младић:
—
ајдемо
,
радост
мој
!
—
забацити
торба
за
леђа
,
штап
под
мишка
,
а
она
двоје
уза
за
рука
.
.
за
тренутак
бити
код
кућа
.
тек
што
крочити
у
двориште
,
а
Стојадин
се
помолити
из
оџаклија
.
Чича
Јеротије
се
учинити
да
се
бог
знати
од
кад
јесам
видети
,
и
доћи
он
нешто
,
па
се
залетати
,
те
се
пољубити
.
—
где
јесам
ти
,
мора
?
—
рећи
Јеротије
и
очи
он
засузити
.
—
Ева
ја
,
но
где
јесам
ти
—
осменути
се
Стојадин
и
повести
он
у
оџаклија
.
—
Вал
,
права
велим
!
Истрча
и
домаћица
у
присрет
:
—
Добра
дош'о
,
Ђеко
!
—
Жива
бити
,
Јела
—
одговорити
он
и
спустити
поглед
у
земља
к'о
кривац
—
овамо
овај
уљез
раскараванио
,
па
не
мислити
ићи
—
нашалити
се
Стојадин
.
у
соба
,
у
оџаклија
,
седити
на
кревет
висок
и
крупан
човек
.
на
његов
таман
,
као
опаљен
лице
и
мали
,
црн
очи
,
засијати
се
благ
осмејак
радост
.
кад
овај
ступити
у
соб
,
он
се
полако
подигнути
,
спустити
дебео
трешњев
муштикла
на
сто
,
дохватити
се
свој
дуг
и
крупан
брк
,
па
стати
к'о
пред
стар
.
тај
бити
Јаћим
Вулетић
.
—
здраво
мирно
,
Јаћим
!
ти
,
бог
ја
,
вредан
—
ословити
он
Јеротије
.
—
Добра
,
’
вала
бог
!
како
ви
на
дом
?
—
да
рећи
добро
.
па
како
ти
још
?
-
поглед
у
Стојадин
.
—
не
знати
како
ви
,
ја
,
бог
ја
,
красно
—
одговорити
Стојадин
весело
,
к'о
увек
.
—
е
,
јесам
л
’
чути
,
човек
,
живети
сто
година
!
’
Оћеш
љубаве
ја
!
—
подигнути
Јеротије
обрва
и
пљеснути
он
рука
по
раме
.
јела
донети
јастук
,
мета
на
столица
и
наместити
Јека
за
сто
.
стар
Стојадин
,
па
тај
ти
јесам
!
—
рећи
Јаћим
.
—
Па
причати
ја
,
човек
...
—
Шта
имати
да
ти
причати
:
покупити
јесам
општински
бу'е
и
дон
’
о
овде
,
те
истрес'о
...
—
Стојадинов
послати
!
—
манути
глава
Јаћим
.
—
опростити
,
брата
,
куд
хтети
из
свој
кожа
—
узлан
Јеротије
—
Шта
да
радити
,
ако
бог
знати
?
—
Прој
се
спрдња
,
молити
ти
...
рећи
ти
ја
,
’
хтети
ли
најпре
ладан
,
па
врућ
(
а
врућ
ракија
пушити
се
у
лонац
,
на
сто
)
или
хтети
овако
да
продужити
—
дохватити
он
Стојадин
по
рука
.
—
полако
,
брата
...
Причај
ја
кад
ти
велим
.
—
видити
ја
шта
јесам
;
’
хтети
старац
удробити
:
и
ладан
и
врућ
—
скочити
Стојадин
.
—
седити
,
враг
!
ево
вруће
!
—
Јелица
!
приставити
још
један
лонац
.
онај
крња
!
—
викнути
домаћин
,
па
се
окренути
она
:
нешто
ја
сладак
из
онај
крњ
лонац
.
—
Чим
се
оно
окрњити
,
много
јесам
постојан
—
додати
Јаћим
.
—
ја
,
браћа
.
не
знати
какав
јесам
овај
напас
’
какав
јесам
овај
’
ук
,
што
јесам
заватити
овај
земља
...
на
овај
начин
не
вредити
ни
живети
—
рећи
Јеротије
озбиљно
.
—
Вал
,
доиста
,
зло
време
доћи
,
рећи
Јаћим
.
—
бити
јесам
,
брата
,
и
до
сад
капетан
и
власт
,
али
она
јесам
бар
личити
што
радити
и
знати
јесам
ко
јесам
за
шта
,
а
овај
јесам
наопако
...
памтити
,
брата
,
ма
да
тај
бити
давно
,
када
капетановати
Сима
Брвеница
.
Човек
крупан
,
стасит
,
ко
ти
Јаћим
,
сунце
тај
грејати
...
брк
ко
повесмо
,
очи
ко
вилџан
.
увек
у
бог
,
у
чошан
чакшире
и
ћурче
,
сабља
о
бедро
и
качкета
на
глава
.
јахати
јесам
’
ат
од
сто
дукат
,
а
на
он
јесам
тај
шиљте
,
билав
,
кубурлук
...
кад
’
хтети
у
општина
,
онда
знати
све
живо
да
хтети
доћи
капетан
...
ако
јесам
лето
,
онда
у
луг
,
крај
студенац
,
направити
се
ладњак
,
зготовити
се
ручак
,
а
сваки
домаћин
донети
буклија
и
пун
торба
к'о
на
свадба
.
народ
изаћи
у
парада
,
—
знати
,
вала
,
и
ја
,
баш
к'о
да
јесам
бити
јуче
,
уздахнути
Јаћим
.
старац
се
раздрагати
,
па
продужити
:
—
Јес
’
,
па
кад
припуцати
пушак
оздо
од
жут
буква
,
народ
стати
у
парада
...
капетан
ићи
напред
,
на
’
ат
,
огрнути
ћурак
и
раширити
се
к'о
паш
,
а
за
он
пандур
и
сексана
...
„
помоћи
ви
бог
,
браћа
“
—
викнути
он
—
„
бог
ти
помоћи
,
господин
капетан
!
“
—
гракнути
народ
...
„
како
јесам
,
браћа
,
како
мир
и
здравље
,
како
на
дом
“
—
питати
он
,
па
сед
под
ладњак
и
заповед
:
неки
доћи
:
Петроније
Газдић
,
Остоја
Масловарић
,
Гвозден
Шеврљуга
и
још
неколико
први
људи
и
домаћин
...
—
немати
тај
данас
,
мој
Јеротије
,
не
!
—
узлан
Јаћим
и
чисто
јекнути
.
—
Прођите
се
тај
.
Што
јесам
бити
—
бити
...
Виш
’
како
се
леп
прст
за
чаша
—
понудити
Стојадин
ракија
.
—
Чекај
,
мора
,
шта
јесам
ти
зајинтачити
.
кад
се
испричати
лакше
ја
јесам
,
одговорити
он
Јеротије
,
укресати
лула
,
па
продужити
:
—
Па
,
да
ти
причати
,
први
људи
доћи
и
поседати
око
он
,
а
он
она
питати
:
како
јесам
берићет
,
да
јесам
бити
град
или
поплава
,
па
онда
:
имати
ли
рђав
’
људи
и
рђав
дело
,
како
власт
поступати
с
народ
,
имати
ли
лола
и
нерадник
,
што
у
радне
дан
сести
у
механа
,
тај
бекријати
...
па
,
да
ти
казати
,
питати
,
како
млад
слушати
стар
,
како
народ
ићи
на
богомоља
и
поштовати
свештеник
.
не
питати
ко
јесам
мој
а
ко
твој
,
већ
ко
јесам
поштен
и
домаћин
.
.
А
ако
требати
бирати
кмет
,
он
питати
први
људи
који
хтети
узети
,
па
ко
казати
,
он
он
да
палица
у
рука
и
поучити
он
како
хтети
поступати
с
народ
...
па
изаћи
пред
народ
,
те
он
посаветовати
и
објаснити
он
,
к'о
из
књига
,
сав
од
најмањег
до
велик
...
А
овај
данас
,
ево
јесам
да
тај
бог
сачувати
...
—
Прођоше
старати
,
златан
време
,
мој
Јеротије
—
јекнути
Јаћим
,
к'о
очајник
.
—
оставити
ви
тај
приповест
...
знати
се
како
јесам
и
онда
бити
...
сад
мало
притворити
,
па
пуст
,
а
онда
јесам
тући
к'о
во
у
купус
—
рећи
Стојадин
и
долити
чаша
.
—
А
летос
,
да
ти
причати
—
продужити
Јеротије
—
нешто
жут
и
жољав
доћи
мој
кућа
.
немати
у
он
три'ес
ока
.
вео
:
капетан
!
не
знати
се
или
јесам
мршав
он
,
или
његов
дорат
.
па
и
онај
пандурчина
клецати
за
он
к'о
на
штула
...
провући
се
кроз
врт
,
к'о
да
нешто
красти
,
па
пред
мој
кућа
.
не
тражити
домаћин
,
к'о
што
јесам
у
ред
,
већ
викати
:
где
јесам
господин
Кића
!
каки
господин
?
где
јесам
у
ја
господа
?
па
тако
,
ето
,
узети
он
на
рука
...
и
,
да
ти
казати
,
данас
јесам
последњи
први
...
тај
јесам
онај
последњи
време
што
се
велим
у
Св
.
писма
.
данас
јесам
Никит
Видић
,
лола
и
пропасник
што
јесам
уситнити
очевина
,
први
код
власт
,
и
онаки
к'о
он
...
па
неки
партаја
...
само
јесам
ли
се
назв'о
његов
партајист
,
па
нек
јесам
најгори
,
он
моћи
шта
’
хтети
и
добар
јесам
у
очи
власт
од
први
домаћин
...
ако
јесам
у
његов
списак
,
ја
јесам
ка
’
и
брав
.
.
бити
јесам
и
пре
партаја
,
али
овај
чудо
јесам
бити
.
ко
јесам
бити
за
точак
—
за
точак
;
к'о
за
гургусовачки
кула
или
шабачки
обор
—
тамо
јесам
и
слати
,
а
остати
народ
бити
јесам
миран
...
А
овај
данас
непрестано
вршити
и
разрити
све
.
Чича
Јеротије
одан
душа
,
убрисати
зној
,
па
поглед
у
Стојадин
:
—
Кажи
ја
шта
хтети
,
брата
,
ако
јесам
брат
?
куд
хтети
из
овај
кожа
?
Стојадин
се
насмешити
:
—
не
бојити
се
,
старац
,
сав
хтети
тај
прохујати
,
к'о
бабин
јарчев
,
—
ама
шта
хтети
с
он
?
—
Ништа
.
Трчаће
к'о
ждребити
уз
брдо
,
па
хтети
се
од
по
пута
вратити
.
но
дед
још
по
један
,
па
хтети
скоро
и
ручак
!
Јелица
!
—
погледати
кроз
прозор
—
пожуриде
,
мора
!
...
—
Оно
јес
’
,
младос
’
јесам
младос
’
,
лудос
’
јесам
лудос
’
,
али
...
—
манути
глава
Јаћим
—
не
он
он
јесам
чек'о
док
се
јесам
вратити
...
—
Кажи
,
брата
,
шта
хтети
и
како
хтети
—
окренути
он
се
Јеротије
.
—
ја
бити
он
каза
’
:
синак
,
ти
се
нешто
не
свидети
под
овај
кров
,
где
јесам
живети
и
твој
бабајко
и
где
ја
сав
живити
...
ти
се
машати
за
нешто
више
...
ево
ти
твој
,
па
тражити
где
јесам
боље
—
рећи
Јаћим
и
треснути
рука
,
к'о
да
нешто
откинути
.
таман
они
у
реч
,
а
на
врата
се
помолити
баба
Ранђија
Стојадинов
мајка
,
погрбљен
старица
,
у
шамија
„
зејтунли
“
бој
и
дугачак
зубун
старински
крој
.
сав
тројица
скочити
.
—
остарити
се
,
богме
,
па
се
једва
гамизати
—
рећи
она
и
ући
ослањати
се
на
штака
.
—
Добра
ја
доћи
!
—
боље
ви
наш'о
—
одговорити
Јеротије
и
пољубити
јесам
у
рука
—
Шта
ја
ти
радити
,
тетак
Ранђија
?
—
Вал
бог
...
да
јесам
више
жив
—
одговорити
она
—
како
ви
на
дом
?
Јаћим
се
руковати
и
она
почети
питати
за
сав
ред
из
обадва
кућа
.
Пошто
се
спустити
и
по
неки
прозборити
,
чича
Јеротије
се
подигнути
,
извући
чутура
из
торба
и
прекрсти
се
:
—
помоћи
,
Божа
!
Срећан
дан
,
срећно
састање
и
виђење
...
здрав
бити
,
тетак
Ранђија
!
—
од
бог
тај
здравље
!
—
опростити
,
молити
ти
,
к'о
рођену
мајка
!
—
и
пружити
она
чутура
.
Беше
пред
ручковиште
.
у
велик
кућа
седити
на
сав
место
чича
Јеротије
.
Жене
у
посао
,
деца
у
соба
и
по
поље
.
кад
стигнути
кола
и
људи
,
они
из
кућа
извирити
се
на
врата
и
јавити
чича
Јеротије
.
ВИИ
Ук
тек
што
чича
Јеротије
одмакнути
од
кућа
,
дојурити
у
галоп
један
од
„
Црвенкапа
“
и
доставити
порука
Кићин
,
да
се
спремити
добар
ручак
за
гост
,
који
хтети
кроз
један
час
доћи
.
све
живо
у
кућа
дати
се
на
посао
.
Бат
Мојсило
се
ужурбати
,
па
потрчати
по
кућа
,
по
оџаклија
и
пивница
,
да
се
спремити
сав
што
требати
пред
гост
изнети
.
наредити
,
тај
се
стакларија
опрати
песак
и
коприва
,
заклати
прасе
,
ћурак
,
пилад
.
Жене
засукати
рукав
,
па
почети
месити
тесто
за
погача
и
гибаница
шаптати
:
„
Божа
простити
и
данашњи
данак
“
.
он
,
јесам
,
наместити
сто
,
столица
и
клупа
под
раст
,
а
левати
и
Инђија
донети
поњава
,
ћилим
и
јастук
,
тај
наместити
седиште
,
накидати
цвеће
у
врт
,
те
окитити
воден
чаша
на
сто
.
леп
време
,
а
господа
јесам
господа
,
она
волити
„
на
чист
ваздух
“
...
али
тај
он
жижа
,
што
не
знати
шта
још
волити
,
како
хтети
она
умостити
и
како
хтети
она
угостити
!
Домаћинска
кућа
,
свега
доста
,
али
ко
он
он
знати
шта
јесам
за
ко
...
и
од
куд
да
се
тај
баш
данас
десити
,
када
Јека
јесам
код
кућа
!
да
јесам
тај
знати
,
не
бити
се
макнути
од
свој
воденица
,
од
свој
слободица
...
—
Радојка
!
—
викнути
он
свој
домаћица
из
оџаклија
.
мали
и
жољав
женица
,
његов
Радојка
,
отрчати
у
оџаклија
.
—
Чујеш
,
мора
,
ја
хтети
жив
стид
појести
ако
се
обрукати
.
ти
гледати
сад
како
знати
—
манути
он
рука
,
као
да
бити
тај
брига
на
она
хтети
пренети
.
—
Оч'ју
ја
,
мало
ти
и
ја
што
знати
...
спремити
јесам
добар
ручак
,
а
како
хтети
се
ко
допасти
—
ја
не
знати
!
—
она
,
ратос
он
бити
,
од
куд
баш
данас
отићи
!
Шта
он
знати
ја
шта
господа
хтети
—
окретати
се
у
ковитлац
и
махати
рука
.
—
Ништа
ти
ја
не
знати
...
најволети
бити
послужити
она
вино
и
ракија
и
истимарити
кљусад
...
бог
ја
!
не
жалити
нек
пити
и
јести
докле
’
хтети
,
ама
ко
знати
шта
јесам
за
она
...
она
,
’
ратос
он
бити
!
—
знати
хтети
Кића
...
кад
јесам
долазити
Јова
Джелепџија
,
најволети
јесам
танак
пројица
,
млад
сир
и
скоруп
и
пржен
пилић
.
—
не
.
Неће
они
кукуруз
.
Гледо
јесам
ја
у
механа
кад
срески
ћата
бацати
проја
за
врата
и
велим
:
„
овај
се
свиња
’
рана
“
.
—
Шта
он
ја
знати
—
слегнути
она
раме
.
—
спремити
још
кајгана
,
цицвара
и
гужвара
...
—
е
,
ти
мислити
они
волити
што
и
ти
,
засмејати
се
Радојка
.
у
тај
припуцати
пушак
у
врт
...
—
ето
она
!
—
викнути
Мојсило
.
Истрчаше
обојити
напоље
.
Мојсило
отрчати
у
вајат
,
обући
чошан
фермен
и
натук
нов
вес
,
манути
рука
преко
брк
уздуж
и
попреко
,
па
одјурити
пред
капија
.
—
еј
,
домаћин
!
јесам
ли
рад
гост
!
—
викати
ћосав
контролор
чак
из
шљивак
.
—
јесам
,
јесам
,
молити
—
промуцати
Мојсило
и
осетити
нешто
суво
у
гуша
.
отворити
велик
двокрилан
капија
широм
.
напред
ући
коњски
кола
.
у
задњи
седиште
бити
с
десни
госпођа
Цаја
,
капетаница
,
до
она
посланик
Продан
Жмурић
,
а
у
предњи
:
капетан
Спаса
Жеравица
и
шумар
коленица
.
за
кола
касати
на
коњ
:
Кић
Миликић
,
ћата
Коца
Стевџић
,
Тим
Тимић
,
контролор
,
срески
пандур
и
оба
Кићин
служитељ
.
Госпођа
бити
у
лак
жакет
,
сив
хаљина
и
јесењи
шешир
исти
бој
.
остати
бити
у
сав
обичан
одело
,
сем
Кић
,
који
сад
бити
у
црн
блуза
и
плав
панталоне
.
—
помоћи
бог
,
домаћин
!
добар
дан
,
чика
!
—
поздравити
Мојсило
посланик
Продан
и
капетан
Спаса
.
—
сервус
,
чио
!
—
залетати
се
Коца
и
пољубити
се
с
Мојсило
.
—
Добра
доћи
...
молити
...
изволте
-
трчати
Мојсило
гологлав
и
руковати
се
с
гост
—
Кића
,
дед
,
наместити
гост
...
А
коњ
,
молити
...
ено
пред
штала
и
сена
и
пун
пресек
жито
.
молити
покорно
...
изволте
,
облетати
он
око
гост
и
пандур
.
Изађоше
Маја
,
левати
,
Стака
и
Инђија
,
последњи
три
девојчица
,
који
увек
гостити
послуживати
,
те
прићи
рука
.
Кић
наредити
,
те
донети
четка
и
очистити
гост
од
прашина
,
па
она
наместити
за
спремљен
сто
под
велик
раст
.
капетаница
свући
жакет
,
а
капетан
врскапут
,
па
поседати
.
у
горњи
крај
сести
посланик
Жмурић
,
на
чича
Јеротијев
столица
с
наслоњача
.
десно
од
он
поседати
:
капетаница
,
капетан
и
контролор
,
а
лево
:
ћата
Коца
,
шумар
Тоша
и
Кићин
Тим
.
Кић
разгледати
шта
се
радити
по
кућа
,
јесам
ли
све
спремити
,
показати
„
чаршиски
ред
“
при
послуживање
,
па
се
упутити
гост
.
—
овамо
,
овамо
!
—
викати
Коца
—
тај
јесам
гост
к'о
и
ја
.
—
седити
,
Кића
—
рећи
посланик
.
он
сести
до
свој
ћата
.
—
Па
како
ти
,
пријатељ
?
ословити
посланик
Мојсило
.
—
Ет
’
бог
хвала
...
да
рећи
добро
...
Што
јесам
од
бог
,
сладак
јесам
од
мед
.
.
—
сав
ти
јесам
од
људи
,
чилети
,
па
бити
ти
слатко
,
бити
ти
горко
—
рећи
Коца
.
Мојсило
он
погледати
,
манути
глава
и
не
рећи
ни
реч
.
—Величанствена
природа
!
Божанствена
природа
!
шаптати
капетаница
,
разгледати
околина
.
—
природа
јесам
цар
васељена
—
рећи
посланик
,
сећати
се
да
јесам
тако
нешто
чути
на
жељезница
—
царица
—
додати
капетаница
.
два
девојчица
,
лев
и
Стака
,
донети
на
два
служавник
послужење
:
шећер
,
вод
и
ракија
.
—
молити
...
изволети
,
слуш'те
се
—
обилазити
Мојсило
око
гост
,
чешкати
се
иза
врата
.
као
обично
,
прећи
се
у
живаљ
разговор
.
најпре
јесам
почети
говорити
о
задруга
:
колико
имати
чељад
,
од
кад
јесам
кућа
на
овај
место
;
колико
имати
стока
;
о
вода
:
одакле
се
доносити
,
јесам
ли
бунар
или
кладенац
;
о
ракија
:
колико
имати
шљива
,
како
рађати
итд
.
у
тај
јесам
поставити
ручак
.
Ставише
млад
сир
и
скоруп
са
неколико
танак
,
млак
погачица
.
Мојсило
узити
чаша
с
ракија
:
—
сад
заповедати
!
и
поспустити
јесам
мало
пред
Продана
,
па
подигнути
.
капетан
и
капетаница
згледати
се
,
а
посланик
рећи
:
—
де
,
у
добар
час
!
Мојсило
се
прекрсти
:
—
добар
час
,
међу
ми
!
Срећно
састање
и
виђење
!
и
здрав
бити
...
овај
.
.
—
мрднути
глава
на
Продана
—
од
бог
тај
здравље
,
домаћин
!
-
одговорити
он
.
—
ја
бити
рећи
,
домаћин
,
да
ти
ја
добро
не
познавати
-
рећи
капетан
Спаса
...
—
ја
...
што
велим
...
господин
,
јесам
се
познавати
...
ја
,
знати
,
тамо
око
воденица
,
па
ко
и
брав
—
рећи
Мојсило
,
искашљивати
се
и
ако
он
се
не
кашљати
.
—
А
да
ли
знати
ко
јесам
ја
?
—
упитати
Продан
достојанствен
нагласак
...
—
Па
бог
ја
...
јесам
ти
добро
вешт
.
Јамачно
ти
заседавати
тамо
у
Београд
,
у
скупштина
?
—
Јес
,
заседавати
,
помало
—
рећи
Продан
преко
залогај
и
почети
причати
,
како
јесам
негда
Јеротије
Миликић
готовити
ручак
мали
Вукојица
у
луг
,
где
се
и
он
као
гост
капетанов
десити
.
капетаница
се
насмејати
:
—
колико
ви
имати
година
ћико
?
(
моћи
јесам
рећи
:
„
чика
“
,
али
мислити
,
да
она
овај
боље
доликовати
.
—
Па
имати
ми
,
госпоја
,
бог
ја
...
до
педесет
...
—
А
,
доста
снажан
чилети
!
—
рећи
Коца
.
—
’
простити
ја
...
још
јесам
јак
...
изволте
молити
—
Слуш'те
се
,
господа
...
Ет
’
сељачки
посао
!
тај
сир
,
на
премер
,
јесам
бог
знати
шта
,
нудити
Кић
.
—
красно
,
дивно
,
сјајно
!
—
рећи
гостити
.
Мојсило
донети
бардак
вино
,
наслужити
у
окењача
и
ставити
на
трпеза
.
—
Служи
де
,
Кића
,
доле
у
дно
,
а
ја
хтети
горе
—
шанути
он
Мојсило
.
—
Шта
велим
,
чилети
,
да
ли
јесам
добро
бити
посланик
?
—
упитати
Коца
.
—
Шта
он
ја
знати
,
у
тај
се
послати
не
стављати
...
А
како
ја
рачунати
,
јесам
лако
—
одговорити
он
и
погледати
у
Продана
.
—
А
како
ти
тај
рачунати
?
-
упитати
капетан
.
—
молити
,
господин
,
тај
тај
знати
најбоље
:
што
велик
влас
’
у
шака
,
тај
тежити
терет
на
врат
.
посланик
се
окренути
и
пљеснути
Мојсило
по
раме
:
—
браво
!
сад
јесам
погодити
!
Домаћин
се
насмејати
и
долити
чаша
:
—
изволте
...
молити
покорно
.
—
кад
донети
кисео
чорба
,
Продан
Жмурић
почети
причати
,
како
јесам
збиљски
терет
заузети
такав
положај
,
како
јесам
један
прилика
,
кад
јесам
бити
потреба
,
тркати
кошија
с
неки
Шваба
на
Бањичком
брдо
,
па
кад
јесам
победити
и
српски
образ
осветлати
,
књаз
се
с
он
пољубити
и
изјавити
жеља
да
такав
јунак
видити
свуда
у
почаст
.
—
Ћика
!
бити
ли
ви
волети
да
бити
посланик
?
упитати
госпођа
Цаја
.
Мојсило
се
накељити
:
—
јесам
ја
,
овајке
...
за
тај
пос'о
.
ја
јесам
,
молити
госпа
,
за
тај
да
чувати
воденица
и
да
пословати
.
—
Кажи
,
казати
,
слободно
,
па
да
и
ти
једаред
испратити
у
парламент
—
рећи
капетан
.
—
пристати
бити
,
чилети
,
још
како
.
Видиш
како
он
се
брк
смешити
—
рећи
Коца
и
креснути
ока
на
контролор
.
—
сас
ви
,
чикати
Мојо
,
народ
бити
бити
задовољан
,
к'о
с
берикетна
година
—
креснути
контролор
на
Продана
.
—
изволети
,
молити
,
остати
без
ручак
.
Служи
,
Кића
!
—
обићи
Мојсило
око
совра
и
опет
стати
више
Продана
.
—
Нећемо
да
заговарати
,
’
хтети
да
чути
:
бити
ли
ти
иш'о
у
скупштина
—
продужити
капетан
.
—
А
шта
бити
говорити
тамо
?
—
упитати
Продан
.
—
да
,
да
,
шта
бити
говорити
!
—
гракнути
сав
.
—
Прој
се
,
молити
ви
...
—
обилазити
Мојсило
око
совра
.
—
да
чути
!
да
чути
!
—
сложити
у
глас
Коца
и
капетаница
.
—
Мојсило
манути
рука
преко
брк
:
—
ама
не
знати
бити
ли
ваљати
што
бити
река
’
,
али
да
јесам
ја
на
место
газда
Проданов
,
ја
бити
нешто
река
,
ако
он
јесам
река
...
—
да
чути
!
да
чути
!
—
заграјати
сав
.
—
да
чути
,
шта
бити
чикати
Мојо
рек'о
.
.
спасти
бог
!
у
тај
именије
—
и
исписати
чаша
.
Мојсило
поцрвенити
сав
к'о
паприка
,
па
доли
празан
чаша
.
Чујмо
!
чути
!
—
викнути
сав
,
сем
Кић
,
који
се
застидити
што
се
звати
„
Миликић
“
јер
он
се
учинити
,
да
с
његов
стриц
спрдати
к'о
с
будала
.
е
,
оставити
ја
сад
,
па
хтети
тај
други
пут
.
сад
извол'те
,
слуш'те
се
,
молити
—
молити
Мојсило
.
—
Чујмо
сад
,
чути
!
Мојсило
се
искашљати
и
манути
рука
преко
брк
:
—
Овајке
,
да
рећи
,
не
тражити
ја
тај
званије
,
али
да
рећи
,
ја
бити
креснути
што
јесам
истина
,
па
простити
ја
,
куд
пукнути
,
да
пукнути
!
—
е
па
креснути
сад
—
рећи
Продан
.
Мојсило
погледати
у
капетан
.
—
слободно
,
слободно
,
чикати
Мојо
,
ја
баш
хтети
да
чути
жеља
народ
—
рећи
капетан
доста
важан
нагласак
.
—
Баш
кад
хтети
,
ја
хтети
ви
каста
,
па
ви
ценити
како
знати
...
ама
,
бојити
се
,
бити
ви
криво
а
и
јесам
лепо
на
со
и
на
леб
...
—
Разрешавамо
ти
,
говорити
што
ти
јесам
драго
—
рећи
посланик
одлучно
.
—
ето
,
сад
јесам
слободан
,
—
рећи
Тоша
—
па
причати
!
Мојсило
се
опет
искашљати
,
манути
рука
преко
брк
са
сав
страна
,
па
почети
:
—
ја
бити
казати
:
господар
!
ти
влас
’
вар
!
Зви
се
зацерекати
,
сем
Кић
који
усиљено
развући
усна
.
—
ето
,
хтети
сад
,
Спаса
,
—
рећи
капетаница
.
—
Продужи
,
продужити
!
—
рећи
капетан
и
посланик
.
—
По
шта
тај
,
чилети
?
—
упитати
Коца
заједљиво
.
—
ја
бити
каз'о
—
стати
Мојсило
по
војнички
:
—
господар
!
ти
питати
како
јесам
берићет
,
а
влас
’
одговарати
:
добро
,
не
моћи
боље
бити
,
родити
и
на
дрво
и
на
камен
—
па
бити
година
родна
,
бити
кишан
,
сушан
или
градобитан
.
па
онда
,
погледати
о
Митровдан
и
о
Ђурђевдан
а
онај
порез
скочити
неколико
динар
.
и
не
знати
одакле
ми
гуја
печити
...
ти
,
господар
,
питати
:
како
јесам
народ
,
а
влас
’
одговарати
народ
сит
одевен
и
задовољан
,
сав
носити
срма
и
памукбез
...
кад
ти
,
господар
,
изаћи
у
народ
,
влас
’
извести
преда
тај
народ
у
стајаћи
руво
и
тај
мислити
сав
јесам
онако
одевен
и
сваки
боговетан
дан
.
А
да
ти
видити
,
господар
,
онај
бос
и
гологлав
,
у
траље
и
ритам
...
и
,
да
ти
казати
,
господар
,
доћи
јесам
,
богме
,
понова
онај
време
,
када
се
зборити
,
да
по
три
кућа
један
коза
муза
,
на
пет
кућа
један
певац
певати
...
—
е
,
и
тај
тај
знати
.
Служи
тај
вино
!
—
одсећи
се
Кић
.
—
Па
разговарати
се
к'о
људи
.
—
нека
,
да
чути
,
па
хтети
он
баш
испратити
у
скупштина
—
јетко
се
осмехнути
Продан
.
настати
мали
тишина
,
у
који
се
моћи
приметити
,
да
она
не
бити
повољан
беседа
чича
Мојсило
.
али
кад
после
чорба
донети
гибаница
,
па
паприкаш
,
Кић
поскочити
од
љутина
.
—
уф
,
брука
!
—
и
отрчати
у
кућа
.
у
велик
кућа
жена
се
ужурбати
око
прочевље
:
пржити
пилић
,
брисати
тањир
,
кувати
кафа
.
у
један
угао
сести
служитељ
за
трпеза
,
ручати
и
прегонити
се
у
доскочица
.
—
Што
ја
брукати
,
ђаво
ви
одн'о
све
из
ред
!
знати
ли
ви
макар
какав
ред
,
или
јесам
у
тор
одрасти
—
викнути
Кић
с
врата
.
сав
се
тргнути
и
зачудити
он
погледати
:
—
Шта
јесам
бити
?
—
упитати
Маја
.
—
где
јесам
тај
,
на
премер
,
бити
,
молити
ви
—
окренути
се
он
пандур
—
да
се
после
мешпајиза
доносити
паприкаш
!
о
,
брука
,
брука
и
несрећа
!
...
„
Црвенкапа
“
скочити
.
—
ја
,
што
велим
—
рећи
„
срески
.
“
—
бог
ја
,
златан
,
ја
ти
тај
не
знати
—
рећи
један
.
—
ни
ја
,
дилбер
,
оч'ју
ја
!
мислити
,
тако
се
ваљати
—
додати
други
.
—
Прој
се
,
бог
ти
,
Кића
,
доколица
...
зар
и
за
тај
још
да
стидовати
—
рећи
Маја
и
продужити
посати
.
—
прво
,
на
премер
,
—
почети
Кић
набрајати
—
тај
знати
и
бог
и
људи
да
ићи
суп
.
кад
немати
суп
,
онда
ићи
чорба
:
или
пилећи
,
ил
’
гушчији
,
јагњећи
,
ћурећи
...
дрети
го
,
ићи
ринвлајиш
.
кад
немати
говеђи
ринвлајиша
,
онда
моћи
подоћи
и
ћурећи
ринвлајиш
.
после
,
относно
,
ићи
цузпајиш
,
’
а
тај
јесам
,
ко
не
знати
немецки
:
купус
и
паприкаш
!
па
после
,
даклем
,
печење
,
а
мешпајиз
најпосле
.
А
ви
,
бестрага
ви
глава
,
за
мешпајизом
доносити
паприкаш
!
е
јесам
него
требати
јесам
донети
и
цицвара
!
уф
!
—
пљеснути
се
по
чела
и
изаћи
на
поље
.
—
и
цицвара
,
ја
како
...
она
јесам
се
,
синак
,
и
одранити
—
промрморити
Маја
.
за
совра
,
под
раст
,
из
шал
прећи
се
на
збиља
.
Продан
Жмурић
полагати
читав
рачун
о
сав
посланички
рад
:
—
тако
,
господа
,
бити
јесам
случај
,
где
јесам
и
ја
гласати
из
инат
.
Бејаше
једном
на
претрес
правитељствени
буџет
.
кад
доћи
ред
на
војени
издатак
,
министар
запети
па
тражити
још
два
милион
!
Вели
,
мало
он
.
један
вео
да
он
се
дати
,
тај
јесам
тај
два
милион
,
а
други
вео
да
он
се
не
дати
.
те
држати
,
мајчин
синути
,
те
’
хтети
бити
,
тај
хтети
бити
.
и
ја
се
ломити
и
раступити
мозак
мислити
,
да
ли
да
он
се
дати
,
ил
’
не
дати
тај
два
милион
.
А
и
јесам
лако
,
господа
и
браћа
,
трпати
на
народни
грбача
без
мера
...
и
тако
мислити
,
дигнути
глава
и
неки
чудо
смотрити
на
галерија
.
привући
се
нешто
ћосав
,
без
брада
и
брк
,
па
се
извиривати
и
ослушкивати
,
питати
ја
полако
:
ко
јесам
оно
горе
—
и
рећи
ја
да
јесам
инглиски
конзул
...
оценити
он
ја
и
видити
шта
’
хтети
:
кад
ко
говорити
да
се
не
дати
тај
пар
,
тај
јесам
тај
два
милион
,
а
он
мило
,
мило
,
па
он
се
сав
онај
ћослак
засијати
од
радост
...
А
кад
неко
говорити
да
он
се
дати
,
тај
јесам
тај
два
милион
,
а
он
се
натмурити
,
па
да
моћи
,
појести
бити
ми
чак
озго
с
галерија
...
е
,
стој
,
мајчин
синути
,
кад
јесам
тако
,
знати
како
хтети
,
велим
ја
,
па
скочити
,
подвикнути
и
заинтачити
неколико
пута
:
примати
се
,
примати
се
,
примати
се
,
и
ако
требати
да
дати
још
четири
!
...
Скупштина
повикати
:
„
примати
се
“
,
а
Инглиз
лупити
врата
и
стругнути
к'о
опарити
...
—
ха
,
ха
,
ха
!
—
закикотати
се
сав
совра
.
—
и
тај
јесам
мачкојед
стругнути
!
зацерекати
се
ћосав
контролор
.
—
неправо
он
—
додати
Тим
.
—
тај
ствар
спадати
у
в-и-ш-у
п-о-л-и-т-и-к-у
!
—
развући
ћата
Коца
и
мета
прст
на
чела
.
—
Баш
ту
и
јесам
ситан
памет
,
да
се
оценити
свачији
расположење
о
предмет
о
који
се
дишпутовати
—
рећи
капетан
.
—
относно
да
се
оценити
ситуација
стран
сила
у
наш
отаџбина
—
додати
Кић
.
посланик
продужити
:
—
Признаћу
,
господа
,
да
јесам
у
један
случај
бити
у
неприлика
и
да
јесам
се
вешто
извући
.
бити
јесам
један
важан
питање
на
гласање
.
видити
,
и
сам
министар
ускомешати
се
,
па
не
знати
како
хтети
.
гледати
ја
у
господин
шеф
,
да
видити
како
он
мислити
,
али
ништа
не
моћи
да
приметити
.
председник
викати
:
ко
јесам
за
предлог
,
нек
’
седити
,
ко
јесам
противан
—
нек
’
устати
.
А
ја
,
окренути
,
обрнути
,
па
се
малко
подигнути
,
али
тако
,
како
јесам
изгледати
и
да
седити
,
и
да
стајати
...
управо
,
господа
,
ја
јесам
чучати
!
један
Пироћанин
,
у
бео
џока
,
викати
иза
ја
:
„
господин
,
овај
,
јесам
,
бре
,
ћући
“
—
а
ја
се
окренути
и
шкргутнути
зуб
,
тај
умукнути
.
—
ха
,
ха
,
ха
!
—
захорити
се
у
доњи
крај
.
—
Државни
резон
захтев
,
по
неки
пут
,
и
да
се
чучити
—
додати
капетан
преко
цигара
.
настати
тајац
.
посланик
дати
знак
Кић
,
те
доли
празан
чаша
,
искашљати
се
и
устати
.
Скочише
и
остати
.
Продан
Жмурић
подигнути
чаша
за
здравље
и
напредак
домаћин
овај
дом
и
његов
укућанин
,
исказ
особит
радост
,
што
јесам
наћи
такав
гостопримство
у
дом
,
из
који
јесам
глава
овај
општина
,
његов
друг
и
једномисленик
Кић
.
Поче
„
многаја
љето
“
,
а
служитељ
из
кућа
,
с
врата
,
избацити
три
плотун
из
свој
пибодовача
.
—
и
—
она
,
она
!
—
вриснути
контролор
.
—
она
,
она
,
манте
враг
—
затиснути
уш
госпођа
капетаница
и
наслонити
се
на
свој
муж
.
—
молити
,
да
јесам
извинити
,
госпоја
,
ја
јесам
од
велик
расположење
не
знати
што
чинити
—
скочити
контролор
,
поклонити
се
и
превалити
један
окењача
.
тај
Тимић
и
Тоша
почети
певушити
неки
варошки
песма
у
два
глас
.
контролор
развести
опет
неки
његов
:
„
убаво
јесам
,
леле
,
убаво
“
...
Чељад
повиривати
из
кућа
,
а
деца
се
начетити
иза
вајат
.
—
изволте
,
молити
,
слуште
се
—
нудити
Мојсило
.
—
свега
задовољно
—
рећи
Продан
.
—
Сп-а-с-о
!
Хоћу
мле-ка
—
развући
капетаница
,
к'о
мало
дете
.
—
на
премер
,
ако
јесам
по
воља
сладак
,
относно
или
даклем
кисео
—
скочити
Кић
.
—
дати
сладак
млеко
—
рећи
капетан
.
тај
Тимић
запевати
:
пити
ја
се
винце
,
док
јесам
ја
рујан
—
а
контролор
скочити
и
размахивати
рука
к'о
крило
.
—
То
,
тај
,
ту
јесам
ја
песма
дати
!
—
и
подвриснути
иза
глас
.
Донеше
чинија
млеко
и
поновити
још
неколико
тањир
прасетина
.
Мојсило
долити
чаша
,
манути
рука
преко
брк
,
с
један
и
други
страна
,
узити
један
чаша
,
па
почети
здравица
:
—
писма
први
за
помоћи
Божа
;
други
за
добар
час
;
трећи
за
свет
тројица
:
да
помоћи
бог
и
свет
тројица
и
милостив
богородица
;
добродошлица
о
добра
радити
;
где
год
доћи
,
добро
се
наћи
,
где
не
доћи
—
добар
се
чути
,
ако
бог
да
.
ви
писта
за
домаћко
здравље
,
за
здравље
домаћин
овај
дом
,
где
јесам
год
,
и
његов
укућанин
—
а
ја
да
напити
за
комшиски
здравље
:
за
здравље
твој
,
газда
Прока
,
твој
глава
и
десни
рука
,
десни
и
леви
,
ваш
дом
,
ваш
крмак
и
трмка
;
овца
и
новац
,
кућа
и
срећа
...
контролор
креснути
ока
на
Тим
,
а
Тим
на
Тоша
,
а
Коца
на
обојица
.
—
хвала
ви
!
—
одговорити
Продан
.
—
за
здравље
твој
дом
и
сав
што
се
твој
назвати
.
за
ваш
здравље
,
господин
капетан
,
за
госпојин
здравље
,
ваш
дом
,
ћар
и
напредак
;
ваш
,
ћата
;
ваш
,
приле
;
ваш
,
момак
—
изређати
све
—
за
здравље
свити
комшија
од
овај
дом
:
наш
поп
Хрисантије
наш
учитељ
,
наш
кмет
,
одборник
,
поротник
,
замењеник
и
свити
у
власт
и
частити
комшија
да
она
бог
поживети
и
у
здравље
поштеда
.
кад
служитељ
испалити
још
један
плотун
,
а
контролор
крекнути
ко
мисирски
кокош
—
капетаница
уста
иза
сто
,
дохватити
Кић
за
рука
и
рећи
:
—
сад
јесам
на
ред
да
ја
упознати
са
ваш
стан
.
јесам
л
’
те
,
да
хтети
тај
учинити
?
Кић
скочити
:
—
о
,
молити
,
молити
,
изволте
...
немати
,
на
премер
,
шта
видети
.
Сељачка
посао
,
госпа
,
относно
...
изволте
молити
—
трљати
он
рука
и
опскакивати
око
гђа
Цаја
.
Уђоше
у
конак
,
у
Кићин
стан
,
који
јесам
у
онај
исти
стање
,
у
какав
он
јесам
наћи
летос
капетан
Жеравица
,
само
јесам
ствар
нешто
више
испреметати
.
на
сто
бити
повише
књига
и
новина
и
мало
велик
мрља
од
мастило
.
капетаница
сести
за
сто
и
почети
разгледати
књига
и
новина
.
—
молити
ви
,
којекакав
беспослица
...
јесам
мој
...
овај
—
поцрвенити
до
уш
и
почети
склањати
у
фиока
.
—
е
,
сад
баш
хтети
да
она
све
прегледати
...
видити
ви
он
,
молити
ви
...
„
два
ноћ
у
Венеција
“
...
„
Војна
Лист
“
...
„
Тук
на
Лук
“
...
„
Пешадијска
Служба
“
...
„
Ђавоља
рупа
“
...
Ман'те
враг
—
одскочити
она
к'о
од
змија
и
почети
разгледати
слика
по
зид
.
Кић
се
узврпољити
:
—
относно
,
даклем
,
на
премер
,
ја
хтети
онај
Никша
научити
памет
,
што
ја
овај
трица
трпати
у
чантра
—
и
смести
у
фиока
и
књига
и
ковина
,
а
баш
тада
доћи
он
на
смеј
.
сетити
се
,
како
јесам
читати
овај
књижица
,
разгонити
женскиња
по
прело
и
игра
.
капетаница
сести
,
запалити
цигара
и
претурити
нога
преко
нога
—
и
ви
живити
овде
?
ви
!
ви
!
—
јесам
’
,
госпа
—
преневољити
се
Кић
и
само
он
јесам
остати
да
додати
—
на
жалост
!
на
сваки
начин
сад
моћи
од
ви
очекивати
да
хтети
се
настанити
код
судница
и
нов
кућа
направити
.
Н
.
пр
.
кад
бити
имати
кућа
бар
с
три
соб
,
фораузом
,
кујна
.
па
да
поручити
мебл
.
Шта
мислити
,
он
јесам
сад
тако
јевтин
!
...
па
да
ви
оженити
...
Кић
усути
усна
и
усукати
прамичак
брадица
.
—
Шта
да
казати
...
относно
...
—
рећи
,
хтети
да
чути
!
—
Па
...
молити
како
да
казати
,
некако
ни
јесам
не
знати
,
госпа
...
А
већ
кућа
хтети
направити
...
е
не
знати
,
не
знати
,
а
зашто
не
знати
?
—
знати
,
молити
на
премер
...
—
Али
,
када
бити
ви
ја
још
и
проводаџирати
?
Кић
се
узврпољити
,
усукати
брчић
и
онај
прамичак
брадица
.
—
о
,
молити
,
госпа
,
ја
немати
реч
...
који
ви
ја
добро
желити
.
—
ха
,
ха
,
ха
!
...
ха
,
ха
,
ха
!
—
закикотати
се
она
:
—
седити
,
седити
!
он
сести
на
кревет
.
—
седити
овде
до
ја
.
Хоћу
да
ви
гледати
у
очи
—
упиљити
се
она
он
:
—
рећи
?
—
Ко
.
.
ко
.
.
она
?
—
промуцати
Кић
—
онај
који
ја
знати
.
јесам
л
’
те
да
бити
ја
послушати
?
—
и
зар
ви
,
на
премер
,
још
сумњати
у
ја
!
—
покушати
он
да
исказати
неки
особит
знак
чуђење
и
рука
и
на
лице
.
—
Баш
Спаса
казати
:
у
онај
господин
Кић
видити
талентиран
младић
...
Кић
скочити
,
манути
рука
преко
кос
и
зулуф
,
усукати
брчић
и
онај
брадица
.
—
и
који
ја
ви
благодарити
и
где
чути
и
не
чути
...
—
седити
!
хтети
да
ја
саслушати
!
дакле
.
рећи
:
веровати
ли
ја
?
—
сав
ви
веровати
и
понизати
јесам
ваш
.
она
наместити
уста
љупко
.
—
име
она
јесам
Зорка
.
звати
јесам
Зорица
...
јесам
л
’
те
да
јесам
диван
име
?
—
Ди
.
.
ди
.
.
вно
—
насмешити
се
Кић
.
—
Плавуша
.
имати
рус
кос
,
к'о
вила
.
Очи
к'о
зор
,
нос
грчки
.
мали
,
пун
,
Београђанка
.
он
узветри
,
тргнути
из
џеп
марама
,
поклопити
уста
и
кроз
она
промрморити
:
—
относно
,
хтети
она
за
сељак
-
бацити
марама
,
дохватити
се
до
брчић
и
испеглан
крагна
под
врат
.
—
ви
јесам
обичан
сељак
к'о
чича
Мојсило
.
ви
јесам
господин
сељак
,
који
живити
к'о
човек
,
мешати
се
у
отмен
друштво
,
носити
фино
одело
,
стајати
у
споразум
с
господа
и
први
људи
.
—
ја
ви
,
и
овај
прилика
,
и
где
чути
и
не
чути
...
и
немати
реч
—
узнемирити
се
он
и
хтети
се
дигнути
,
али
она
манути
рука
тај
сести
—
дакле
,
—
почети
она
набрајати
,
ударати
кажипрст
десни
по
палац
леви
рука
:
—
ви
хтети
направити
диван
кућа
...
око
кућа
имати
прекрасан
башта
...
у
башта
рибњак
,
чаробан
стазица
и
алеја
.
јесам
л
’
те
?
—
А
ја
...
ја
...
хтети
господовати
.
—
јесам
,
тако
живити
отмен
сељак
—
и
почети
причати
како
јесам
„
преко
“
,
како
сељак
кад
ићи
у
варош
,
возити
се
у
каруца
,
одседати
у
први
гостионица
,
не
носити
у
торба
и
заструга
,
већ
ручати
„
таблета
“
.
после
кратак
разговор
о
тај
како
живити
наш
сељак
;
како
имати
а
не
умети
,
капетаница
устати
да
видити
велик
кућа
.
Чим
се
помолити
с
врата
с
цигара
у
зуб
,
деца
побећи
из
кућа
на
други
врата
а
момчадија
у
соб
.
само
остати
жена
око
прочевље
.
—
она
,
она
,
шта
мислити
,
она
!
.
.
Спаса
!
Угуши
ја
д-и-м
!
—
вриснути
она
иза
глас
и
тргнути
се
натраг
с
кутњи
праг
.
—
Шта
јесам
жена
,
шта
јесам
!
—
дотрчати
капетан
без
дух
,
извадити
марама
и
избрисати
она
очи
...
деца
се
закикотати
иза
вајат
.
—
молити
...
видити
ви
она
...
Извинте
относно
,
молити
-
опскакивати
Кић
око
она
,
па
се
окренути
на
оне
у
кућа
и
продерати
:
—
Шта
значити
тај
?
Шта
хтети
тај
дим
!
и
,
на
премер
,
какав
јесам
тај
безобразлук
пуштати
дим
!
—
и
стати
млатарати
рука
и
разгонити
колут
дим
.
—
С-п-а-с-о
!
Ослепићу
!
—
трљати
очи
капетаница
.
Донеше
вод
тај
се
испљускати
по
лице
,
па
отићи
друштво
под
раст
.
тамо
једнако
пити
и
ћеретати
.
контролор
подврискивати
и
наређивати
тај
дружина
испијати
чаша
на
искап
,
а
пандур
пасти
плотун
,
чим
он
подвриснути
.
тај
Тимић
певушити
,
а
Тоша
он
помагати
,
само
Коца
Стевџић
нешто
мудровати
и
изазивати
чича
Мојсило
да
се
препирати
о
начин
обрађивање
земља
и
о
школован
и
нешколован
људи
.
—
Између
ја
и
чича
Мојо
читав
преперандија
—
пресрести
Коца
гђа
Цаја
.
—
јесам
л
’
те
?
—
молити
,
изволте
,
—
дворити
и
служити
Мојсило
.
—
ја
казати
овај
лист
дисати
,
а
чилети
да
пукнути
од
смеј
—
окретати
Коца
један
лист
на
петељка
.
—
Чик
Мојо
мислити
све
што
дисати
,
морати
имати
џигерица
—
подсменути
се
Тим
.
—
ето
,
тако
јесам
тај
,
госпа
,
у
народ
—
рећи
посланик
,
гледати
у
црвен
очи
госпођа
капетаница
.
она
,
ман'те
враг
!
—
Чиле
,
на
колико
се
деловати
дели
дрљача
—
упитати
колац
.
Мојсило
се
накељити
:
—
Па
ја
јесам
не
делити
,
већ
ко
кад
јесам
на
ватра
бацати
...
Извол'те
,
слуште
се
!
Кић
сести
у
дно
,
а
поглед
укочити
у
ивица
од
сто
.
кад
се
насмејати
и
он
се
насмејати
;
кад
ућутати
и
он
се
уозбиљити
.
али
у
уш
он
непрестано
звучати
капетаничин
реч
:
„
име
она
јесам
Зорка
,
звати
јесам
Зорица
...
Плавуша
...
имати
рус
кос
...
нос
грчки
“
...
ама
шта
ли
она
значити
:
нос
грчки
?
...
—
Чиле
,
шта
јесам
тај
хумуша
?
Мојсило
манути
рука
преко
брк
,
па
хтети
рећи
:
—
То
јесам
баш
к'о
оно
’
номад
...
—
Која
?
—
погледати
у
он
.
—
Ништа
,
да
рећи
,
неки
беспослица
!
—
да
чути
!
да
чути
!
—
и
...
она
!
—
вриснути
контролор
.
—
тај
,
молити
ви
!
—
манути
рука
капетаница
Продан
и
капетан
погледати
у
контролор
озбиљно
.
он
турити
шаку
на
уста
,
подмигнути
се
и
ућутати
.
—
Баш
’
хтети
да
чути
шта
јесам
тај
бити
ономад
—
зевнути
посланик
.
—
да
чути
!
да
чути
!
—
гракнути
сав
.
—
изволте
,
молити
,
да
попити
који
...
беспослица
,
овајке
,
тамо
код
воденица
—
рећи
Мојсило
и
долити
чаша
.
—
Чиле
,
како
се
прав
комбост
?
—
закрештати
глас
ћатин
.
Мојсило
манути
рука
преко
брк
,
па
почети
:
—
’
номад
,
знати
,
ја
у
воденица
.
таман
замлео
Дромбуљино
жито
,
кад
а
оно
банути
пред
воденица
три
младић
,
баш
ваки
—
пружити
прст
на
Коца
.
—
Само
она
,
на
прилика
,
руво
к'о
,
на
прилика
,
—
погледати
у
капетан
.
—
„
помоћи
бог
,
чича
“
,
—
вео
они
—
„
бог
ви
помог'о
“
—
велим
ја
.
—
„
А
ко
бог
да
“
—
питати
ја
—
вео
:
„
путник
јесам
,
чиновник
,
па
ићи
’
вако
по
чист
воздуку
.
“
—
„
ако
,
ако
!
“
—
велим
ја
...
па
се
надвирити
у
воденица
...
воденица
млети
,
брисати
,
знати
,
к'о
мећава
,
а
чекати
оскаче
к'о
маљица
.
један
ући
и
пружити
прс
’
на
чекати
,
па
рећи
:
Шта
ти
јесам
овај
,
чича
?
“
—
и
Мојсило
се
заденути
од
смеј
...
сав
се
насмејати
његов
смејање
.
Кић
се
тргнути
к'о
иза
сан
и
шанути
:
—
Шта
јесам
тај
бити
?
—
Шта
он
ти
рећи
?
—
упитати
капетан
.
—
Мор
,
прој
се
,
ја
од
комендија
рек'о
:
„
прекрсти
се
па
пољубити
у
онај
камен
што
се
окретати
“
...
хи
,
хи
,
хи
,
не
знати
ни
шта
јесам
чекати
,
а
чиновник
!
.
.
—
засмејати
се
Мојсило
и
заклокотати
он
нешто
у
гуша
.
—
хи
,
хи
,
хи
!
—
развући
контролор
,
што
јесам
више
личити
на
кијање
,
но
на
смејање
.
капетаница
се
накомрдити
и
дати
знак
за
полазак
.
капетан
скочити
и
наредити
служитељ
да
се
спрема
.
—
Чиле
,
како
се
прав
комбост
?
-
поновити
опет
ћата
.
—
ама
пружиде
рука
,
да
видити
какав
тај
јесам
—
рећи
Мојсило
.
Коца
,
с
неки
понос
,
показати
бео
длан
к'о
папир
.
—
То
јесам
шака
за
перо
,
а
овај
за
држалица
—
пружити
Мојсило
свој
рука
,
искокан
к'о
церов
кор
.
капетаница
скочити
:
—
уф
,
такав
ароганција
!
тај
тај
јесам
страшно
!
—
стрести
се
к'о
од
грозница
.
Скочише
и
остати
.
за
час
се
упрегнути
коњ
у
кола
,
а
седланик
привести
.
Продан
Жмурић
очитати
један
здравица
за
срећан
пут
и
домаћи
останућа
,
отпевати
„
многаја
“
,
па
појашити
.
—
хвала
!
Срећан
пут
!
Прошћавајте
!
—
служити
Мојсило
вино
и
руковати
се
.
Припуцаше
пушак
,
захорити
се
песма
и
гостити
одјездити
.
кад
се
одмакнути
мало
од
кућа
,
Коца
Стевџић
прићи
капетанов
кола
,
поздрав
војнички
и
извадити
један
писма
:
—
господин
Прока
,
ја
јесам
мислити
хтети
се
видети
,
па
јесам
написати
овај
писма
да
ви
испратити
.
да
ви
не
бити
причати
,
ево
овде
јесам
све
изложити
...
ја
се
надати
у
ви
к'о
у
бог
...
сад
морати
други
пут
кућа
...
—
Срећан
пут
!
јављати
се
—
рећи
Продан
...
—
збогом
!
у
здравље
!
до
виђење
!
—
поздравити
се
ћата
—
и
обод
коњ
кућа
.
посланик
отворити
писма
и
прочитати
овај
:
„
Многопоштофаном
и
велеуважен
господин
Продана
Жмурић
,
народни
посланик
наш
отаџбина
Србија
!
Многопоштофани
господин
Прока
,
желити
и
срце
и
душа
да
ви
овај
неколико
реч
у
здравље
,
и
Срећи
и
свеопшти
задовољство
затећи
а
ви
акосте
ради
чути
за
наш
здравље
мити
фала
бог
здрав
који
и
ви
од
срце
желити
давас
овај
писма
у
здравље
Затече
,
господин
Прока
ситуација
стран
Сила
у
наш
отаџбина
таки
јесам
да
све
штоје
наш
у
наш
Парти
морати
бити
угледан
и
Снажно
у
борба
снашим
противник
а
како
јесам
Наполеон
река
пар
,
пар
па
цео
свет
тако
доксмо
ја
Сложни
и
јак
противник
хтети
све
мањити
бити
о
мој
верност
наш
Парти
држати
дастесе
уверити
и
ви
и
господин
шеф
којије
пита
за
ја
веровати
господин
Прока
ја
играти
и
певати
кад
јесам
ко
Наш
у
добар
а
кад
противник
наш
на
Несрећу
где
Победа
јасам
Душевно
болестан
и
сваки
дан
имати
дешперација
због
тај
и
разгонити
противник
ко
кобац
пилић
,
Па
какоје
рећи
Наполеон
река
пар
,
пар
па
цео
свет
,
тај
јесам
дошо
на
мисао
да
ви
молити
Многопоштофани
и
Велеуважени
Честити
Србин
и
Посланиче
наш
отаџбина
да
ја
овај
доброта
учинити
а
тоје
да
кад
бити
вучење
два
осто
Државни
Лозов
сад
други
идући
Ујдуришете
с
Комесијем
да
добити
Главни
згодитак
од
деведесет
иљада
Динара
у
Злата
.
мој
јесам
нумера
овај
серија
@card@
број
@card@
а
То
хтети
лако
учинити
ви
Комесиа
морати
послушати
а
зато
ја
ви
посигурно
Трећину
уступати
тојес
Тридес
иљада
Динара
у
злато
и
знати
да
ја
јесам
од
онај
што
рећи
па
одрећи
,
Многопоштофани
господин
Прока
.
јасам
до
гроб
Ваш
и
наш
Партие
и
пре
бисе
убијо
носити
ви
одрећи
а
као
штоје
Велика
ратник
речен
Наполеон
каза
пар
,
пар
,
без
Пар
никуд
а
са
пара
хтети
она
све
стерати
у
коза
рог
остајати
унади
и
Ваш
Веран
и
одан
Члан
и
понизан
јесам
.
Коца
(
Коста
)
Стевџић
писар
ОПШТ
.
ДВОДОЛСКЕ
П
.
П
.
моћи
заборавити
серија
@card@
број
@card@
.
за
онај
Тридес
иљада
држати
хтети
сумњати
јер
тај
јесам
ништа
доказати
да
моћи
тај
јес
сумњати
.
горњи
колац
посланик
се
насмејати
и
промрморити
:
—
е
,
мој
синак
,
кад
бити
се
тај
моћи
,
пристати
бити
ти
да
ја
рачун
градити
—
и
спустити
писма
у
џеп
.
—
ВИИИ
Начелни
пријатељ
—
велик
род
Никит
Видић
и
Крста
Миликић
друговати
из
младост
.
Никит
јесам
од
онај
људи
,
што
она
зарана
пасти
слеме
на
тема
,
а
наћи
се
у
богаство
и
задовољство
,
па
се
навити
тамо
,
куда
она
прилика
и
људи
накренути
.
од
отац
јесам
наследити
велик
имање
и
доста
новац
,
па
јесам
за
кратак
време
сав
новац
упропастити
а
имање
,
више
од
пол
,
продати
.
јесам
навикнути
ни
на
какав
рад
а
хтети
јесам
да
јесам
вазда
одевен
,
да
јахати
добар
коњ
,
да
се
картати
и
пити
.
увек
се
разметати
свој
снага
и
јунаштво
.
кад
се
скупити
сабор
,
дика
он
јесам
заметнути
чарка
под
какав
шатра
и
скресати
угарак
о
чији
глава
,
или
кад
јесам
пун
механа
свет
,
подигнути
столица
и
натерати
људи
да
заглавити
врата
.
у
село
јесам
он
звати
„
лолати
“
.
стар
људи
пружати
јесам
прст
на
њ'га
и
саветовати
деца
.
али
за
тај
јесам
баш
многи
младић
волети
с
он
.
Кић
се
нарочито
допадати
његов
начин
живот
.
мислити
јесам
да
јесам
тек
тај
слободан
човек
,
који
нем
тутор
над
глава
.
тако
јесам
се
здружити
.
од
он
се
много
којешта
научити
.
у
последњи
време
,
кад
се
народ
почети
делити
по
партија
,
Никит
јесам
нагињати
онај
странка
,
у
који
јесам
Продан
Жмурић
,
али
се
јесам
истицати
.
али
кад
Крста
Миликић
узити
активан
учешће
као
члан
Жмурић
партија
,
онда
и
Никит
изаћи
отвореније
.
он
и
још
неколицина
у
тај
општина
,
бити
јесам
Кићин
„
народ
“
,
који
јесам
безусловно
следовати
стопа
свој
првак
.
али
од
свити
Никит
се
одликовати
.
он
јесам
бити
прав
једномисленик
Кићин
.
тај
он
јесам
још
више
заволети
.
Осећао
јесам
,
да
она
спајати
неки
веза
,
који
бити
претпоставити
и
родствени
веза
.
Кић
се
чинити
сваки
дан
сав
тесан
и
несносан
у
задруга
.
Чинило
он
се
,
да
свако
чељаде
водити
рачун
:
где
јесам
,
шта
радити
,
кад
кућа
доћи
а
кад
не
доћи
и
како
с
ко
поступати
.
тај
јесам
моћи
сносити
.
један
за
тај
,
а
друго
што
јесам
у
глава
имати
читав
план
како
хтети
у
будући
радити
,
решити
се
да
изаћи
из
задруга
и
свој
ствар
преселити
у
конак
начелан
пријатељ
Никит
Видић
.
тај
бити
бити
до
пролеће
,
а
тада
бити
поделити
и
земља
и
покретност
,
и
кућа
направити
до
општински
судница
...
сутрадан
,
пред
по
дне
,
доћи
Кић
кућа
.
испратити
јесам
гост
,
примити
упуство
и
сад
јесам
на
ред
да
извршити
што
јесам
намислити
.
али
нешто
он
бунити
,
копкати
,
дирати
,
ти
не
моћи
да
се
прибрати
.
Уђе
у
свој
соб
,
сести
за
сто
,
узити
табак
хартија
и
написати
крупан
слово
:
„
име
она
јесам
Зорка
.
звати
јесам
Зора
,
Зорица
...
Плавуша
.
имати
руски
кос
...
нос
грчки
...
Београђанка
...
мали
,
пун
...
Скочи
и
стати
према
огледало
,
усукати
брчић
и
онај
прамичак
брадица
...
ја
јесам
љубити
,
љ-у-б-и-м
!
...
—
наместити
уста
на
шљокица
...
ох
,
Божа
,
хтети
ли
ико
бити
срећан
од
ја
,
Крста
Миликић
!
Плавуша
,
мали
,
леп
,
—
али
само
шта
ли
он
тај
значити
:
нос
грчки
!
ја
знати
само
један
Грк
,
ћир
Трандафил
,
али
хтети
,
зар
,
бити
к'о
у
он
!
уф
,
како
тај
моћи
и
помислити
—
у
он
јесам
нос
к'о
белегија
!
...
требати
јесам
да
упитати
госпођа
капетаница
...
срамота
јесам
да
се
изговорити
да
не
знати
ни
тај
,
али
,
ипак
,
моћи
јесам
јесам
н
.
пр
.
овако
запитати
:
Поштована
госпођа
Цаја
!
извинити
,
знати
јесам
,
па
јесам
заборавити
:
шта
јесам
тај
нос
грчки
?
веровати
,
знати
јесам
,
па
јесам
заборавити
...
брига
јесам
,
знати
,
терет
,
сикирација
...
и
ето
,
ту
ја
јесам
на
вр
’
језик
,
а
не
моћи
да
се
сетити
...
требати
јесам
да
јесам
питати
...
Питаћу
јесам
...
Леже
на
кревет
и
затворити
очи
да
преставити
слика
госпођица
Зорица
...
да
рећи
мали
јесам
к'о
Никитов
сваја
,
плав
к'о
поп
Миља
,
имати
кос
к'о
Ђондрић
Ружа
...
о
,
Зора
,
Зорица
!
...
-
Скочи
,
огледати
се
,
замрсити
кос
,
рашчешљати
и
разделити
на
чела
по
берберски
фризура
.
о
,
Зора
,
Зорка
,
Зорица
!
—
подвикнути
,
к'о
да
јесам
дозивати
испред
врата
...
у
тај
Обренија
ступити
на
врата
.
—
смети
ли
ја
тамо
?
—
осменути
се
она
.
он
протрти
очи
к'о
иза
сан
и
рећи
:
—
седити
—
маја
!
—
Кажу
,
не
смети
он
на
очи
—
сести
до
он
—
а
ја
велим
смети
.
ја
јесам
он
одгајити
више
но
његов
мајка
...
и
јес
,
вала
,
Кића
,
кад
јесам
бити
мали
,
па
јесам
најволети
ја
у
крило
...
ја
ти
истрошити
леб
и
сир
у
крило
...
Највол'о
јесам
трошити
...
он
се
дурнути
и
манути
рука
.
—
бог
ти
,
маја
,
проћи
се
тај
беспослица
!
...
—
јесам
тај
беспослица
;
ја
говорити
што
јесам
бити
.
ти
моћи
што
’
хтети
самном
,
али
ја
’
хтети
да
ти
казати
...
—
Шта
имати
да
ја
казати
?
—
да
ти
питати
:
шта
ти
мислити
;
што
се
одпадити
од
ми
?
—
и
турити
рука
на
очи
...
—
ако
немати
други
посао
...
тај
...
—
Ост'о
јесам
иза
мајка
мали
к'о
кокош
—
почети
она
кроз
плач
-
и
ја
јесам
ти
одгајити
.
и
казати
ја
покојни
Дака
:
аманет
ти
Божји
,
чувати
ја
Кић
к'о
очи
свој
...
и
куд
хтети
ти
сад
с
лола
Никит
?
—
пазити
,
маја
,
моћи
тај
да
јесам
игде
рећи
...
тај
јесам
увреда
частити
и
казнити
се
по
§
@card@
грађански
поступак
...
—
куд
хтети
с
онај
бекрија
,
лола
и
пропасник
?
он
покушати
да
се
на
сила
насмејати
,
забацити
рука
за
леђа
и
разода
се
по
соба
.
—
Шта
хтети
ти
ја
,
маја
;
кад
бити
што
знати
,
не
бити
тај
говорити
,
а
кад
не
знати
—
шта
хтети
ти
ја
...
.
—
Па
јес
’
,
ја
ништа
не
знати
,
који
јесам
овај
кућа
сачувати
а
Никит
знати
...
Што
ти
јесам
,
богат
,
Кића
,
ко
ти
опчинити
?
—
хукнути
она
.
—
Што
јесам
тај
женски
посао
:
одмах
мисао
опчинити
.
не
веровати
ја
,
мора
,
у
тај
чинити
и
мађија
,
не
веровати
!
ево
,
чикати
сав
вештица
,
врачара
и
бајара
,
неки
скочити
на
ја
...
Чик
,
чик
,
чик
!
...
—
видити
ја
шта
јесам
—
рећи
она
,
сагнути
глава
и
турити
рука
под
појас
.
Кић
запалити
цигара
,
пустити
неколико
дим
,
па
бацити
.
Никит
,
проклети
Никит
!
сав
на
он
к'о
на
бео
врана
.
К'о
да
ја
немати
мозак
,
него
се
водити
из
његов
глава
!
али
зар
они
знати
шта
јесам
тај
начело
,
шта
јесам
тај
начелан
пријатељ
!
Шта
они
друго
знати
,
но
да
се
најести
,
напити
и
испавати
!
—
шетати
он
преко
соб
,
па
на
једаред
стати
пред
она
:
—
Знаш
ли
ти
,
маја
,
шта
јесам
тај
начелан
пријатељ
?
она
укнути
и
само
он
погледати
.
он
се
затурити
достојанствено
:
—
А
знати
ли
ти
,
маја
,
шта
јесам
тај
државни
резон
?
—
рећи
неки
особит
нагласак
и
мета
прст
на
чела
.
—
Па
,
болан
синак
,
с
први
јесам
се
људи
свадити
...
—
кад
бити
тај
знати
,
друкче
бити
говорити
,
а
кад
не
знати
,
шта
хтети
ти
ја
,
—
почети
звиждукати
и
рука
млатарати
к'о
у
марш
.
Обренија
истрти
очи
рукав
,
погледати
он
,
па
рећи
:
—
Кића
!
—
Чујем
.
—
седити
овде
да
ти
нешто
казати
:
—
’
Ајда
,
де
,
да
и
сести
.
—
’
Оћеш
ли
ја
нешто
послушати
да
ти
молити
к'о
мој
дете
?
—
дед
,
да
видити
шта
јесам
.
—
ти
тај
знати
к'о
и
ја
:
штогод
човек
у
време
урадити
,
не
кајати
се
...
па
молити
бити
тај
к'о
мој
дете
...
—
А
шта
тај
,
на
премер
?
—
да
ти
оженити
...
—
А
који
тај
од
прилика
?
—
скочити
Кић
и
затурити
рука
за
леђа
.
—
’
Оћеш
ли
ја
послушати
,
па
да
ти
казати
?
—
Слушам
ја
само
овај
овде
—
чукнути
се
прст
у
чела
и
продужити
преко
соб
.
—
Болан
,
шта
бити
ти
удити
да
узети
Мил
Дангубић
?
она
јесам
к'о
упис
...
—
Која
?
—
Па
Миленија
,
’
ћер
газда
Јов
Дангубић
.
имати
два
конак
на
два
бој
,
кочија
,
сто
мотика
виноград
...
—
онај
каљогажа
,
јесам
ли
?
не
хтети
ја
,
мора
,
каљогажа
и
дрвара
сељачки
,
не
!
—
имати
и
мираз
и
руво
варошки
.
—
Знаш
шта
јесам
,
маја
...
ја
ти
,
да
рећи
,
поштовати
к'о
свој
мајка
,
и
да
рећи
,
моћи
ја
ништа
учити
...
тај
ти
јесам
!
она
се
полако
подигнути
,
слегнути
раме
и
изаћи
на
врата
срести
се
са
чича
Јеротијев
Бранисав
.
и
он
јесам
момак
,
млад
од
Кић
,
али
по
раст
и
изглед
,
рек'о
бити
да
јесам
близнак
.
у
младост
прозвати
јесам
он
„
брадан
“
,
па
он
и
сад
тако
звати
.
од
како
Кић
узети
господа
на
рука
,
и
подигнути
вика
у
кућа
и
село
,
он
он
непрестано
бранити
и
не
да
на
он
’
прекоран
реч
нанети
.
сад
кад
чути
да
се
Кић
одлучити
да
ићи
из
кућа
,
салетети
он
млад
чељад
да
ићи
к
он
да
који
прозборити
,
да
видити
шта
хтети
рећи
.
Бранисав
тешко
,
к'о
да
он
се
товар
навалити
на
леђа
.
како
да
он
поменути
,
шта
да
он
рећи
?
Зашто
да
се
правити
паметан
од
он
?
—
мислити
он
и
полако
ступити
у
соб
.
—
где
јесам
ти
,
брадан
?
—
Вал
,
баш
јесам
се
одавно
видети
...
здраво
,
мирно
Кића
?
—
добар
дан
желити
...
ја
,
знати
,
по
овај
посао
...
—
неки
ти
јесам
са
срећом
...
ја
река
’
’
хтети
да
се
видити
с
Кића
,
јесам
се
одавно
видети
—
рећи
он
и
сести
на
кревет
.
Кић
сести
на
столица
