штојесам
француски
,
за
Францускиња
.
—
јесам
чудо
,
госпођа
снаха
:
Францускиња
јесам
она
сродан
по
нарав
,
по
сав
,
од
Енглескиња
.
Ариф
отићи
Нурије-хануми
,
или
,
како
јесам
Туркиња
звати
,
Мондије-хануми
,
Фатмин
сута
,
тај
јесам
мајка
по
млеко
.
као
у
Нуријин
старински
кућа
с
кафез
а
и
са
шалона
,
с
електрични
звонце
на
капија
поред
халка
и
звекир
,
тако
у
њен
велик
соб
,
у
салон
с
„
мешовит
“
намештај
,
Ариф-ханума
се
загледати
и
помислити
:
„
„
у
ђубре
спавати
,
царски
сан
сања
“
:
крај
турски
ствар
она
метати
европски
.
“
и
Нуријин
робиња
она
се
обрадовати
,
али
и
не
покушати
да
она
пољубити
скут
,
пошто
знати
да
она
тај
не
да
,
и
не
волити
,
него
она
помоћи
да
се
изути
,
и
обути
она
њихов
папуча
,
али
не
као
робиња
госпођа
,
већ
као
кћер
мајка
.
Нурије-ханум
,
један
необичан
тип
Туркиња
,
црномањаст
и
жив
,
Сафетин
година
,
уста
и
радосно
узвикнути
:
„
Mon
Dieu
!
тај
јесам
од
ви
лепо
,
Ариф-ханум
.
“
и
пошто
она
показати
рука
место
где
хтети
сести
и
она
проћи
поред
њен
гост
,
жена
,
стар
,
млад
,
и
сести
,
домаћица
се
спустити
према
она
на
један
шиљте
и
опет
узвикнути
:
„
Mon
Dieu
!
“
Па
се
после
кратак
ћутање
здравити
теме
,
сав
ред
,
па
Ариф
видити
један
озбиљан
,
отмен
и
врло
леп
ханума
од
тридесет
пет
или
шест
година
,
и
питати
који
јесам
,
па
она
Нури
каза
да
јесам
тај
пашиница
,
њен
сестра
,
млад
од
она
,
па
се
она
с
пашиница
тужан
поглед
и
тужно
се
на
она
осмехнути
,
па
јесам
Нурија
почети
пецкати
за
мадам
Аристид
,
па
се
жена
,
све
осим
пашиница
,
на
тај
пецкање
,
дирање
,
лукав
осмехнути
и
лукав
погледати
у
Арифа
,
па
се
Ариф
наљутити
и
брзо
се
тргнути
,
прибрати
и
загледати
се
у
овај
необичан
тип
,
Мондије-хануму
.
она
тај
жена
увек
моћи
и
да
наљутити
и
да
ражљутити
,
моћи
чак
да
јесам
разгалити
,
насмејати
.
никад
не
казати
„
алла
!
“
;
пред
сваки
реченица
рећи
„
Mon
Dieu
!
“
„
Пофранцужена
Туркиња
“
,
како
јесам
још
звати
турски
жена
,
„
она
толико
волити
француски
и
говорити
он
и
кад
требати
и
где
не
требати
:
пред
клањање
,
и
код
мртвац
!
“
Држи
француски
илустрован
лист
и
читати
само
о
обичај
,
и
о
новост
,
да
бити
бити
„
au
courrant
“
,
и
толико
говорити
о
Француска
да
човек
мислити
да
јесам
у
она
пола
век
провести
,
а
она
јесам
јесам
ни
видети
.
Чешља
се
француски
,
облачити
турски
;
у
кућа
она
јесам
намештај
и
француски
и
турски
;
пудлица
она
имати
француски
име
,
фаворит
и
мињон
,
мачак
турски
,
Мавиш
и
памук
;
топити
се
од
милина
кад
неко
рећи
да
личити
па
Францускиња
,
и
поносити
се
„
духовитост
"
.
она
говорити
о
дух
,
не
о
срце
;
па
ипак
,
она
више
имати
срце
но
дух
.
Цариграђанка
,
кћер
цариградски
паш
(
и
мајка
она
јесам
бити
кћер
пашин
;
она
јесам
с
овај
сестра
сестра
само
по
отац
)
,
она
се
удати
врло
млад
,
готово
дете
,
и
живети
с
муж
,
миралај
,
који
јесам
пре
неколик
година
умрети
,
непрестано
у
Солун
,
немати
свој
деца
и
волити
туђ
:
за
сваки
сестрин
умрли
дете
одболовати
јесам
;
син
она
,
јединац
,
волити
као
да
он
јесам
родити
;
и
свој
суседа
,
Сафет-хануме
,
јединица
готово
јесам
очувати
,
и
што
јесам
чудно
за
жена
који
јесам
никад
родити
,
давати
она
недра
,
тај
јесам
она
за
тај
и
звати
„
сута
“
.
као
обично
,
она
и
данас
седити
на
шиљте
у
бео
алватан
хаљина
,
турски
антерија
,
који
она
звати
saut
de
lit
,
с
фризура
,
без
чарапа
,
у
црвен
сактијански
терлук
.
Што
јесам
турски
поред
француски
,
тај
јесам
просто
из
љубав
према
конзерватизам
,
ко
се
тешко
ослобођавати
и
интелигентан
,
просвећен
турски
жена
Нурије-ханумине
врсница
.
она
се
загледати
у
Арифа
,
и
кроз
глава
она
синути
један
мисао
,
врло
леп
,
и
она
се
зарадовати
:
Ариф-хануми
хтети
говорити
за
Джемал
и
Фатма
.
—
Mon
Dieu
!
заборавити
и
пас
и
мачак
и
тица
како
ја
доћи
мој
сестрић
,
сладак
Джемал
беј
.
на
он
,
што
јесам
леп
као
султан
Азиз
,
памук
јесам
страшно
љубоморан
,
рећи
и
омиловати
један
велик
мачак
што
лежати
крај
њен
нога
,
сасвим
бео
,
због
шта
он
она
и
звати
„
памук
“
,
и
без
премишљање
позвати
Арифа
да
она
видити
сестрић
.
„
она
јесам
куражан
и
енергичан
,
“
мислити
јесам
,
„
она
хтети
ја
измирити
са
Сафета
,
она
хтети
удесити
венчање
.
"
Ариф
,
не
знати
шта
она
мислити
,
зачудити
се
што
јесам
тако
наједанпут
и
пред
сав
звати
да
„
изићи
“
пред
човек
,
и
поцрвенити
захвалити
она
извињавати
се
да
хтети
да
он
изненадити
—
туђинка
.
она
доћи
жао
на
Арифа
,
помислити
да
она
хтети
да
удати
Фатма
за
други
,
те
понова
почети
да
јесам
дирати
,
вређати
за
мадам
Аристид
.
она
она
јесам
увек
завидети
на
Францускињин
друштво
,
и
вређати
јесам
:
„
где
јесам
мадам
Аристид
?
добро
јесам
хтети
доћи
без
она
?
!
“
Турска
жена
не
знати
зашто
јесам
дирати
,
смешити
се
на
она
лукав
.
она
се
попов
наљутити
,
али
се
брзо
повратити
и
растужити
се
.
оне
она
се
учинити
заблудео
дух
међу
који
јесам
послати
бог
,
не
пророк
,
она
,
апостолица
и
мисионарка
,
да
она
извести
на
прав
пут
,
да
она
васпитати
и
припремити
за
препорођај
,
за
њихов
ослобођење
.
и
узбудити
,
да
не
бити
заплакати
,
устати
и
побећи
;
оне
осетити
тај
у
она
и
остати
дубоко
погружити
...
она
понова
отићи
Ибрахим-Хасан-бејовима
.
кад
јесам
видети
,
оне
се
изненадити
и
обрадовати
,
нарочито
Фатма
.
„
сад
хтети
она
казати
,
“
мислити
јесам
.
Чим
сести
,
она
почети
говорити
о
жена
:
—
јадан
наш
жена
!
заблудети
...
ко
хтети
она
извести
на
прав
пут
?
многи
мислити
да
јесам
нов
,
ако
улазити
у
соб
у
ципела
,
ако
јесам
се
очешљати
европски
и
назвати
турски
хаљина
француски
име
,
и
изговорити
у
друштво
по
који
француски
реч
.
А
како
се
облачити
!
рећи
она
,
погледати
у
стар
.
—
као
деца
,
рећи
старати
озбиљно
,
пушити
.
јесам
ли
видети
деца
:
метати
капа
на
глава
,
па
онај
што
јесам
напред
,
они
окретати
натраг
.
кад
проходати
,
сваки
час
падати
,
а
кад
проговорити
,
имати
реч
који
ми
ништа
не
значити
.
полако
,
кћер
мој
,
ко
хтети
с
први
степеница
на
четврти
,
лако
моћи
сломити
нога
или
разбити
глава
.
и
ви
морати
као
бог
.
он
у
пролеће
да
дрво
лист
,
па
цвет
,
па
род
.
—
у
Серез
јесам
наш
жеп
горе
но
овде
.
Ништа
јесам
читати
,
јер
и
не
знати
читати
,
ништа
јесам
видети
,
јер
се
никуд
јесам
макнути
,
а
овамо
викати
:
„
Наших
обичај
нигде
немати
!
“
—
„
где
јесам
тај
„
нигде
“
?
“
ја
она
питати
.
—
„
Наш
брак
,
па
наш
брак
!
“
узвикивати
—
„
у
Европа
јесам
брак
много
савршен
,
па
ипак
он
називати
преживео
установа
и
радити
он
на
реформа
.
“
један
она
објаснити
шта
јесам
тај
реформа
,
а
оне
се
развикати
:
„
Шта
!
ваљда
жена
да
ићи
у
дућан
,
а
муж
да
седити
код
кућа
,
да
гледати
кућа
и
деца
?
“
и
после
,
што
јесам
најгоре
,
наш
жена
јесам
неискрен
.
прво
требати
васпитати
жена
,
па
после
људи
,
или
само
жена
,
а
оно
после
само
по
себе
долазити
.
тамо
још
по
старински
:
комшија
хватати
(
у
неваљалство
)
комшика
,
па
кад
који
ухватити
,
заковати
од
она
капиџик
или
јесам
протерати
из
„
поштен
“
махала
;
и
тад
„
неухваћен
“
викати
на
„
ухватити
“
,
како
јесам
се
моћи
заборавити
и
испрљати
оно
што
ни
мора
не
моћи
опрати
—
образ
!
—
А
какав
јесам
странкиња
?
умешати
се
Сафет
.
—
искренути
.
да
јесам
као
наш
,
ја
се
с
она
не
бити
дружити
.
с
наш
морати
:
наш
јесам
.
Сафет
рећи
брзо
и
неочекивано
:
—
Пишу
ли
љубаван
писма
кћер
твој
Елиза
?
—
њен
кћер
!
деца
!
викнути
увређено
Ариф
.
—
колико
имати
како
она
се
кћер
испросити
?
брзо
рећи
Сафет
.
—
њен
кћер
тек
јесам
ући
у
петнаести
,
а
Францускиња
се
не
удати
рано
као
Туркиња
,
рећи
Ариф
жустро
и
одсечно
.
—
ти
јесам
плаховит
али
јесам
лажљив
.
ти
тај
не
знати
зато
што
јесам
странкиња
искренути
.
Ариф
јесам
гледати
зачудити
.
—
Бил
јесам
у
велик
љубав
,
а
она
од
ти
сакрити
,
зато
што
јесам
странкиња
искренути
.
—
јесам
ли
истина
,
Сафет
,
тај
што
ја
казати
?
упитати
Ариф
.
—
тако
ја
овај
дете
!
рећи
Сафет
погледати
у
кћер
,
па
се
тргнути
:
она
се
никад
не
заклињати
у
дете
.
Арифа
се
смркнути
.
кад
јесам
видити
блед
као
смрт
,
Фатма
се
препасти
да
не
добити
напад
,
тај
отрчати
по
мокар
пешкир
.
—
опростити
!
никад
ти
не
бити
казати
да
ја
јесам
изазвати
.
ја
тај
чувати
као
тајна
већ
толико
време
.
сад
се
истрчати
,
опростити
!
говорити
Сафет
врло
узбуђено
:
жао
она
бити
Арифа
.
—
Воли
јесам
,
кћер
,
она
јесам
красан
:
за
опстанак
се
борити
боље
од
човек
,
рећи
старати
јер
знати
да
се
Ариф
умирити
и
развеселити
кад
год
она
хвала
пријатељица
.
—
мадам
Аристид
јесам
диван
!
кад
говорити
француски
цвркутати
као
тица
,
умешати
се
Фатма
с
љубав
према
тетка
и
тај
стран
жена
,
доносити
мокар
пешкир
.
—
Нећу
тај
...
какав
напад
...
ја
јесам
данас
јак
,
јак
...
Божа
,
зар
неискрен
она
,
мој
другарица
за
толико
година
!
колико
јесам
се
наразговарати
!
какав
јесам
се
књига
начитати
!
да
јесам
бити
с
она
,
ја
не
бити
бити
побуњеница
.
она
ја
јесам
дати
духован
очи
вид
,
начинити
ја
нов
.
она
ја
јесам
волети
,
и
жалити
ја
јесам
кад
год
јесам
бити
болестан
или
несрећан
,
обилазити
ја
,
чувати
,
за
ја
плакати
.
да
јесам
купити
и
сачувати
у
стакло
те
њен
суза
,
ја
бити
давати
по
један
девојка
,
да
јесам
насути
у
вод
онај
ко
жети
за
муж
,
те
да
јесам
муж
волити
,
јер
ти
јесам
сузити
проливати
љубав
...
сам
с
он
...
као
два
пањ
,
ја
јесам
њен
деца
волети
.
о
кад
ја
доћи
и
поћи
по
кућа
,
по
башта
,
како
јесам
срећан
!
пред
мој
очи
јесам
расти
и
развијати
се
као
пупољак
.
звати
ја
тејзе
,
зато
што
осећати
да
јесам
она
с
мајка
сестра
по
душа
.
говорити
ја
јесам
да
се
не
осећати
у
туђина
сам
с
деца
—
ту
јесам
ја
.
где
јесам
с
њен
дух
накит
чији
јесам
се
лепота
и
вредност
ја
дивити
?
!
она
ућутати
и
дубоко
уздахнути
а
старати
Шехназе-ханум
рећи
:
—
ако
ти
се
чинити
да
он
сад
немати
,
ти
јесам
она
он
натраг
узети
,
јер
ти
јесам
она
он
и
дати
.
Ариф-ханум
,
кћер
,
хтети
ли
да
ти
испричати
један
приповетка
који
јесам
чути
у
Арабија
и
који
се
звати
Лончарев
бог
?
бити
један
лончар
,
који
јесам
правити
лонац
,
леген
,
ибрик
и
разнети
суд
,
и
шарати
она
јесам
како
ники
дотле
,
украшавати
она
,
па
од
тај
ситан
,
фин
посао
куд
јесам
уносан
себе
,
зар
мало
померити
памет
и
узети
ти
направити
од
земља
бог
;
после
он
однети
у
башта
,
наместити
он
под
кипарис
крај
гроб
свој
мајка
и
клањати
пред
он
по
пет
пут
на
дан
;
а
после
сваки
клањање
,
бити
дању
кад
пасти
сунце
или
ноћу
на
месечина
,
он
гледати
у
тај
свој
дело
толико
се
заносити
,
да
он
се
најпосле
чинити
да
он
тај
мртав
очи
гледати
и
да
се
тај
земљан
уста
мицати
.
један
дан
затећи
он
тако
занесен
један
дервиш
,
и
кад
видити
да
обожавати
земља
,
он
он
узити
бог
и
треснути
он
о
земља
.
од
тај
тресак
лончар
се
расвестити
и
видити
—
црвен
цреп
.
Ариф
бризнути
у
плач
,
као
да
жалити
сирот
лончар
.
и
Фатма
заплакати
,
зато
што
њен
тетак
плакати
.
—
Ариф-ханум
,
кћер
,
ко
се
пити
разочаравати
,
тај
јесам
ни
волети
.
Тешко
онај
ко
немати
шта
да
оплакати
!
—
Тешко
онај
ко
имати
шта
да
оплакати
а
не
смести
!
узвикнути
Ариф
.
један
мој
пријатељица
бити
умрети
кћер
,
и
она
ја
мало-мало
па
рећи
:
„
благо
ти
што
јесам
родити
,
тај
не
знати
за
жалост
.
"
једанпут
ја
доћи
сувише
тешко
,
те
она
одговорити
:
„
ја
не
знати
за
жалост
,
али
не
знати
ни
за
радост
.
тај
јесам
бити
тежак
,
па
јесам
очекивати
,
питати
се
да
ли
хтети
бити
син
или
кћер
,
и
радовати
јесам
се
;
родити
јесам
,
и
гледати
крв
свој
крв
,
радовати
јесам
се
;
гајити
јесам
,
и
видети
кад
ти
јесам
дете
проходати
,
чути
кад
јесам
проговорити
,
и
радовати
јесам
се
;
волети
јесам
и
бити
јесам
вољен
,
и
радовати
јесам
се
.
сад
жалити
,
плакати
,
а
ја
ти
завидети
чак
и
на
тај
суза
који
проливати
за
свој
дете
.
за
чим
ја
плакати
,
и
смети
ли
да
плакати
?
твој
туг
сваки
поштовати
,
мој
исмејавати
.
не
,
ја
чак
не
смети
ни
да
туговати
,
да
плакати
.
сто
пут
јесам
срећан
од
ја
!
“
казати
јесам
она
,
и
она
ја
никад
више
не
рећи
:
„
благо
ти
што
јесам
родити
!
“
она
обући
чаршаф
,
дигнути
горњи
део
на
глава
,
пошто
јесам
наместити
петак
,
и
прићи
стар
с
реч
:
—
Шехназе-ханум
,
да
се
халалити
:
ја
хтети
сутра
на
пут
.
—
опет
на
пут
!
А
Али-беј
?
рећи
Сафет
.
—
ја
без
муж
не
путовати
,
ти
знати
,
рећи
Ариф
,
па
се
са
сав
„
халалити
“
,
опростити
,
јер
—
„
смртан
"
јесам
.
Фатма
јесам
испратити
до
средњи
капија
и
загрлити
јесам
прошаптати
:
—
ах
,
сладак
тејзе
!
.
.
ја
имати
нешто
да
ти
казати
.
али
она
одмахнути
рука
и
рећи
:
—
оставити
ја
,
дете
!
ја
јесам
данас
као
раздесити
ут
.
на
софа
,
старати
Шехназе-ханум
говорити
као
да
читати
из
какав
персиске
или
арапски
књига
.
—
овај
жена
немати
прошлост
и
не
очекивати
будућност
.
она
јесам
у
тренутак
у
који
живити
.
она
живити
од
утисак
.
њен
живац
јесам
као
јако
затегнути
жица
на
ћемане
,
што
кад
дирнути
један
сав
забрујити
.
њен
срце
не
знати
за
година
.
за
њен
душа
година
јесам
само
уображење
.
њен
дух
се
обнављати
сваки
јутро
,
као
што
се
сунце
рађати
сваки
јутро
.
—
Госпођо
мајка
,
због
шта
Ариф
толико
волити
ту
стран
жена
?
упитати
Сафет
.
—
због
њен
земља
.
да
јесам
мадам
Аристид
овакав
исти
,
а
да
јесам
Гркиња
или
Јерменка
,
она
јесам
не
бити
волети
.
Наша
Ариф
волити
видети
.
—
Али
ја
јесам
данас
учинити
као
онај
дервиш
из
прича
,
госпођа
мајка
.
—
Госпођо
снаха
,
ја
ви
јесам
казати
крај
тај
приповетка
.
крај
она
јесам
овакав
:
„
Али
лончар
јесам
волети
и
онај
црвен
цреп
“
.
Сафет
се
замислити
,
јер
се
не
сетити
одмах
шта
тај
значити
.
Ариф-ханум
ваљда
јесам
бити
ни
до
пола
пут
,
кад
се
збити
један
необичан
природан
појава
.
на
небо
се
појавити
огроман
пожар
,
обухватити
он
цео
.
Међа
животиња
завладати
паника
као
и
међу
људи
.
људи
јесам
изгледати
такав
као
да
хтети
она
изгорети
небо
,
тај
хтети
имати
према
који
да
подизати
очи
кад
се
молити
бог
.
Фатма
одлетити
на
баба-фингу
,
соб
на
таван
,
да
одатле
гледати
тај
страхота
и
лепота
—
запаљен
небо
Али
док
јесам
само
изићи
—
промена
,
навући
се
густети
сасвим
црн
облак
,
као
да
се
онај
жар
претворити
у
угаљ
.
сасвим
се
смркнути
.
она
се
уплашити
,
и
пасти
ничице
.
али
одмах
устати
.
и
у
тај
осветлити
се
сав
Солун
,
и
мора
,
црн
,
порасти
као
брег
.
и
она
као
да
обузети
пламен
,
засенити
она
се
очи
,
и
у
тај
,
тресак
јесам
подигнути
и
ничице
обор
.
сав
дрхтати
,
она
жмурити
и
опет
видити
небо
,
који
се
сваки
тренутак
раздирати
на
двоје
,
на
троје
,
на
четворо
,
и
кроз
тај
раздеротина
,
по
цео
небо
,
покуљавати
пламен
с
тресак
.
Иначе
,
ваздух
јесам
сасвим
миран
,
непокретан
,
само
задрхтати
од
пламен
и
тресак
;
ни
најмањи
лист
се
јесам
покретати
пре
тресак
.
и
наједанпут
,
као
да
гром
удар
у
слеме
конак
њен
отац
,
и
она
замрети
од
страх
;
а
мало
после
тај
чути
се
туп
,
потмуо
пад
некакав
огроман
тело
.
она
скочити
.
муња
немати
.
небо
брзо
скинути
са
себе
црнина
.
она
стрчати
доле
.
из
софа
видити
сакупити
под
њен
прозор
жена
:
нена
,
мајка
,
робиња
и
слушкиња
.
и
она
отићи
међу
она
.
Учини
она
се
као
да
она
отац
легати
мртав
насред
башта
...
њен
кипарис
!
из
његов
дебло
куљати
јесам
дим
...
над
он
јесам
кружити
два
врана
гакати
као
да
јесам
осетити
леш
...
кипарис
она
се
лежати
учинити
много
дуг
него
кад
јесам
стајати
и
дотицати
се
облак
,
и
црњо
од
малопређашњи
небо
;
од
његов
грана
чинити
јесам
она
се
рука
.
и
опет
се
чудити
како
јесам
велик
,
као
што
се
чудити
једном
брата
од
тетак
кад
јесам
бити
на
мртвачки
одар
,
који
она
јесам
за
живот
изгледати
мали
.
Жене
,
госпођа
и
слушкиња
,
доћи
из
Цариград
пре
двадесет
година
,
плакати
јесам
за
оборен
кипарис
као
за
свој
први
солунски
пријатељ
:
кад
јесам
први
пут
доћи
у
овај
башта
,
он
јесам
стајати
тако
усправан
,
прав
и
висок
као
џин
,
као
стражар
овај
кућа
,
или
као
домаћин
,
и
шумети
она
јесам
радостан
добродошлица
,
и
ако
јесам
бити
обући
у
црн
.
онај
јесам
сад
поред
он
мртав
чучати
све
у
бео
,
час
крај
његов
дебло
,
који
се
непрестано
пушити
,
час
крај
врх
који
јесам
ударати
чак
у
последњи
крај
оградни
зид
,
и
плакати
кидати
јесам
његов
гранчица
,
метати
она
на
уста
и
тема
и
остављати
она
у
недра
;
Фатма
јесам
сузити
лити
над
његов
стабло
,
око
ко
јесам
често
обавијати
рука
,
као
да
јесам
замишљати
струк
брата
,
ко
јесам
имати
.
како
хтети
она
бити
кад
он
понети
!
Одгледаће
он
и
за
он
хтети
нарицати
као
за
мио
мртвац
.
В
Беше
леп
летњи
дан
;
проћи
десет
;
Фатма
доцкан
лећи
,
па
се
успавати
.
кад
отворити
очи
и
видити
на
сто
пошта
,
чисто
задрхтати
;
брзо
устати
.
хтети
одмах
читати
,
па
се
тргнути
:
неумивен
јесам
.
Пошто
се
на
двоје
на
троје
умити
,
она
грозничаво
отворити
писма
.
бити
јесам
два
.
о
како
јесам
она
оба
мио
!
једно
јесам
од
тетак
,
друго
од
Госпођице
!
Шта
ли
она
одговарати
!
грдити
јесам
или
...
не
смести
прво
Госпођичино
;
читати
теткин
:
Скопље
,
@card@
јун
@card@
.
емир
,
срдити
мој
,
ти
јесам
имати
нешто
да
ја
казати
,
уз
капија
.
Шта
,
душа
?
ја
,
себичан
,
занети
себе
,
не
мислити
на
ти
.
али
,
не
,
моћи
ја
ништа
тајно
писати
,
јер
још
јесам
у
стар
Турска
,
где
се
писма
„
губити
“
.
и
после
,
у
кућа
где
гостовати
сав
стар
,
од
пре
двеста
,
триста
година
:
осмех
,
неискреност
,
сумња
,
ухођење
:
зар
бити
смести
оставити
писма
она
непрочитан
?
„
Ко
знати
од
ко
јесам
?
...
“
од
дан
како
јесам
последњи
пут
бити
код
Нурије-хануме
,
ја
јесам
други
,
у
ја
се
некакав
преокрет
збити
,
ја
јесам
се
препородити
;
од
тада
,
ја
се
не
љутити
на
наш
„
стар
“
што
јесам
оваки
;
ја
она
жалити
;
себе
осећати
,
све
више
и
више
,
као
апостолица
,
мисионарка
,
и
јачати
ја
воља
и
снага
;
сав
више
и
више
ја
се
чинити
да
хтети
она
моћи
извести
из
заблуда
,
васпитати
и
припремити
за
нов
доба
,
за
онај
свет
и
велик
:
ослобођење
харем
.
истина
,
ја
тај
хтети
моћи
сам
;
али
са
ја
саосећати
небројено
нов
у
Серез
,
у
Солун
,
у
Скопље
,
пропагатор
светлост
(
јер
ја
јесам
у
тама
)
,
нов
здрав
живот
(
јер
сад
ми
јесам
живот
трулеж
)
,
из
ко
бризгати
крв
,
црвен
и
врело
;
а
и
она
јесам
тешко
радити
,
јер
сваки
помагати
или
муж
или
брат
или
,
чак
,
отац
.
ја
јесам
се
овде
одмах
с
она
наћи
:
Цариграђанка
јесам
,
чиновнички
и
официрски
жена
.
ти
знати
да
јесам
муж
тај
жена
,
само
због
жена
растурити
са
служба
по
Анадолија
,
и
по
овај
наш
крај
,
где
хтети
ми
се
,
свакако
,
како
„
пророк
прорицати
"
,
родити
слобода
.
овде
јесам
свега
пет
,
а
ја
се
чинити
да
она
имати
пет
стотина
,
пет
хиљада
:
тако
она
јесам
огроман
рад
.
сад
она
јесам
главно
устав
;
ослобођење
харем
споредан
.
за
овај
друго
спутати
ми
јесам
реакција
.
на
тај
хтети
моћи
радити
тек
пошто
почети
удисавати
у
себе
ваздух
слобода
.
сад
јесам
доба
васпитавање
и
припрема
за
тај
свет
и
велик
;
и
у
ја
сваки
часом
јачати
и
воља
и
снага
...
Иначе
,
овде
јесам
тежити
но
у
Солун
:
турски
жена
као
у
џак
са
страшно
црн
маска
на
лице
—
да
пукнути
од
врућина
,
без
ваздух
,
чинити
ти
се
и
без
живот
,
корачај
,
мио
,
ишчезавати
иза
оградни
зид
,
иза
висок
капија
,
окован
мертечки
ексер
.
ја
и
онај
два
нов
ићи
за
она
,
и
питати
се
:
ко
ли
јесам
сагрешити
?
ја
јесам
сад
миран
,
и
ако
се
јесам
предати
воља
Божјој
.
овако
јесам
завити
с
тај
,
што
јесам
Арнаут
пуно
:
па
онај
жена
не
бити
дирати
,
него
бити
она
грдити
.
па
,
замислити
,
и
ја
морати
такав
петак
;
и
први
дан
свуд
уза
ја
ићи
слушкиња
,
хришћанка
,
јер
не
видити
куд
ићи
;
а
кад
код
кућа
дигнути
петак
,
на
очи
још
магла
...
бол
.
и
овај
жена
ћутети
!
и
ја
се
бунити
!
...
Валијиница
правило
излет
у
Вигантову
Башту
(
тај
тај
башта
знати
)
.
бити
ми
јесам
пуно
:
сав
пашиница
(
девет
)
и
многи
чиновнички
и
официрски
жена
.
један
пашиница
врло
тужан
:
скоро
добити
ортак
.
Видиш
,
срце
мој
,
више
ни
простити
(
овај
јесам
пашиница
прост
)
не
подносити
овај
грдан
срамота
,
неисказан
понижење
,
како
јесам
тај
подносити
њин
баба
,
па
и
мати
.
за
овај
душа
наш
жена
свуд
јесам
нов
.
упознати
јесам
се
с
једном
нежан
,
бео
Цариграђанка
.
сав
жена
веселити
,
она
тужан
.
сав
жена
говорити
,
она
ћутети
.
кад
јесам
јесам
питати
„
како
јесам
“
,
да
јесам
одговорити
„
хвала
,
добро
јесам
“
,
ја
бити
мислити
да
јесам
немати
.
и
ники
не
знати
узрок
њен
туга
и
ћутање
.
ја
мислити
муж
...
„
Тражите
жена
“
...
А
ја
,
несрећница
,
кад
видити
овако
што
,
требати
да
казати
:
„
Тражите
човек
,
муж
“
.
да
јесам
слободан
,
ја
бити
ти
питати
:
јесам
ли
видети
мој
пријатељица
?
овако
...
ја
знати
да
јесам
јесам
видети
:
она
ви
хтети
доћи
без
ја
.
Мислећи
на
она
,
ја
се
међу
наш
жена
осећати
као
туђинка
;
а
опажати
да
јесам
и
ја
она
туђ
.
два
три
пашиница
знати
француски
,
али
како
?
као
наш
Мондије-ханум
(
не
љутити
се
,
срце
)
.
овамо
не
наћи
ни
ти
ни
Мерсија
.
овај
што
предузимати
:
васпитавање
и
припремање
жена
,
маса
,
уједно
јесам
и
буђење
.
А
да
ли
јесам
добро
,
да
јесам
грести
да
она
пробудити
?
оне
још
сањати
чаробан
сан
Исток
.
како
хтети
она
бити
кад
се
из
тај
дубок
сан
тргнути
:
да
се
не
осетити
несрећан
?
да
не
проклињати
онај
који
она
јесам
пробудити
?
...
бити
јесам
у
соба
с
домаћица
;
тај
мој
рођака
јесам
из
срећан
Аблул-Меџидова
доба
,
и
ако
јесам
млад
од
ја
:
говорити
са
ја
,
и
чути
дубоко
дисати
—
заспати
!
одмах
после
ручак
,
кад
бити
човек
требати
да
имати
мир
;
али
,
јесте
,
стар
Ајше-кадуни
,
који
јесам
слушкиња
у
овај
кућа
већ
четрдесет
година
,
прохтети
се
да
пухати
у
соба
где
она
спавати
ханума
,
где
ја
почети
песма
...
пред
зор
се
пробудити
,
и
—
сав
живо
спавати
,
тишина
:
доцкан
јесам
лећи
,
по
харемски
обичај
.
о
мој
песма
!
...
Разочарање
...
Душа
,
душа
,
да
бог
да
се
ни
у
ко
никад
не
разочарати
...
да
јесам
у
љубав
с
Нурије-ханумом
,
тај
бити
,
без
сумња
.
чути
нешто
и
о
Елиза
...
век
провести
у
тражење
срце
;
свој
давати
,
а
туђ
...
ја
он
наћи
једанпут
,
онде
где
јесам
најмање
мислити
да
он
имати
;
у
човек
,
муж
!
...
и
ја
се
бунити
,
бунити
јесам
се
!
...
како
јесам
ханум-нене
?
Шехназе-ханум
,
тај
јесам
она
права
нов
у
турски
харем
.
Најчешће
јесам
замишљати
у
онај
њен
дугачак
антерија
емир-боје
,
с
њен
сребрн
аврапа
:
кад
она
Ђулренги
јавити
да
јесам
доћи
тај
и
тај
ага
или
беј
Ибрахим-Хасан-беју
,
па
он
јесам
у
конак
,
а
она
одмах
устајати
,
као
млад
,
пребацити
преко
кос
танак
башјорти
,
с
који
јесам
малочас
изићи
пред
Мухамед
,
кад
јесам
клањати
,
и
ићи
у
конак
,
да
се
са
синовљи
гост
разговарати
као
Фатма-Захра
с
очев
...
Божа
,
Божа
,
колико
ми
јесам
верати
леп
,
а
колико
јесам
јесам
наружити
неразуман
!
Пишем
ти
француски
,
да
не
бити
разумети
твој
отац
,
ако
бити
он
писма
доћи
у
рука
.
не
слати
ти
он
пошта
(
не
смети
)
,
већ
по
један
нов
.
Развићу
јесам
,
раскопчати
јесам
,
метнути
она
он
на
срце
као
онај
благо
,
хартија
...
па
хтети
јесам
закопчати
,
завити
...
кад
ти
доћи
тај
нов
,
примити
јесам
лепше
но
ја
.
Ханум-нени
љубити
скут
,
зет
Хасан-беју
прав
теме
,
сестра
Сафет
грлити
,
сестричина
Емира
љубити
очи
.
твој
Ариф-тејзе
.
Фатма
пољубити
писма
,
па
истрчати
из
соб
и
пољубити
нена
у
рука
и
рећи
:
—
Аман
,
нена
,
где
јесам
тај
ханума
што
ја
јесам
донети
од
тејзе
писма
?
—
Отишла
,
синути
.
—
Отишла
!
Божа
!
...
А
тејза
велим
:
„
Прима
јесам
лепше
него
ја
.
“
—
Жури
се
,
имати
ваљда
неки
порука
.
А
ти
,
док
бити
пробудити
,
док
бити
се
ти
спремити
...
она
се
вратити
у
свој
соб
нерасположен
;
али
се
брзо
развеселити
,
управо
узбудити
,
кад
видити
на
сто
писма
Госпођичино
.
узити
да
он
отворити
,
а
рука
она
дрхтати
,
леп
њен
ручица
...
Париз
,
@card@
јун
@card@
Драга
мали
,
Данас
у
подне
,
враћати
се
из
варош
и
улазити
у
свој
соб
,
ја
осетити
мирис
мошус
,
и
врло
се
обрадовати
;
јер
тај
мирис
јавити
ја
јесам
да
јесам
добити
писма
од
ти
и
подсетити
ја
на
кућа
у
који
јесам
провести
више
од
дванаест
година
,
и
где
јесам
са
ја
поступати
врло
лепо
.
Садржина
тај
драг
мирисав
писма
јесам
ја
толико
изненадити
колико
ја
јесам
забринути
.
јесам
ја
изненадити
с
тај
што
ти
имати
осамнаест
година
,
што
на
Исток
значити
:
зрео
девојка
,
још
мало
па
уседелица
.
и
не
чудити
се
што
онако
писати
о
љубав
;
о
она
јесам
се
доста
роман
начитати
и
свашта
по
харем
наслушати
.
у
почетак
,
ја
јесам
намеравати
радити
као
многи
учитељица
:
забрањивати
ти
читање
љубаван
роман
;
али
кад
чути
шта
се
све
по
харем
пред
девојчица
говорити
,
ја
одустати
од
тај
,
знати
да
у
роман
немати
ништа
слично
тај
разговор
.
тај
јесам
тако
,
мали
,
па
ипак
јесам
међу
ви
пун
девојка
заиста
чедан
,
и
ако
не
црвенити
кад
се
пред
она
изустити
и
такав
реч
какав
у
наш
језик
зацело
и
немати
,
ја
она
бар
не
знати
.
дакле
,
драгати
мали
,
ја
јесам
за
чудо
што
онако
о
љубав
писати
,
него
ја
јесам
за
чудо
што
јесам
се
заљубити
у
човек
који
пети
познавати
:
само
зато
што
ти
се
лепо
поклонити
,
уопште
јавити
!
тај
ја
јесам
забринути
.
да
јесам
од
тринаест
година
,
ја
бити
овај
моћи
и
разумети
;
али
од
осамнаест
,
на
Исток
зрео
девојка
!
оно
,
истина
,
лепо
понашање
често
одавати
леп
душа
;
али
тај
јесам
често
,
не
увек
.
ти
познавати
Хиснет-хануму
.
који
још
умести
да
направити
онако
грациозан
теме
као
она
?
ниједан
.
А
у
који
јесам
још
онакав
душа
као
у
она
?
и
после
,
драгати
мали
,
заљубити
се
тако
,
тај
јесам
по
мој
мњење
лудост
.
Можда
јесам
добар
,
али
јесам
муслиманин
,
него
Грк
,
Јерменин
,
или
чак
Јеврејин
.
ти
знати
да
јесам
и
они
леп
,
црномањаст
,
да
имати
црн
очи
,
да
носити
фес
...
али
,
не
:
тај
у
ко
јесам
се
ти
заљубити
што
ти
се
јавити
,
имати
плав
очи
.
и
још
нешто
,
драгати
мали
.
и
ако
изгледати
фин
,
можда
јесам
из
прост
кућа
.
зар
бити
тај
твој
отац
дати
човек
који
јесам
од
породица
,
из
добар
кућа
?
ти
немати
свој
ја
ни
у
избор
хаљина
,
а
камо
ли
у
избор
муж
.
хаљина
ти
бирати
мајка
,
муж
хтети
ти
изабрати
отац
.
онај
који
бити
тражити
да
проговорити
твој
срце
,
тај
јесам
твој
баба
.
али
тај
паметан
жена
у
очи
твој
отац
само
јесам
жена
,
а
ти
знати
шта
тај
значити
.
напослетку
,
драгати
мали
,
ни
у
Европа
не
ићи
све
онако
како
ви
на
Исток
,
нов
муслиманка
,
замишљати
.
ни
овамо
девојка
из
добар
кућа
не
удавати
се
увек
за
онај
који
она
се
„
лепо
јавити
“
.
и
овде
јесам
родитељев
искуство
уз
кћерин
неискуство
.
Мислећи
на
Европа
,
ви
се
често
уљуљкивати
обмана
.
и
ја
јесам
се
некад
тако
допадати
;
па
где
јесам
сад
они
?
ја
она
се
више
и
не
сећати
.
јер
,
ипак
ти
јесам
још
врло
млад
,
и
ако
ти
тамо
рачунати
у
зрео
девојка
.
ја
ти
овако
писати
с
тај
,
што
јесам
почетак
,
што
јесам
семе
љубав
на
површина
срце
;
иначе
,
да
јесам
проћи
време
,
да
се
укоренити
,
ћутала
бити
:
срце
разум
моћи
много
,
а
разум
срце
ништа
,
наравно
у
харем
.
Пиши
ја
што
пре
:
да
ли
се
„
ствар
развијати
“
,
или
јесам
проћи
на
леп
поклон
.
Што
се
тицати
стило
,
и
граматика
,
ортографија
,
тај
јесам
увек
бити
пажљив
.
сад
о
себе
који
.
не
чинити
ја
се
да
хтети
икада
више
видети
Солун
,
град
у
који
јесам
провести
леп
доба
свој
живот
,
свој
ран
младост
,
и
младост
уопште
.
мој
мајка
јесам
све
горе
и
горе
,
и
не
чинити
ја
се
да
...
али
доста
.
изјава
свој
ханум
нена
мој
одлично
поштовање
.
Срдачно
поздрав
госпођа
твој
мајка
,
Ариф-хануму
,
мали
драга
Мерсије-хануму
,
госпођа
Аристид
и
њен
кћер
,
и
сав
други
који
ја
волити
и
који
јесам
ја
мити
.
А
ти
,
врло
драгати
мали
,
нежно
љубити
твој
учитељица
и
пријатељица
Ана
Жабуле
.
П
.
с
.
збиља
,
ако
јесам
госпођа
твој
мајка
у
љубав
са
Нурије-ханумом
,
те
ти
тамо
ићи
,
много
јесам
поздрав
.
А
.
Ж
.
Емир-Фатмине
очи
просто
јесам
сијати
од
радост
.
„
благо
ја
!
она
ја
не
грдити
,
слатко
мој
учитељица
!
она
се
само
бојити
да
јесам
Грк
,
или
Јерменин
,
и
чак
Јеврејин
!
да
јесам
из
рђав
кућа
,
из
прост
.
муслиманин
јесам
,
мој
пријатељица
;
од
добар
породица
,
из
отмен
кућа
,
господски
;
богат
...
све
што
мој
отац
тражити
.
“
и
метнути
у
куверт
мило
писма
,
па
он
десет
пут
пољубити
,
па
он
извадити
и
ижљубити
,
и
опет
он
метнути
у
куверт
,
па
он
наместити
на
глава
и
поћи
тако
по
соба
,
—
врачати
:
да
опет
добити
тако
мило
писма
од
мио
Госпођице
.
после
он
опет
неколико
пута
прочитати
,
и
страсно
пољубити
,
па
најпосле
отворити
сто
за
писање
,
и
у
један
леп
шарен
кутија
,
пун
француски
писмо
,
оставити
он
шапћући
:
„
Буда
с
она
:
сав
јесам
ја
од
мој
Госпођице
“
,
и
загледати
се
у
леп
рукопис
,
у
карактеристичан
дугуљаст
,
кос
слово
симпатичан
Францускиња
.
у
други
леп
шарен
кутија
оставити
теткин
писма
и
рећи
:
„
Буда
с
она
:
сав
јесам
ја
од
сладак
тејзе
.
о
,
да
ја
сад
јесам
она
,
не
бити
ја
бити
ни
нада
.
кад
се
вратити
,
она
хтети
сав
за
ја
...
“
Истрча
,
весео
,
да
казати
нена
и
мајка
шта
писати
тејзе
,
тај
јесам
да
она
изјавити
поздрав
и
од
она
,
и
од
Госпођице
,
па
се
тргнути
:
њен
нена
,
сав
у
бео
,
са
као
снег
бео
муслин
преко
кос
,
—
читати
Коран
...
Утрча
у
соб
,
весео
,
и
одмах
сести
да
одговорити
на
писма
.
Солун
,
@card@
јун
@card@
.
сладак
тејзе
,
доћи
што
пре
,
не
моћи
без
ти
.
не
моћи
,
тејзе
,
сладак
тејзе
!
Дођи
што
пре
!
хукнути
јесам
у
хартија
,
ту
јесам
мој
дах
:
из
он
хтети
прочитати
да
требати
што
пре
да
доћи
,
да
ти
чекати
,
да
ти
волити
,
да
ти
љубити
очи
,
да
ти
љубити
рука
,
да
ти
љубити
скут
...
волити
ти
,
љубити
ти
,
чекати
ти
с
нестрпљење
,
са
чудан
жеља
,
жудња
,
страсно
ти
чекати
од
сав
срце
твој
...
твој
сестричин
Емир-Фатма
.
П
.
с
.
мадам
Аристид
јесам
видети
;
али
јесам
чути
да
ти
код
један
наш
помињати
,
и
много
ти
хвалити
,
те
овај
и
не
слутити
да
јесам
у
љубав
.
ја
ти
писати
француски
;
а
ти
,
кад
читати
свој
рођака
,
овај
прескочити
.
љубити
ти
,
љубити
.
е
.
-Ф
.
овај
писма
и
не
затворити
,
него
под
утисак
неописан
радост
,
који
она
сав
душа
обузети
,
почети
друго
:
Солун
,
@card@
јун
@card@
.
врло
драг
госпођица
,
добити
јесам
ваш
драго
писма
,
и
љубити
јесам
он
,
љубити
...
ви
ја
не
грдити
,
ви
ја
тако
лепо
писати
...
јесам
Грк
,
јесам
Јерменин
,
а
Јеврејин
не
дати
Вог
!
муслиманин
јесам
.
леп
!
од
добар
,
од
велик
породица
;
племић
,
принц
:
Мурад-Джемал-беј
,
син
Арслан-Нури-паше
Емир
Зада
и
Зенихе-Алије-хануме
...
од
стар
емирски
арапски
породица
,
по
отац
,
а
по
мати
Турчин
.
ја
јесам
срећан
!
да
видити
како
ми
јесам
сад
леп
кућа
!
ја
јесам
леп
.
како
се
по
многобројан
соба
и
на
софа
смејати
наш
турски
намештај
!
на
ја
се
смејати
.
како
јесам
ми
весео
густ
решетка
!
кроз
она
гледати
Његи
.
како
ми
јесам
радостан
висок
ограда
!
иза
она
јесам
он
.
како
јесам
светлити
стих
из
Корана
!
у
сваки
стих
ја
сад
видити
бог
!
...
да
јесам
бити
у
овај
кућа
,
да
јесам
кћер
Ибрахим-Хасан-бејова
,
не
бити
видети
Његи
.
јер
да
ја
јесам
Ибрахим-Хасан-беј
отац
,
не
бити
ја
бити
Исмаил-Ахмед-беј
стриц
,
и
не
бити
ја
провести
мај
на
јалија
у
онај
конак
с
чији
јесам
балкон
видети
Његи
;
и
да
ја
јесам
Сафет-ханум
мајка
,
не
бити
ја
бити
Нурије-ханум
сут-ана
...
тај
леп
младић
сестрић
јесам
мој
сут-ане
,
Нурије-хануме
.
и
ви
он
се
моћи
бити
сећати
,
драг
госпођица
;
видети
јесам
он
слика
у
сутин
салон
под
стих
из
Корана
...
али
,
ах
!
тек
што
овај
написати
,
тргнути
се
.
Шта
имати
ја
сад
од
тај
што
ја
јесам
Нурије-ханум
сут-ана
?
мој
мајка
с
она
не
говорити
.
јесам
ли
тај
случај
или
судбина
?
оне
се
волити
,
а
сваки
час
се
споречкавати
као
деца
,
ви
тај
знати
,
драг
госпођица
.
али
до
сада
:
некад
не
говорити
по
недеља
,
некад
дан
,
некад
сат
,
не
по
величина
увреда
,
него
према
расположење
.
Капиџик
између
наш
двориште
никад
се
јесам
затворити
ни
чивија
,
а
камо
ли
катанац
,
па
макар
се
оне
завадити
не
знати
како
.
ако
јесам
штогод
наш
код
сута
,
мој
она
мајка
тај
не
тражити
;
ако
јесам
штогод
њен
код
ми
,
ја
она
он
не
враћати
.
откад
не
говорити
,
а
један
други
помињати
,
те
ники
и
не
слутити
да
јесам
у
љубав
;
мој
мајка
хвалити
сута
као
пре
.
откад
не
говорити
,
а
нигде
се
још
не
видети
,
за
мој
несрећа
.
ја
чим
чути
да
јесам
неки
у
комшилук
болестан
,
молити
мајка
да
он
обићи
;
све
мислити
бити
тамо
сута
,
па
хтети
проговорити
.
Јуче
,
кроз
кафез
видети
Али-агу
:
стар
,
имати
сто
година
,
болестан
,
једва
ићи
,
сиромах
,
подупирати
се
дебео
палица
;
а
ја
помислити
:
комшија
кад
бити
нешто
умрети
,
одмах
бити
тамо
отићи
и
мајка
и
сута
:
проговорити
бити
код
мртвац
.
тај
помислити
,
па
се
уплашити
да
ја
не
казнити
бог
.
мајка
ја
невесео
,
а
нена
:
„
Госпођо
снаха
,
тај
не
моћи
без
Нурије-ханум
,
познавати
.
година
јесам
тај
,
откад
живити
као
сестра
,
и
боље
.
покорити
она
се
.
“
А
мајка
,
љут
,
грд
сутана
,
викати
:
„
никад
,
госпођа
мајка
.
“
—
„
Што
сад
тако
,
кад
досад
увек
...
тај
први
?
па
баш
да
ти
и
неправедно
увредити
,
опростити
она
.
Слушај
,
кћер
,
овај
јесам
реч
из
Корана
:
„
Човек
јесам
брз
по
природа
...
онај
који
праштати
и
мирити
се
са
свој
противник
,
Алах
хтети
бити
дужан
награда
...
“
А
мајка
:
„
Решила
јесам
се
да
она
никад
не
отиднем
ја
први
...
“
—
„
паметан
попуштати
,
”
велим
добар
нена
.
„
и
ако
бити
примати
к
срце
сав
што
ми
се
учинити
као
увреда
,
ја
ни
с
ко
не
бити
ни
говорити
.
само
ситнити
сваки
ситница
примати
за
увреда
.
“
—
„
не
моћи
,
“
казати
мајка
,
„
осим
да
чути
да
јесам
...
“
—
„
умрети
,
јесам
ли
?
“
—
„
не
,
него
да
јесам
тешко
болестан
.
“
—
„
Ићи
хтети
она
ја
,
госпођа
снаха
.
“
—
„
да
бог
да
да
ја
мртав
видити
,
госпођа
мајка
!
“
...
Јуче
оне
тако
говорити
,
а
ја
она
слушати
,
па
ја
се
смркавати
.
ја
не
знати
шта
јесам
мој
мајка
;
она
никад
јесам
држати
срце
.
права
муслиманка
мирити
се
с
пријатељица
о
велик
празник
,
или
кад
доћи
гостити
.
сута
јесам
добити
драг
гост
,
сестра
и
сестрић
,
и
мајка
јесам
отићи
.
кад
се
јесам
сад
помирити
,
чинити
ја
се
хтети
никад
.
А
пре
неки
дан
,
мој
отац
метнути
на
сут-анин
капиџик
катанац
,
а
мајка
он
ништа
не
смети
рећи
,
само
јесам
,
са
ја
,
крадом
плакати
.
катанац
јесам
метати
тако
полако
,
да
не
чути
сут-ана
.
А
нена
он
говорити
:
„
Зашто
,
синути
?
ко
ти
јесам
тако
волети
кућа
,
ко
жена
,
ко
дете
?
ко
ти
јесам
онај
што
јесам
тај
мио
обилазити
у
болест
онолико
?
ко
јесам
с
ми
и
певати
и
плакати
?
ко
ти
бранити
од
рђав
уста
?
хиљаду
пријатељ
,
један
истински
:
тај
јесам
од
пријатељ
затворити
капиџик
.
“
—
„
ја
,
мајчица
,
јесам
затворити
капиџик
од
пријатељ
,
него
од
непријатељ
...
од
Нурије-ханумина
сестрић
:
да
ми
јесам
даље
сламати
од
ватра
.
“
А
нена
се
клатити
,
и
метнути
кључ
на
бућма
,
да
он
у
недра
носити
...
Мерсија
јесам
„
лежати
код
ја
четири
ноћ
“
,
како
се
казати
наш
језик
;
но
сав
ноћ
јесам
седети
и
разговарати
се
,
о
он
...
Пробушиле
јесам
зид
,
па
јесам
гледати
у
сут-анино
двориште
:
јесам
он
видети
.
али
он
видети
кроз
кафез
из
ненин
одаја
.
сваки
дан
он
видити
;
сваки
час
пролазити
и
гледати
у
решетка
,
као
да
јесам
муслиманин
.
сута
он
јесам
показати
наш
кућа
...
напослетку
,
он
јесам
муслиманин
само
по
вера
и
по
име
,
иначе
не
,
јер
у
Европа
јесам
одрастати
,
живети
до
пре
два
година
.
ја
не
знати
ни
да
ли
знати
турски
.
А
знати
да
знати
француски
,
енглески
,
немачки
...
Енглескиња
он
васпитавати
,
бити
он
гувернанта
,
као
ви
ја
,
и
друкчије
,
јер
с
он
јесам
бити
мајка
...
ја
јесам
сав
сута
причати
.
он
јесам
као
Европљанин
,
а
личити
на
арапски
принц
,
принц
јесам
.
звати
се
Мурад-Джемал
,
а
ви
знати
да
тај
значити
жеља
и
лепота
.
да
се
крити
,
увек
да
се
крити
,
као
да
јесам
у
Солун
родити
и
одрасти
.
овде
се
турски
жена
мало
крити
,
ви
тај
знати
,
драг
госпођица
.
као
у
Цариград
,
ићи
у
чаршија
,
ићи
у
безистан
;
где
највише
свет
имати
,
код
Бејаз-Куле
,
на
Молосу
—
ићи
отворен
лице
.
тек
кад
се
неки
у
она
добро
загледати
,
спустити
петак
...
али
шта
имати
од
тај
?
Човеково
јесам
до
капија
;
а
и
на
улица
:
гледање
без
говор
,
или
,
како
наш
жена
казати
,
разговор
душа
...
кад
бити
нешто
ја
као
други
излазити
и
у
јутро
и
у
подне
и
у
сваки
доба
и
дизати
пећи
сасвим
—
до
сад
бити
ја
зацело
видети
;
али
ја
јесам
,
за
несрећа
,
као
цариградски
велик
госпођа
:
никад
пешке
,
увек
у
затворен
кола
...
само
се
молити
бог
.
бог
!
А
сад
,
врло
драг
госпођица
,
примити
хиљаду
пољубац
од
свој
мали
Емир-Фатме
.
П
.
с
.
Мерсија
ја
молити
да
ви
поздравити
и
да
ви
казати
овај
:
„
Наше
учитељица
Францускиња
створити
ми
бол
.
“
ја
тај
писати
,
мада
се
с
тај
не
слагати
.
и
још
,
врло
драг
госпођица
:
имати
бог
,
и
ја
он
сад
осећати
у
себе
,
и
тај
се
бог
молити
за
свој
срећа
.
А
кад
ја
доћи
срећа
,
тај
значити
да
се
вратити
здравље
госпођа
ваш
мајка
...
јер
ја
свој
срећа
не
замишљати
без
ваш
повратак
:
ви
да
ја
гледати
испрошен
за
Мурад-Джемал
беј
,
ви
да
ја
спремати
за
свадба
мој
и
његов
:
кос
да
ја
наместити
као
европски
невеста
,
и
да
ја
на
глава
метнути
дијадема
,
уместо
венац
од
мирта
или
поморанџин
цвет
.
е
.
-Ф
.
ви
Јуче
јавити
Сафет-хануми
да
хтети
она
данас
на
„
јутарњи
расположење
“
доћи
један
стар
цариградски
пашиница
и
три
млад
Цариграђанка
из
висок
круг
,
те
она
,
да
бити
овај
посести
свечан
изгледати
,
позвати
све
свој
пријатељица
и
јетрва
и
синовица
.
и
ако
јесам
се
спремити
за
чифлук
,
јетрва
она
с
ћерка
доћи
још
синоћ
,
како
бити
сутрадан
увеличати
дочек
гост
домаћица
.
петак
јесам
.
по
улица
јесам
се
размилети
жена
у
разнобојан
чаршаф
,
нов
.
код
Сафет-хануме
чути
се
лупа
на
капија
пре
девет
,
и
робиња
—
који
се
налазити
око
капија
да
не
бити
гостити
чекати
—
отворити
:
ући
Солуњанка
,
стар
у
црн
,
Сафетин
врсница
у
плав
и
зелен
чаршаф
,
сав
с
посувраћен
печ
.
мало
,
па
пред
конак
стати
двоје
затворен
кола
и
из
један
изићи
тај
стар
цариградски
пашиница
са
свој
два
црн
робиња
,
из
други
три
млад
Цариграђанка
:
сав
у
фереџа
,
с
јашмак
,
јер
чаршаф
,
с
ко
јесам
„
запт
“
дигнути
поодавно
,
носити
обичан
,
а
фереџа
велик
госпођа
,
због
одлажење
у
Јилдиз
.
до
средњи
капија
у
харемски
двориште
,
пред
женски
послуга
наређан
с
један
и
с
други
страна
путања
,
обучен
у
свечано
рухо
шарено
као
по
ливада
цвеће
,
стајати
домаћица
Сафет-ханум
с
јетрва
,
оба
у
плав
свилен
антерија
,
и
док
чељад
љубити
скут
гост
и
примати
она
сунцобран
,
дотле
она
ханума
правити
дубок
теме
и
радосно
се
смести
на
њихов
љубазан
,
пун
драж
и
елеганција
цариградски
поздрав
,
и
тад
се
окретати
,
оба
,
и
с
пун
поштовање
полазити
пред
она
,
да
она
увести
у
кућа
.
за
Цариграђанка
спремити
јесам
папуча
,
по
њихов
обичај
,
и
слушкиња
с
робиња
прићи
да
она
преобути
,
замењивати
она
фин
плитак
ципелица
папуча
наврх
прст
;
стар
пашиница
обути
свој
који
јесам
њен
робиња
у
бочица
донети
.
наврх
степеница
у
предсобље
дочекати
она
старати
Шехназе-ханум
с
унука
Фатма
и
Мерсија
,
обучен
по
нов
париски
мода
:
и
с
један
и
с
други
страна
измењати
се
грациозан
теме
,
па
она
Сафет
с
јетрва
одвести
у
јашмак-одају
,
да
се
развити
.
кад
се
развити
и
чељад
узети
остављати
фереџа
и
јашмак
у
шарен
свилен
бошчица
,
оне
поћи
за
домаћица
на
софа
.
Гошће
јесам
мислити
да
јесам
овај
јетрва
,
него
ортак
,
пошто
она
оба
дочекивати
.
на
софа
се
поздравити
теме
с
већ
дошао
гост
,
Солуњанка
,
који
она
дочекати
стојећи
,
па
поседати
,
старати
,
у
старински
антерија
с
каик-отосом
на
глава
,
на
миндерлук
,
млад
,
у
лак
бео
молски
хаљина
из
париски
магазин
,
на
столица
донет
из
Фатмин
соб
:
ниско
не
моћи
сести
због
корсет
;
у
дно
софа
спустити
се
робиња
поред
слушкиња
дошао
са
Солуњанка
.
после
многи
теме
и
многи
ћутање
,
Шехназе-ханум
почети
с
пашиница
разговор
,
тај
,
који
се
за
час
свршити
.
и
опет
ћутање
.
после
,
по
жеља
тај
отмен
гошћа
,
Фатма
сести
за
клавир
,
који
се
за
овај
посело
изнети
на
софа
.
док
јесам
свирати
Низамски
растанак
,
стар
јесам
плакати
а
млад
јесам
остајати
хладан
.
дим
се
дизати
од
дуван
,
али
се
јесам
задржавати
:
прозор
јесам
широм
отворен
.
Измешали
јесам
се
парфим
од
љубичица
и
хелиотроп
с
ливантама
од
јасмин
и
јоргован
.
па
јесам
се
,
после
,
поделити
у
четири
група
,
пошто
она
јесам
бити
повише
,
и
пред
сваки
се
група
ставити
седефски
столић
с
тепсија
и
споља
калаисан
,
на
који
јесам
бити
сребрн
суд
са
сир
,
кајсија
,
с
татлија
и
са
слатко
од
смоква
;
па
јесам
и
стар
и
млад
почети
јести
прст
ћутети
,
слушати
један
арапски
арија
који
јесам
Фатма
свирати
на
клавир
с
много
школа
а
с
мало
осећај
.
после
јела
опрати
рука
у
и
уста
на
абдеслук
,
па
се
вратити
на
софа
да
пити
кафа
и
пухати
.
један
јесам
,
који
јесам
хтети
кафа
,
донети
по
чаша
мирисав
ружичаст
сируп
.
док
се
пити
кафа
,
Ђултер
ударати
у
деф
а
један
њихов
бео
бивши
робиња
,
обучен
у
црвен
као
ватра
,
играти
.
њен
вешт
игра
,
играти
с
неисказан
осећај
и
за
чудо
грациозан
покрет
,
усхићавати
и
нов
као
и
стар
;
а
њен
бео
зарумењен
лице
очаравати
све
.
пред
крај
њен
вешт
,
уметнички
,
топле
игра
доћи
онај
два
странкиња
који
Мерсија
у
сав
писма
поменути
,
један
плав
Енглескиња
што
се
звати
Мис
Блак
,
Фатмин
учитељица
за
клавир
и
енглески
и
немачки
језик
и
један
смеђ
Францускиња
,
мадмоазел
Дарио
,
гувернанта
деца
неки
пасти
;
и
видети
робиња
како
играти
,
не
као
њихов
балеткиња
и
баханткиња
,
толико
се
усхитити
,
да
експансиван
Францускиња
гласно
исказивати
свој
дивљење
пљескати
играчица
.
кад
Фатма
видити
овај
два
странкиња
,
нарочито
Францускиња
,
обрадовати
како
се
јесам
скоро
;
кућа
она
се
учинити
леп
,
и
као
да
јесам
у
она
Бајрам
.
али
она
ту
свој
велик
радост
сакрити
тако
вешто
,
како
тај
само
умести
Туркиња
,
јер
се
бојити
Солуљанака
,
нарочито
стар
Цариграђанка
,
који
јесам
непрестано
гледати
.
тај
цариградски
пашиница
ока
не
скидати
с
она
;
гледати
јесам
кад
ићи
,
гледати
јесам
кад
седати
,
гледати
јесам
кад
устајати
;
чак
кад
јесам
девојка
за
клавир
,
она
јесам
гледати
у
стас
,
у
врат
,
у
глава
.
и
Фатма
осећати
те
толики
чудан
поглед
,
па
она
јесам
неугодан
.
Фатма
јесам
ближе
по
душа
чак
и
од
мати
онај
три
млад
Цариграђанка
и
овај
два
странкиња
а
она
тај
морати
да
крити
,
да
се
претварати
,
да
јесам
неискрен
,
и
морати
са
сав
,
чак
и
са
странкиња
,
турски
.
„
Па
зашто
ми
наш
родитељ
дати
да
учити
европски
језик
кад
не
волити
,
стидити
се
да
она
чути
у
свој
кућа
?
“
из
сујета
,
да
се
казати
да
јесам
она
кћер
образовати
.
А
данашњи
турски
жена
не
моћи
се
назвати
образован
,
ако
не
говорити
бар
два
европски
језик
и
ако
не
свирати
на
клавир
.
и
она
се
млад
и
странкиња
сав
више
душа
приближивати
,
и
како
бити
она
позвати
да
она
видити
библиотека
а
не
смести
од
Солуњанка
и
Цариграђанка
што
не
скидати
очи
с
она
.
али
у
тај
нена
рећи
:
„
ићи
у
башта
,
деца
,
веселити
се
.
ми
хтети
веселити
Ђулренги
—
певати
ми
.
“
сав
седам
захвално
погледати
Шехназе-хануму
,
па
изићи
,
али
не
отићи
у
башта
него
у
соб
Фатмин
.
онај
три
нов
наћи
у
Фатмин
библиотека
многи
свој
мио
познаник
,
поред
Шатобриана
и
Ламартин
—
Гиј
де
Мопасан
,
Марсела
Прево
,
Пол
Бурже
,
и
други
.
Нађоше
и
Флобер
,
и
Лоти
,
и
насмејати
се
,
узвикнути
:
„
гле
Азијаде
!
она
јесам
Туркиња
колико
јесам
ја
Францускиња
.
“
С
њен
сто
за
писање
Фахрије-ханум
узити
The
hundred
best
Poems
(
lyrical
)
in
the
English
language
и
почети
читати
с
чисто
енглески
изговор
и
потпуно
енглески
интонација
:
We
watch'd
her
breathing
through
the
night
her
breathing
soft
and
low
.
—
o
,
yes
!
Thomas
Hood's
poem
„
The
Death
Bed
“
is
very
beautiful
,
узвикнути
Мис
Блак
,
а
један
нов
,
леп
али
врло
бео
,
као
да
јесам
јектичав
,
сневеселити
се
.
и
на
енглески
језик
отворити
се
готово
интиман
разговор
.
нов
казас
да
јесам
сав
три
бити
распуштеница
(
један
још
и
сад
)
,
и
кад
она
Мис
Блак
упитати
зашто
јесам
се
развести
,
онај
с
пун
иронија
рећи
:
кисмет
.
Францускиња
,
који
скроз
познавати
турски
жена
,
јер
годинама
јесам
живети
у
Цариград
и
са
пашиница
јесам
ићи
отмен
харем
,
познати
у
овај
три
нов
онај
што
викати
на
уређење
садашњи
харем
,
што
се
занимати
феминизам
и
што
се
бунити
.
и
мало
па
видити
да
се
јесам
преварити
;
јер
стар
од
она
,
жена
од
двадесет
и
неколико
година
,
врло
леп
,
Фахрије-ханум
,
почети
с
пун
жуч
:
—
онај
затуцан
у
Цариград
ми
три
звати
реформаторка
,
као
овде
ваш
Ариф-хануму
Хилми-пашом
.
али
оне
се
варати
:
ја
јесам
за
реформа
харем
већ
за
њихов
уништење
.
ја
налазити
да
јесам
неприродан
овај
кријење
жена
од
људи
.
Жене
,
несвестан
свој
положај
у
друштво
,
мислити
да
јесам
цвет
створити
да
он
човек
мирисати
док
јесам
свеж
,
а
да
он
бацити
кад
се
спарушити
.
али
почињати
долазити
до
свест
.
—
ја
јесам
огорчити
као
жена
,
а
побунити
као
кћер
овај
земља
,
рећи
други
,
млад
,
Мирсаде-ханум
.
ја
се
бунити
против
овај
сраман
режим
.
један
мој
другарица
постати
удовица
за
ноћ
,
да
се
сам
бринути
за
кућа
и
деца
:
муж
она
не
умрети
него
он
протерати
у
Европа
за
чланак
у
новина
где
се
наћи
реч
звезда
и
слобода
.
после
,
оволик
шпијун
!
за
тридесет
лира
месечно
,
за
двадесет
,
за
десет
,
за
лира
!
погледати
у
свој
рођеног
отац
,
па
затворити
уста
,
да
ја
отац
јесам
шпијун
,
да
ја
не
потказати
,
не
оптужити
свој
побуњен
кћер
.
Фатма
сав
претрнути
.
у
кућа
њен
отац
да
се
овако
говорити
!
и
учинити
она
се
да
таван
,
под
,
зид
знати
енглески
;
а
стидети
се
да
она
казати
да
говорити
што
друго
.
—
ветар
јак
дува
кад
хтети
да
стати
,
рећи
Фахрија
.
А
Францускиња
,
опазити
да
јесам
Фатма
немиран
,
рећи
:
—
махнути
се
,
ханума
,
политика
.
од
она
хватати
вртоглавица
и
људи
.
гледати
ви
да
радити
за
свој
ослобођење
:
да
јесам
слободан
,
да
јесам
с
људи
.
—
у
Европа
,
жена
,
поред
толики
слобода
и
права
,
борити
се
за
слобода
и
права
организовати
женски
друштво
,
удружење
,
савез
,
почети
она
трећи
,
млад
,
врло
бео
,
болестан
.
ја
тај
не
видити
,
али
читати
и
чути
од
странкиња
што
живити
међу
ми
и
путница
.
по
неки
осетљив
путница
заплакати
кад
видити
како
живити
њен
сестра
муслиманка
,
невин
заточеница
,
заточити
пре
толико
столеће
себичност
људи
.
људи
јесам
себичан
уопште
,
наш
напосе
:
они
свој
жена
не
дати
ни
права
сунце
ни
ваздух
,
завршити
и
закашљати
се
,
а
Фатма
и
Мерсија
од
тај
сух
кашаљ
обузети
хладноћа
.
опет
почети
Фахрија
:
—
од
неки
време
,
ја
пратити
сав
феминистички
лист
,
па
видити
...
—
и
ја
,
упасти
она
у
реч
Мирсада
(
што
јесам
код
харем
необично
и
врло
неучтив
)
,
па
видити
:
жена
тражити
права
глас
,
а
џак
ћутети
!
—
не
тражити
чак
ни
права
сунце
и
ваздух
,
узвикнути
млад
,
болестан
.
док
јесам
оне
говорити
,
један
слушкиња
јесам
непрестано
улазити
и
излазити
,
тобоже
нешто
тражити
.
најпосле
Фахрија
нервозно
рећи
:
—
кад
хтети
смести
рећи
слушкиња
и
робиња
:
„
Изиђите
,
имати
нешто
да
се
разговарати
“
.
а
да
не
навући
сумња
!
кад
хтети
моћи
остати
сам
са
свој
мисао
!
ја
тај
хтети
доживети
,
ни
наш
кћер
,
ни
унука
.
—
Муж
ми
не
смести
у
соб
без
питање
,
а
слушкиња
и
робиња
смести
,
рећи
Мирсада
.
А
Енглескиња
прихватити
:
—
ја
се
чудити
како
васпитавати
ваш
чељад
.
тај
јесам
за
ја
тајни
.
Ваше
слушкиња
и
робиња
и
фамилијаран
јесам
,
и
између
себе
и
свој
госпођа
непрестано
видити
један
висок
зид
који
њихов
рука
не
покушавати
оборити
,
јер
мислити
да
он
јесам
подигнути
Алах
.
Мерсија
и
Фатма
готово
ништа
јесам
говорити
:
стидети
јесам
се
да
говорити
пред
странкиња
о
овако
озбиљан
ствар
:
о
право
жена
.
онај
јесам
за
странкиња
држати
онај
три
Цариграђанка
,
не
Енглескиња
и
Францускиња
.
онај
јесам
пред
она
слободан
;
Францускиња
она
јесам
бунити
кад
год
јесам
бити
сам
,
пред
њихов
гувернанта
.
онај
јесам
овај
смеђ
,
експансиван
Францускиња
што
пљескати
играчица
пред
стар
ханума
,
волети
као
свој
гувернанта
;
и
да
јесам
овде
овај
три
Цариграђанка
,
онај
бити
јесам
сад
пољубити
у
оба
образ
,
сад
кад
рећи
:
„
гледати
ви
да
радити
:
да
јесам
слободан
,
да
јесам
с
људи
.
“
Фатма
бити
јесам
пољубити
у
оба
образ
и
оба
ока
,
али
јесам
неповерљив
пред
Туркиња
,
па
макар
ти
Туркиња
бити
и
нов
.
„
да
јесам
слободан
,
да
јесам
с
људи
!
"
о
како
јесам
светити
тај
реч
,
као
стих
из
Корана
!
она
бити
онда
бити
с
Джемал
:
на
улица
,
у
кућа
,
код
она
,
код
сута
.
молити
бити
тејзе
да
он
позивати
сваки
петак
,
и
она
бити
ићи
тамо
,
и
седети
бити
с
он
,
и
разговарати
се
,
и
гледати
бити
он
у
лице
,
у
очи
,
цео
,
не
као
кроз
кафез
,
не
као
кроз
зид
.
о
сладак
мадмоазел
Дарно
!
пољубити
бити
јесам
чак
и
у
уста
,
преко
обичај
турски
,
и
француски
.
и
док
се
Францускиња
,
слушати
побуњен
Цариграђанка
,
питати
,
јесам
ли
тај
онај
црн
џак
,
онај
сен
без
лице
,
без
глас
,
што
тумарати
улица
као
сен
умрли
,
дотле
Фатма
вребати
прилика
да
она
бар
стиснути
мали
,
бео
,
мио
рука
,
кад
не
смести
да
јесам
пољубити
.
----
гостити
јесам
отићи
;
она
два
јесам
остати
„
непотпун
“
:
оне
јесам
однети
нешто
од
она
.
Нена
она
читати
персиске
песник
,
и
оне
јесам
слушати
расејано
.
Одвојише
се
.
Говорише
о
хаљина
мадмоазел
Дарно
,
нарочито
о
шешир
.
Мерсија
имати
нешто
Фатма
да
казати
,
па
не
моћи
:
никако
јесам
сам
.
Ђулренги
јесам
непрестано
у
соба
,
седити
и
пухати
.
она
пред
она
све
говорити
,
а
овај
не
моћи
:
не
смести
.
овај
јесам
нешто
велик
,
крупан
.
Божа
,
кад
чути
Фатма
!
најпосле
уграбити
прилика
,
те
Мерсија
,
на
француски
,
ако
бити
ко
прислушкивати
да
не
разумети
,
почети
говорити
:
—
Прексиноћ
,
јагње
мој
,
бити
јесам
код
господин
Аристотел
,
на
бал
...
Што
се
чудити
?
...
мој
мајка
не
знати
...
кад
бити
чути
отац
!
...
отићи
да
ноћити
код
Саније-хануме
,
а
она
звати
,
окупити
...
тамо
се
јесам
развити
тај
хтети
пукнути
од
врућина
!
али
јесам
се
бојати
;
наш
жеп
с
јалија
бити
пун
,
па
ја
све
,
многи
ја
познати
.
на
један
