
и
тај
зуб
једаред
.
тај
ти
јесам
бити
досад
кривица
,
што
јесам
ћутао
,
што
јесам
бити
благ
,
попустљив
,
а
они
те
зато
ето
газити
.
Захтјевај
неки
ти
казати
у
очи
,
зашто
ти
запостављати
.
тај
морати
знати
.
питати
она
,
да
ли
твој
квалификација
са
аустријски
свеучилиште
толико
вриједи
,
колико
у
осталих
њихов
људи
,
који
јесам
испредњачити
испред
ти
!
Тражи
разјашњење
о
сав
.
—
ох
,
ево
већ
који
ја
пут
тај
говорити
!
—
тај
страх
прекужити
,
јер
ти
претити
опасност
,
да
оно
што
уз
твој
ћутање
тајно
сковати
против
ти
,
да
и
јавно
казати
,
док
пред
свијет
не
постати
личност
,
о
који
се
више
не
рачун
.
овако
устајати
у
одбрана
против
тиранија
за
сав
ми
.
—
ти
јесам
ја
о
сав
увјерити
,
али
се
бојити
,
да
наш
борба
не
хтети
успјети
.
—
морати
издржати
.
—
Али
докле
?
—
Док
не
доћи
други
и
више
она
.
ја
хтети
она
васпитати
.
Трифковићев
се
лице
смрачити
,
али
се
јесам
моћи
отет
утјецај
овај
ријеч
.
Плашила
он
јесам
мисао
,
ако
се
с
протест
не
успити
,
он
бити
можда
пропасти
,
народ
и
омладина
бити
даље
трпити
,
а
ни
један
Србин
Босанац
не
бити
нидочега
доћи
.
сав
они
,
који
јесам
протестирати
,
ма
у
благ
облик
,
сав
јесам
до
сад
бити
гонити
.
—
Данас
јесам
сам
,
али
хтети
ми
сутра
стотина
бити
.
ја
хтети
створити
тај
омладина
,
и
нов
доба
.
никада
тиранин
јесам
подјармити
образовати
народ
.
Трифковић
се
удубити
у
мисао
и
упитати
се
у
себе
:
да
ли
јесам
ја
образовати
народ
?
—
ја
морати
створити
омладина
око
себе
—
наставити
Хаџи-Костић
,
који
хтети
се
борити
против
читав
овај
управа
и
тиранија
.
јер
шта
ми
чекати
овако
?
Шта
ми
јесам
учинити
Аустрија
од
како
јесам
доћи
?
даље
јесам
од
култура
и
слобода
за
четврт
столеће
рад
њен
,
него
у
почетак
.
данас
јесам
у
тај
опасност
,
да
хтети
ми
се
странац
и
бројно
осилити
,
да
никада
више
свој
отаџбина
од
она
унутри
задобити
не
хтети
.
данас
ми
не
дати
ни
слобода
ријеч
,
ни
мисао
.
Зашто
?
да
ми
одузети
свет
средство
у
борба
за
слобода
,
да
се
не
чути
наш
ријеч
нигдје
,
да
се
тај
моћи
казати
:
српски
народ
немати
,
он
не
постојати
више
у
овај
земља
.
у
будући
хтети
још
мање
имати
обзир
на
ми
,
ја
хтети
бити
ништа
;
они
не
полагати
више
на
ми
,
они
се
не
бој
наш
ријеч
,
не
бој
се
наш
претња
—
тај
ни
наш
крајњи
средство
.
обојица
се
смутити
пред
очи
.
—
када
бити
један
дан
сав
ми
прегазити
,
свуд
хтети
мећати
наш
непријатељ
католик
;
католички
пропаганда
хтети
се
без
страх
залијетати
у
наш
село
и
варош
,
у
наш
кућа
у
наш
школа
,
и
пред
тај
средовјеком
инквизиција
не
хтети
бити
светиња
.
Пригрлиће
наш
дјеца
без
наш
отпор
и
даље
хтети
ми
дражити
и
омаловажавати
,
изјављивати
,
да
јесам
ники
,
да
јесам
прегазити
,
да
јесам
више
народ
,
и
да
с
нами
не
требати
више
рачунати
.
ето
тај
хтети
ако
ја
дати
.
Трифковић
јесам
мирно
ћутао
,
очи
он
бити
наводнити
од
узбуђење
и
увреда
,
који
јесам
овај
ријеч
садржати
,
као
да
она
јесам
слушати
из
уста
свој
непријатељ
.
јесам
знати
да
дати
себе
одговор
на
овај
,
јер
он
се
пуно
питање
натуривати
.
Можемо
ли
ја
тај
на
пут
стати
?
Шта
да
учинити
да
тај
не
бити
?
и
опет
проћи
један
непознат
лице
.
Трифковић
се
тргнути
,
што
и
Хаџи-Костић
примјетити
.
—
Грозни
мајка
земља
,
вјечито
се
у
ти
осјећати
као
да
ми
јесам
Дамоклов
мач
над
глава
.
—
Што
се
плашити
слободан
ријеч
казати
?
обојити
се
удубити
у
туробан
мисао
о
будућност
овај
земља
.
—
ето
тај
слика
наш
будућност
,
ако
сада
бити
овај
повреда
наш
права
прећутати
.
сада
наступати
права
борба
српски
народ
овај
земља
против
силеџија
,
када
образовати
омладина
ступати
у
ред
народни
борац
.
у
тај
ред
и
ми
чекати
угледан
мјесто
,
и
тај
мјесто
на
чела
,
јер
јесам
ја
први
образовати
српски
омладина
,
који
морати
све
жртвовати
,
да
одбрана
српски
образ
.
онај
будући
стотина
,
који
овај
борба
требати
,
ја
морати
образовати
.
кроз
тај
омладина
хтети
отети
народ
из
духован
ропство
странац
и
тиранин
,
и
показати
он
прав
пут
,
а
када
народ
ослободити
,
бог
хтети
благословити
дјело
.
ја
већ
видити
коначан
наш
побједа
.
Доћи
хтети
час
,
када
хтети
сав
образовати
Европа
устати
у
наш
одбрана
,
већ
видити
дуг
ред
,
читав
поворка
аустријски
војник
,
гдје
корачати
онамо
пут
сјевер
;
видити
сав
овај
господа
и
њихов
сраман
растанак
са
овај
земља
,
стидети
се
за
сав
оно
,
што
јесам
неправда
учинити
наш
отаџбина
!
тај
хтети
бити
наш
успјех
,
успјети
нов
омладина
,
успјети
српски
народ
.
када
јесам
Боривој
овај
изговорити
,
лице
он
јесам
имати
израз
,
као
да
јесам
још
нешто
имати
да
казати
,
али
у
овај
мах
као
да
јесам
моћи
.
Душан
Трифковић
бити
сав
под
утјецај
овај
ријеч
.
сада
се
јасно
указивати
велик
разлика
овај
два
човјек
у
лице
,
у
израз
и
осјећај
.
плав
очи
Душана
Трифковић
бити
узбудити
,
али
читав
израз
бити
више
живахан
,
мек
,
нежан
,
пун
полет
,
чак
пун
сањалаштво
,
али
без
велик
енергија
.
сав
појава
његов
дисати
елеганција
,
лакоћа
кретање
,
осећање
и
мишлење
.
када
Боривој
поново
захтјеваше
од
он
,
да
сутра
ићи
влада
да
поднети
свој
тужба
и
протест
против
запостављање
његов
према
странац
,
Душанов
плав
очи
као
да
сјевнуше
плам
,
који
она
јесам
својствен
,
доћи
за
час
у
забуна
,
али
енергичан
ријеч
и
појава
Боривојев
разагнати
овај
неизвјесност
.
—
сутра
хтети
ићи
да
протестирати
и
да
навести
сав
учињен
ја
неправда
,
рећи
Душан
чврсто
гледати
у
снажан
и
мушки
појава
Боривојев
,
очито
прожет
мисао
и
осјећање
овај
човјек
,
ко
у
овај
час
обожавати
.
—
Ићи
хтети
сутра
—
изговорити
још
једаред
и
начин
говор
и
тон
подржавати
свој
пријатељ
.
@card@
.
овај
два
човјек
бити
искрен
пријатељ
још
из
дјетињство
,
па
и
из
гимназија
;
тај
се
пријатељство
протегнути
и
на
ђаковање
у
Беч
.
но
од
како
јесам
Душан
Трифковић
ступити
у
државни
служба
,
овај
пријатељство
јесам
бити
више
онако
дубоко
искрено
као
пријести
.
о
опћенит
јаван
народни
ствар
јесам
још
доста
повјерљиво
говорити
,
али
како
јесам
доћи
до
личан
питање
,
ту
јесам
Трифковић
први
отказати
повјерљивост
.
послије
ђаковање
јесам
овај
сав
очигледан
постајати
.
они
више
не
питати
један
други
:
камо
ићи
с
ко
се
на
други
страна
забављати
?
тај
тајни
неповјерење
,
тај
невјеровање
други
,
да
умити
да
тајна
чувати
,
избити
јесам
прво
из
Трифковић
,
а
када
Боривоје
не
хтјети
увјек
објашњење
дати
,
ни
овај
не
хтјети
више
о
тај
питати
.
у
ђаковање
тај
никад
јесам
бити
,
али
од
како
Боривој
почети
да
учествовати
у
јаван
народни
ствар
,
већ
неки
стидљивост
Трифковићев
,
да
он
тај
јесам
у
стање
,
већ
да
морати
са
страна
да
посматрати
свој
пријатељ
,
удаљити
он
јесам
од
Боривоје
.
Често
се
дешавати
,
да
се
Душана
Трифковић
јавно
учинити
неправда
,
гдје
јесам
сав
знати
,
да
он
јесам
поједини
владин
чиновник
јаван
као
невин
напасти
,
омаловажити
,
запоставити
,
лажно
оптужити
влада
,
он
јесам
тражити
савјет
у
свој
пријатељ
,
јер
јесам
унапријед
знати
,
шта
хтети
он
овај
савјетовати
;
тек
у
поједини
ванредан
прилика
јесам
искрен
,
отвореније
погледати
један
други
у
очи
,
и
исповједити
се
један
други
.
но
и
тај
се
више
пута
Трифковић
кајати
,
јер
се
стидити
,
да
јесам
у
стање
бити
онакав
,
какав
бити
и
јесам
желити
да
бити
.
само
се
данас
јесам
стидити
,
само
се
данас
јесам
ни
мало
Душан
Трифковић
плашити
Боривоје
Хаџи-Костића
потпуно
саслушати
,
сав
он
рећи
и
сав
он
обећати
.
сав
град
јесам
бити
узбуђен
због
одбијање
молбеница
Боривоје
Хаџи-Костића
,
сав
јесам
бити
ускомјешано
,
па
и
Душан
Трифковић
се
данас
узбунити
,
сада
јесам
и
сав
очајан
положај
потпуно
схватити
.
у
он
јесам
потпуно
сазрети
мисао
,
да
сутра
отићи
сав
ред
у
земаљски
влада
,
а
ако
не
помоћи
стваран
разлагање
,
он
хтети
протестирати
.
Већ
се
почети
сумрак
хватати
.
ни
један
од
обојица
не
примјетити
,
да
она
се
два
просијак
приближити
,
један
слијепац
и
други
који
он
јесам
водити
.
—
удијелити
слијеп
сиромах
!
Душан
Трифковић
извадити
из
шпага
неколико
крајцара
и
дати
она
вођ
слијепац
,
који
јесам
бити
заједно
са
слијепац
пружити
напријед
рука
.
Боривој
одгурнути
рука
вођин
у
страна
,
и
стиснути
неколико
новчић
у
рука
слијепац
,
који
јесам
бити
доста
пун
бакар
.
Пођоше
даље
и
доћи
у
један
узак
улица
.
Куће
јесам
бити
махом
на
један
бојити
,
а
горе
на
бој
бити
прозор
застрт
решетка
;
тај
јесам
махом
сам
турски
кућа
.
у
крај
улица
,
из
један
кућица
,
чути
се
звук
хармоника
,
који
јесам
пратити
ситан
али
оштар
женски
глас
.
обојица
погледати
горе
.
са
врх
прозор
кроз
горњи
окно
,
изнад
решетка
,
извиривати
неколико
млад
дјевојка
,
Туркиња
.
један
од
она
механички
трзати
хармоника
,
а
остати
пјевати
један
српски
пјесма
,
који
се
орити
час
весело
,
час
тужно
,
вазда
пун
осјећај
,
нарочито
кроз
овај
свеж
женски
грло
.
уједаред
ишчезнути
женски
лице
,
пјесма
и
свирка
престати
,
све
умукнути
.
црвен
застор
сакрити
читав
прозор
.
Женске
се
сакрити
испред
мушкарац
.
обојица
се
у
исти
мах
упутити
доле
низ
улица
и
,
проћи
кроз
некоји
дјелове
чаршија
,
уједаред
се
створити
на
обала
ријечице
Миљацка
.
Сарајево
се
светлити
у
сав
свој
љепота
и
бљесак
,
нарочито
кеј
,
тај
леп
дио
модеран
Сарајево
.
дуг
ред
електрични
лампа
осветљавати
дуг
низ
модеран
зграда
с
један
и
други
стран
Миљацка
,
овај
плах
брдски
поток
.
Пролазећи
кроз
свој
плитак
корито
преко
шљунак
и
камен
,
блистати
се
Миљацка
у
хиљадама
и
хиљадама
сићушан
таласић
,
одбијати
оштар
свјетлост
електрични
лампа
од
себе
.
уз
тај
ромор
,
скакати
са
шљунак
на
шљунак
,
пресијецати
овај
брдски
ријечица
Сарајево
на
двоје
.
ту
на
обала
Миљацка
,
на
асфалтованом
кеј
бити
развити
Сарајево
сав
сав
раскош
,
љепота
,
чар
,
спојити
у
себе
сав
исток
и
запад
.
ту
посред
стотина
танак
мунара
џамија
,
низак
,
чађав
,
старински
босански
кућица
,
који
стајати
на
балван
као
на
дрвен
нога
—
дизати
се
модеран
палача
,
надметати
се
стил
модеран
грађевински
вјештина
.
крај
стар
турски
кућа
са
решетка
на
прозор
,
који
ти
подсјећати
на
средњи
вијек
,
дигнути
се
палача
на
стуб
са
сав
урес
и
љепота
маварски
грађевински
вјештина
;
одмах
даље
се
дизати
танак
минарет
,
са
снажан
кубе
над
сам
џамија
,
подсјећати
на
мистика
средовјеког
муслиманство
.
тамо
даље
се
дизати
безбројан
кубе
украсити
сав
модеран
стил
.
ту
на
модеран
израђен
обала
Миљацка
,
на
асфалт
,
сусрет
се
поносити
Сарајлија
са
фес
на
глава
са
Сарајка
у
димије
и
фесић
на
глава
,
ту
охоло
ходати
господин
са
цилиндар
,
гледати
напријед
некуд
у
даљина
,
не
видити
ни
фес
ни
димије
,
охоло
се
кретати
напријед
;
за
он
јурити
поносит
муслиман
са
шарен
чалма
око
фес
,
гледати
некуд
далеко
на
југоисток
,
и
мисао
о
будући
османлијски
царство
у
Босна
;
за
он
ићи
крити
се
гомила
була
са
прикривен
лице
,
са
бијел
,
жут
или
црвен
сунцобран
,
који
носити
и
кад
сунце
сијати
и
кад
киша
падати
и
када
снијег
вејати
;
а
отуд
на
мали
коњичак
,
који
подигравати
,
ићи
сељак
Босанац
са
црвен
кишобран
пребачен
преко
леђа
,
као
да
се
танак
крст
мицати
отуд
.
прљав
,
издеран
и
јадан
спољашњост
на
ко
као
да
се
ни
сунце
не
смије
,
улазити
Србин
сељак
у
Сарајево
,
гледати
,
зино
и
бленути
у
овај
шаренило
и
забезекнути
на
овај
бљесак
,
заборављати
сав
јад
.
када
се
овај
два
млад
Босанац
спустити
на
обала
Миљацка
,
и
када
бацити
поглед
на
овај
сјај
,
који
још
више
бљештати
крај
електрични
освјетљење
,
обузети
она
туг
и
тајни
мржња
.
сав
овај
бити
за
она
туђ
сјај
,
а
босански
—
он
бити
у
далек
прошлост
увити
,
потамнити
,
затрпати
оно
први
нападај
странац
на
њихов
домовина
.
само
што
јесам
се
спустити
низ
обала
,
уједаред
се
тихо
и
свечано
захорити
поврх
Сарајево
усклик
стотина
хоџа
у
слава
Алахов
.
са
висина
,
са
танак
мунара
,
на
сав
страна
се
чути
:
Алах
екјбер
!
а
овај
побожан
молитва
разлегати
се
по
миран
тишина
и
одјекивати
од
онај
стијена
,
хрида
и
шумарак
и
последњи
огранак
див
Требевић
,
који
се
у
небо
дигнути
,
под
чији
подножје
легати
овај
град
.
као
да
јесам
све
умукнути
за
час
и
прошлост
и
садашњост
,
као
да
јесам
за
час
занијемити
сав
осјећај
и
мисао
и
охолост
и
понижење
,
фанатизам
,
па
и
погажен
народни
понос
као
да
јесам
престати
;
у
један
мах
сав
умукнути
,
као
да
се
све
слити
у
ту
један
кратак
пјесма
,
који
тако
мирно
одјекивати
попут
труба
побједоносан
послије
борба
и
пораз
Алах
Екјбер
!
изговорен
ријеч
кроз
стотина
грло
одјекивати
отуд
са
Бјелава
према
Хриду
,
са
Хрида
према
вишеградски
капија
,
а
отуд
према
Требевић
,
и
тај
смјеса
силан
глас
спојити
у
једнолик
једноставан
јек
,
губити
се
тамо
доле
низ
Миљацкине
обала
,
онамо
према
сарајевски
поље
,
гдје
се
све
губити
и
свега
нестајати
.
и
снага
и
број
глас
почети
ишчезавати
,
док
не
спасти
на
два
глас
,
напослетку
на
један
последњи
,
који
завршити
са
лагано
,
тихо
и
отегнути
:
Саилахе
илелах
!
настати
тишина
,
као
да
јесам
проћи
чудан
фантастичан
сан
,
а
човјек
гледати
у
таван
звјездан
ноћ
...
Боривој
Хаџи-Костић
и
Душак
Трифковић
поћи
на
сијело
к
Митровићев
,
камо
бити
позвати
да
доћи
неизоставно
.
ту
хтети
бити
све
српски
,
што
се
звати
народни
,
сав
омладина
и
женски
и
мушки
,
што
интелигенција
представљати
,
и
сав
мушки
зрео
,
што
јесам
учествовати
у
борба
за
народни
права
последњи
десет
година
.
@card@
.
Кућа
Јов
Митровић
,
трговац
,
бити
јесам
тамо
на
граница
српски
крај
и
модеран
Сарајево
,
на
један
од
главних
улица
овај
град
.
Кућа
јесам
бити
изидана
на
један
бојити
,
доле
јесам
бити
магаза
,
а
горе
се
становати
.
гвозден
врата
јесам
сачињавати
улаз
овај
велик
кућа
са
мали
прозор
са
улица
.
преко
гвозден
врата
јесам
бити
гвозден
шипак
препријечити
,
врата
бити
увијек
замандаљен
,
а
отварати
се
када
јесам
ко
лупати
халка
на
врата
.
мјесто
капак
на
мали
прозор
бити
гвозден
крило
тамно
обојадисан
.
гвозден
капак
на
прозор
метнути
јесам
још
прадјед
садањи
домаћин
,
а
гвозден
врата
дјед
,
када
јесам
он
Турчин
претити
,
да
хтети
он
ноћу
одвратити
од
ђаурски
вјера
.
Читава
овај
кућа
,
на
чији
се
зид
бити
похватати
скоро
стољетан
маховина
,
подсјећати
на
не
много
давни
прошлост
,
када
се
средовјеким
начин
живјети
.
када
јесам
човјек
обичан
дан
пролазити
поред
овај
кућа
,
васкрсавати
он
јесам
пред
душа
онај
доба
,
када
се
побожан
хришћанин
морати
кришом
у
тама
и
ноћ
бог
да
молити
,
када
јесам
при
први
сумрак
морати
нечујно
да
притварати
гвозден
капак
на
прозор
,
да
гвозден
мандала
навлачити
на
врата
;
васкрсавати
јесам
онај
скорашњи
доба
,
када
јесам
побожан
православан
ходити
у
црква
,
тик
на
сам
улаз
у
двориште
стар
црква
наилазити
на
објешен
човјек
,
и
поред
тај
мртвац
свој
познаник
,
или
пријатељ
,
морати
опрезно
да
се
провући
између
леш
и
врата
,
да
не
бити
ко
год
учинити
криво
.
данас
не
бити
гвозден
мандала
на
врата
,
ни
гвозден
капак
на
прозор
;
кућа
јесам
бити
весео
изглед
,
врата
широм
отворен
,
кроз
прозор
просијавати
свјетлост
и
просипати
се
чак
и
по
улица
,
а
изнутра
се
чути
свирка
и
орити
се
весео
пјесма
момак
и
дјевојка
.
Кућа
данас
бити
скинути
са
себе
мрачан
одора
ледан
и
крт
одијељености
од
свијет
,
стар
дух
бити
ишчезнути
некако
у
развалина
средовјеких
дворац
и
градина
.
Кућа
јесам
од
давнина
својина
породица
Митровић
.
породица
Митровић
јесам
учествовати
у
сав
добро
и
несрећа
,
који
пратити
српски
народ
у
овијем
земља
још
од
турски
време
.
Јова
Митровић
,
садањи
домаћин
кућа
јесам
остати
вјеран
стар
обичај
и
назор
о
српство
и
отаџбина
свој
стар
.
у
кућа
јесам
владати
строг
стар
дух
.
оно
што
јесам
стар
чинити
,
чинити
јесам
и
Јова
Митровић
,
поштовати
јесам
српски
права
,
црква
и
вјера
,
и
борити
се
против
нападање
овај
стар
тековина
.
Јова
Митровић
јесам
стајати
на
чела
одбрана
српски
светиња
према
данашњи
управа
,
он
јесам
српски
народ
поштовати
као
народни
борац
,
вођ
и
првак
.
народ
он
звати
:
газда
Јов
,
а
тај
име
јесам
у
народни
језик
садржати
све
,
што
се
о
Јова
Митровић
добро
мислити
.
газда
Јова
јесам
још
у
свој
млад
доба
остати
удов
.
Жена
он
јесам
умрети
баш
када
јесам
донијети
на
свијет
други
дијета
,
када
јесам
даровати
газда-Јови
данашњи
домаћица
Драгица
.
Драгица
јесам
под
управа
баба
Јока
,
очев
мати
,
управљати
кућа
,
док
јесам
газда
Јова
са
свој
син
Ранка
читав
дан
бити
ван
кућа
и
водити
свој
трговачки
радња
тамо
у
чаршија
.
Баба
јесам
неговати
Драгица
под
велик
брига
и
суза
пун
осамнаест
година
,
и
ево
однеговати
и
васпитати
отац
домаћица
,
који
данас
управо
и
приређивати
крсни
слава
и
сијело
.
и
ако
јесам
данас
кућа
Митровић
славити
крсни
слава
,
ники
из
кућа
јесам
бити
у
црква
,
да
се
помолити
бог
у
покој
дух
мртав
кућа
,
а
у
здравље
и
напредак
жив
.
тако
јесам
хтјети
домаћин
,
да
у
смисао
закључак
народни
вођ
,
ники
из
кућа
не
ићи
у
црква
сав
дотле
,
док
се
црква
и
управа
опет
не
да
народ
у
рука
,
док
се
не
укинути
од
влада
постављен
комесаријат
—
док
се
не
збрисати
траг
насиље
власт
у
српски
црква
и
не
престати
тиранија
странац
у
светиња
,
који
јесам
народ
свој
груди
себе
дигнути
.
јер
када
јесам
управа
земља
,
хтети
да
сав
од
народ
отргнути
у
свој
рука
,
предати
управа
од
свој
људи
створен
општина
на
чела
са
комесар
,
сав
се
дигнути
против
овај
насилан
чин
,
и
стар
и
млад
,
и
мушки
и
женски
.
тај
јесам
бити
странка
,
читав
народ
се
борити
за
свој
црква
,
за
свој
управа
,
а
против
туђ
суров
сила
,
који
се
дрзнути
,
да
чак
заповједа
у
српски
православан
црква
,
ко
хтети
путир
са
свет
причешће
пред
вјеран
носити
.
народ
бити
напокон
овај
борба
додијати
.
Бијаше
он
тешко
пролазити
поред
црква
,
годинама
гледати
у
она
,
славити
и
Божић
и
Ускрс
и
крсни
слава
код
кућа
,
крај
кандило
.
Разјадило
се
народ
већ
,
али
се
јесам
уморити
;
народ
јесам
чезнути
за
свој
црква
,
да
се
вратити
у
њезин
окриље
,
међу
она
четир
зид
,
гдје
јесам
и
под
турски
управа
,
од
Косово
амо
,
једино
бити
слободан
,
а
ево
европски
сила
он
и
тај
мало
слобода
одузимати
.
сав
јесам
очекивати
,
сваки
дан
јесам
се
надати
добар
глас
о
ријешењу
црквен
питање
па
да
народ
с
вођа
и
опет
ући
у
црква
,
и
Божић
,
Ускрс
и
крсни
слава
у
она
прослављати
;
никад
се
тај
јесам
тако
очекивати
и
желети
,
као
баш
на
дан
крсни
слава
,
а
нарочито
данас
у
кућа
Јов
Митровић
,
један
од
народни
вођ
,
с
који
јесам
по
Сарајево
дијелити
сав
јад
и
радост
.
данас
се
највише
говорити
и
по
град
,
да
хтети
за
кратак
вријеме
доћи
царски
потврда
црквен
статут
и
народ
хтети
и
опет
добити
свој
црква
,
српски
кућа
хтети
и
опет
стати
на
стар
темељ
,
дјеца
хтети
весео
пјевати
божићни
пјесма
и
тропар
светац
крсни
слава
.
јесам
бити
гост
код
Митровићев
,
који
јесам
бар
једаред
на
тај
помислити
и
домаћин
казати
шта
мисао
.
у
кућа
Митровић
јесам
данас
гостити
сједели
у
три
соб
.
у
велик
соба
с
један
страна
на
миндерлук
бити
посједати
жена
,
и
тај
напријед
баба
Јокин
родбина
,
па
остати
рођакиња
.
тај
јесам
бити
сав
тетак
,
стрина
,
прија
,
кум
и
при
долазак
се
поздрављати
са
баба
Јока
.
—
добар
дан
,
како
јесам
?
—
поздрављати
јесам
гошћа
домаћица
.
—
фала
бог
,
како
ти
?
—
одговарати
јесам
баба
Јока
.
—
како
јесам
још
?
—
—
неки
фала
бог
,
како
дјеца
и
мајка
?
—
—
фала
бог
—
—
Шта
ти
ради
друштво
?
—
Добра
фала
бог
.
—
—
неки
фала
бог
тако
и
требати
—
сав
јесам
овај
изговарати
баба
,
тетак
,
стрина
,
кум
и
други
са
љубазан
израз
на
лице
,
а
са
срдачност
,
који
се
одражавати
у
глас
и
изговор
.
ту
у
ред
са
осталим
жена
сједела
јесам
и
баба
Даша
,
опће
познат
лице
у
Сарајево
,
већ
и
због
тај
,
што
јесам
сваки
,
с
који
се
први
пут
видјети
,
оштро
гледати
у
лице
и
питати
:
а
гдје
јесам
тај
рано
видјети
?
крај
она
јесам
сједела
опће
познати
баба
Стака
,
који
јесам
сваки
хтјети
да
доказати
,
да
јесам
род
и
дотле
јесам
остављати
ники
на
мир
,
док
јесам
позвати
у
помоћ
сав
љестве
сродство
из
црквен
права
,
и
ипак
доказати
сродство
.
сав
јесам
овај
жена
,
пошто
јесам
измјењале
онај
срдачан
поздрав
,
претресати
све
најважније
новостиске
градски
:
ко
јесам
обољети
,
чим
се
лијечити
пришт
,
како
се
остављати
краставац
за
зима
,
а
највише
о
удаја
и
женидба
;
ако
она
јесам
бити
,
сам
јесам
мислити
,
ко
бити
се
све
моћи
узети
;
овај
зима
јесам
пронаћи
осамнаест
љубаван
,
вјерен
и
будући
брачни
пар
.
у
мали
собичак
с
лијеви
страна
од
велик
гостински
соб
сједели
јесам
сам
мушкарац
,
већина
друштво
домаћинов
:
винароши
,
дуванџија
и
политичар
,
и
гласно
расправљати
о
девним
политички
питање
,
само
још
јесам
доћи
ред
на
црквено-школско
питање
,
али
јесам
сав
овај
досадањи
говор
бити
само
