’српски
.
сав
тај
област
сад
јесам
у
турски
рука
,
сад
код
деспот
.
кад
јесам
у
турски
рука
,
имати
обитељ
и
од
Турчин
фермати
,
па
кад
се
Турчин
добар
бакшиш
да
,
манастир
јесам
у
мир
,
и
моћи
и
из
деспотов
област
’
ришћанин
без
разлика
тамо
одлазити
,
а
Турчин
за
даље
не
хајати
,
тако
да
се
у
сваки
доба
више
пазити
на
воља
деспот
,
нег'ли
на
турски
.
Турчин
јесам
знати
ни
да
јесам
кнежевић
бити
у
манастир
.
тај
јесам
бити
тајна
изметати
Јеремија
,
Јаблановић
и
Харалампије
,
а
калуђер
знати
кад
требати
тајна
одржати
,
а
сав
тројица
имати
јесам
узрок
сав
у
тајност
држати
.
Јеремија
и
Јаблановић
јесам
баш
волети
што
се
Харалампије
уплести
у
тај
погодба
,
јер
они
као
војвода
јесам
бити
радити
с
калуђер
делити
,
већ
онај
калуђер
да
делити
,
ал
’
мислити
,
нужда
закон
мењати
па
мораду
и
калуђер
попустити
,
а
калуђер
опет
она
.
Јеремија
и
Јаблановић
спремати
се
у
град
,
да
се
моћи
деспот
и
Жигмунд
одапрети
,
да
се
моћи
држати
против
сила
доникле
,
донде
док
се
побринути
за
помоћ
са
други
страна
.
дотеривати
марва
,
живад
у
град
,
’
рана
се
једнако
уважа
,
сув
месо
,
сув
риба
,
вино
,
сав
јесам
у
изобиље
.
копати
се
опкоп
,
јарак
се
вод
испуњавати
,
од
Дунаво
зидина
,
кула
,
капија
оправљати
,
видити
се
да
Јеремија
јесам
каиљ
налако
Голубац
напустити
.
скупити
јесам
и
добар
број
одабран
војник
,
колико
се
само
у
град
и
околу
сместити
моћи
,
а
да
противник
показати
да
јесам
кадар
бранити
се
.
А
и
сам
Јеремија
јесам
бити
јунак
,
па
и
Јаблановић
.
кад
јесам
сав
спремно
,
Јеремија
чекати
добар
отпорука
од
деспот
,
ил
’
нападај
.
кад
јесам
већ
све
наредити
,
опет
се
световати
у
дворана
са
Јаблановић
и
Харалампије
.
у
дворана
се
састати
,
и
тај
код
јела
,
код
пун
’
пехар
.
сести
,
пити
,
ни
брига
она
јесам
.
Јеремија
започети
.
—
тај
српски
царство
одавна
се
распадати
,
нек
свак
себе
дерати
.
и
јесам
Ђурађ
Бранковић
јесам
дерати
,
кад
који
кућа
пропадати
,
свак
себе
вући
.
Србија
се
једнако
смањивати
,
и
једнако
хтети
се
смањивати
,
па
хтети
јесам
тако
и
нестати
.
на
нами
јесам
неки
проклетиња
.
матица
јесам
давно
из
наш
рој
ишчезнути
.
јесам
л
’
и
јесам
Ђурађ
од
Стевана
отимати
,
јесам
л
’
и
Гргуров
син
одбацити
.
јесам
л
’
већ
служити
и
Турчин
.
свуд
јесам
међу
нами
пакост
,
злоба
,
завист
,
па
хтети
,
не
моћи
ни
ја
друкчији
бити
.
—
тако
јесам
,
неслога
јесам
Срба
утући
,
сватко
се
позивати
на
слога
,
ал
’
нитко
јесам
не
љубити
,
ја
не
моћи
свет
спасти
,
сватко
нек
се
за
се
бринути
.
па
зар
се
Ђурађ
Бранковић
јесам
за
себе
побринути
?
колико
он
јесам
од
баба
остати
,
колико
од
деспот-Стевана
,
златан
,
сребрн
руда
,
у
Угарска
толики
баштина
,
цјена
за
продат
Мачва
и
Београд
.
Рашта
не
бити
ти
Голубац
продати
,
ако
он
баш
узморати
испустити
,
па
да
се
подјелимо
—
рећи
Јаблановић
.
—
ја
јесам
с
ваш
леђи
терет
скинути
,
па
јесам
он
на
мој
душа
узети
,
који
јесам
већ
одавна
у
рука
ђаво
као
и
ваш
—
рећи
смешити
се
Харалампије
.
—
Лака
јесам
ти
,
ти
се
одмолиш
,
па
тај
јесам
душа
лак
,
ал
како
хтети
ја
јадан
на
други
свет
—
одгонетнути
смешећи
[
се
]
Јаблановић
.
—
ја
хтети
се
већ
за
ваш
душа
побринути
,
само
се
ви
бринути
за
мој
тјело
,
ал
’
живо
тјело
.
но
за
жив
тјела
не
дати
ја
да
спасти
на
Бранковићев
грана
,
јер
ја
душа
хтети
стигнути
на
други
свјет
,
конопац
о
први
’
расти
загушити
јесам
.
у
здравље
Јеремија
војвода
,
властелин
од
Браничево
—
рећи
Харалампије
и
пехар
искапити
.
—
Живио
војвода
Јаблановић
,
мој
стар
побратим
,
с
ко
јесам
добро
и
зло
делити
—
наздравити
Јеремија
.
—
Живио
и
наш
Харалампије
,
па
ма
патријар
постати
—
напити
Јаблановић
,
бацити
намигљив
поглед
на
Јеремија
.
Већ
јесам
вечерњи
доба
,
ал
’
заверне
дух
једнак
расправа
водити
о
свој
корист
.
пити
се
да
она
се
душа
замаглити
,
да
она
не
видити
вечит
истина
чист
родољубље
.
пити
на
извор
грех
и
зао
демон
прихваћати
она
дух
.
пити
војвода
,
као
некадањи
јунак
,
Харалампије
као
калуђер
који
не
да
мантија
да
се
пред
сабља
поклонити
.
вино
она
срце
и
дух
задела
у
сплет
ђаволски
коловоз
.
усијати
глава
што
мислити
,
зборити
.
Већ
јесам
Јеремија
замаглушен
испарење
нечестиве
дух
.
—
Ил
’
хтети
ја
Ђурађ
сатрти
ил
’
хтети
ја
он
у
трло
и
млево
,
тако
ја
овај
смедеревка
и
овај
сребрн
пе'ара
,
који
ја
пасти
у
нашљедство
од
ђеда
,
који
он
јесам
од
Душана
на
поклон
добити
,
и
из
тај
пити
на
даћа
после
бој
и
побједа
над
Шишманом
—
рећи
угрејан
Јеремија
.
—
ја
опет
,
зарјечем
се
мој
крсни
име
свет
Ђорђе
,
да
хтети
пријести
кућа
запалити
,
и
сав
у
она
да
изгорјемо
,
негли
што
Ђурђа
попустити
,
који
ја
не
вратити
мој
изгубљен
баштина
—
рећи
Јаблановић
.
—
ја
се
,
опет
,
и
заклињати
и
преклињати
,
да
хтети
се
пријести
потурчити
,
нег
’
да
изгубити
заслужен
мазда
—
рећи
Харалампије
.
тако
она
ухватити
нојца
,
и
вино
и
сан
она
превладати
.
Тежак
ћеду
сан
имати
,
преставићеду
она
се
прилика
,
где
се
ђаво
са
јунак
,
издајство
са
поштење
борити
,
и
како
хтети
ђаво
да
побједа
,
јунаштво
венац
да
увенути
.
XИX
Деспот
Ђурађ
како
јесам
оставити
Београд
са
Жигмунд
и
дело
војска
,
почети
јако
размишљати
,
шта
хтети
чинити
ако
Јеремија
хтети
град
да
предати
.
Јеремија
јесам
јогунаст
,
властољубив
,
грабљив
,
и
на
зло
брз
.
на
пут
стигнути
он
гласник
,
који
носити
себе
порука
Јеремија
.
Деспот
проучити
порука
.
Јереминој
истези
одговорити
не
моћи
.
требати
новац
за
војска
,
требати
за
непредвидим
случај
што
имати
.
Деспот
порука
саопштити
Жигмунд
.
световати
се
.
Јеремија
имати
повеља
,
на
који
јесам
подвезати
деспот-Стеван
и
Ђурађ
,
но
на
тај
повеља
јесам
бити
потписан
велик
логофет
,
нит
’
јесам
од
он
печат
ударити
.
Жигмундови
фратори
казати
да
повеља
нем
законит
форма
,
јер
бити
требати
да
јесам
на
она
логофет
потписан
,
и
печат
ударити
.
један
бискуп
велим
,
кад
јесам
већ
једаред
Голубац
по
уговор
са
деспот
Стевана
уступити
Жигмунд
,
да
тај
обвеза
повеља
престајати
,
и
да
се
град
уступити
,
предати
морати
,
хтети
л
’
се
предати
,
требати
он
силом
отети
.
тако
мислити
Розгоњи
и
Лошонци
.
и
Жигмунд
држати
да
јесам
он
правни
господар
Голубац
,
и
поручити
Јеремија
да
предати
град
,
јер
хтети
он
иначе
на
сила
отети
.
гласник
вратити
се
и
однети
Јеремија
порука
.
Јеремија
опет
отпоручити
,
да
град
предати
хтети
.
Жигмунд
разљутити
заповед
да
војска
што
пре
Голубац
похитити
.
Диже
се
војска
,
лак
коњаник
напред
,
а
остати
за
она
.
Голубац
већ
јесам
далеко
,
ноћу
по
ладовина
примицати
се
,
а
кад
зор
зарудити
,
већ
јесам
пред
Голубац
.
војска
се
ставити
по
војнички
ред
,
опсести
град
.
на
леви
обала
Дунаво
подигнути
се
градић
,
Ласловар
,
недавно
јесам
завршити
,
правити
се
опкоп
,
ров
.
тај
јесам
већ
и
други
мађарски
војска
,
који
хтети
такођер
рука
пружити
онај
пред
Голупцом
,
а
да
моћи
лакше
град
опасати
.
Лошонција
проћи
на
други
обала
,
и
на
четоклацима
довести
сав
спрема
у
Ласловар
,
и
топ
.
Јеремија
видити
мађарски
војска
,
но
не
уздркће
.
видити
и
нешто
српски
војска
,
тај
јесам
довести
деспот
Облачина
Рада
.
Жигмунд
се
световати
са
деспот
и
војвода
,
како
да
се
опасти
град
,
и
закључити
још
једаред
,
ал
’
последњи
пут
,
позвати
Јеремија
да
предати
Голубац
.
Деспот
хтети
на
се
примити
да
Јеремија
позвати
.
Деспот
оправити
улак
Јеремија
да
доћи
у
његов
стан
на
договор
.
заклињати
се
жив
бог
и
св
.
Сава
,
давати
он
тврд
вера
да
он
се
ништ
’
стати
хтети
,
да
доћи
као
јунак
сав
негдашњи
пријатељ
;
ако
се
не
погодити
,
пустити
он
слободно
натраг
,
он
хтети
шкодити
негдашњи
јунак
код
Искра
,
и
пропустити
јогунаст
властелин
Јеремија
.
Јеремија
седити
у
дворана
са
Јаблановић
и
Харалампије
.
световати
се
.
Јеремија
бацити
поглед
на
прозор
,
па
на
друг
,
и
прозборити
.
—
Ева
Мађар
,
доћи
јесам
да
добити
Голубац
,
но
надати
се
да
овде
нећеду
ломити
колач
.
—
ни
брига
ми
,
град
напустити
хтети
,
доћи
ли
баш
да
се
морати
,
онда
хтети
ма
и
преко
трње
.
—
Добра
бити
бити
већ
сад
побринути
се
за
договор
са
Турчин
,
да
се
не
задоцнити
—
рећи
Харалампије
,
који
јесам
баш
бити
каиљ
чекати
док
на
нокат
загорети
.
—
морати
још
мало
почекати
,
можда
хтети
се
деспот
још
предомислити
,
и
обвезност
испунити
.
—
Само
нипошто
на
вересија
—
рећи
Јаблановић
.
—
Само
,
ако
се
предавати
,
пустити
ја
боље
у
Дечани
,
онђе
хтети
ја
с
Турчин
опет
на
крај
изићи
,
нег
’
да
пасти
деспот
у
шака
,
јер
кад
се
ви
измирити
,
моћи
паста
сав
терет
на
ја
,
канда
јесам
ја
јесам
кнежевић
осљепио
.
—
ивер
од
клада
не
падати
далеко
,
ђе
ја
ту
и
ти
.
слуга
јавити
да
јесам
доћи
улак
од
деспот
.
Јеремија
радо
изненадити
,
улак
дозив
.
—
ваљда
се
покајати
—
рећи
Јаблановић
.
улак
ући
,
поклонити
се
.
—
Част
ти
,
војвода
,
доносити
тај
поздрав
од
земља
господар
деспот
Ђурђа
,
да
он
доћи
на
састанак
,
с
ти
нешто
прозборити
жети
,
примити
ти
као
јунак
.
ево
тај
писма
.
Јеремија
примати
писма
,
па
читати
.
—
Почекај
мало
.
Јеремија
мислити
се
.
Јаблановић
и
Харалампије
упрети
јесам
очи
у
Јеремија
,
отворити
уш
и
усна
,
да
чути
шта
хтети
Јеремија
рећи
.
Јеремија
подигнути
глава
горе
и
озбиљно
да
одговор
.
—
Кажи
господар
,
да
хтети
доћи
сутра
ујутру
на
главина
,
онде
јесам
његов
стан
,
видити
он
чадор
.
улак
поклонити
се
и
отићи
.
—
да
од
бог
наћи
,
Јеремија
,
зар
ићи
Ђурђа
у
шака
,
шта
мислити
?
—
запитати
удивљен
Јаблановић
.
—
ваљда
тек
не
мислити
и
себе
,
и
град
и
сав
ми
предати
?
—
рећи
уплашен
Харалампије
.
—
у
Ђурђа
јесам
вјера
тврд
,
после
битка
код
Искра
,
на
вјера
јесам
Турчин
позвати
,
и
ники
зло
не
учинити
,
на
ријеч
пуштати
она
јесам
свој
.
Ђурђа
јесам
мој
душман
,
ал
’
јесам
јунак
,
и
мада
он
мрзети
,
права
хтети
о
он
казати
,
и
мрзети
он
зато
што
ја
одмах
награда
не
издати
да
Голубац
предати
.
—
Па
кад
не
издавати
што
требати
,
нем
вјера
у
он
—
рећи
Харалампије
.
—
притиснути
он
Жигмунд
,
који
много
требати
,
а
можда
јесам
Ђурађ
опет
при
благ
,
па
хтети
да
платити
.
—
Ал
’
ако
не
усхтети
па
тај
задржати
?
—
запитати
Јаблановић
.
—
и
за
тај
јесам
се
досетити
.
ако
у
опасност
доћи
,
ја
хтети
преокренути
,
кад
поћи
са
ја
да
он
град
предати
,
тај
хтети
он
једва
дочекати
,
па
хтети
опет
бити
Ђурађ
изиграти
.
него
чути
,
побратимити
,
стајати
код
горњи
мост
на
опрез
са
одабран
коњаник
,
да
моћи
одмах
провалити
она
како
за
ја
поћи
.
Јаблановић
мислити
се
,
па
после
почивка
рећи
:
—
сав
јесам
добро
,
нек
тај
тако
памет
водити
.
Јеремија
да
донети
за
поткрепљење
добар
вече
,
и
доникле
јесам
заједно
седети
.
Јеремија
озбиљан
и
мало
забринути
,
оставити
друштво
да
се
за
сутра
припрема
.
—
ви
остајати
,
ја
зарана
морати
,
само
онако
нек
бити
као
што
каза
’
,
све
на
опрез
.
у
зор
видити
се
.
Јеремија
изаћи
,
Јаблановић
и
Харалампије
остати
да
се
проразговорити
код
пун
пе'ара
.
одлазак
Јеремијин
давати
она
шта
мислити
.
Јеремија
,
Јаблановић
,
Харалампије
,
тај
јесам
друштво
саставити
да
у
скуп
заједнички
грабити
и
отимати
,
но
ако
моћи
свако
за
себе
,
опет
још
што
привући
,
један
за
други
не
марити
и
мртав
задружнику
скинути
са
хладан
тело
сав
до
голости
.
—
како
моћи
пустити
Јеремија
Бранковић
,
тај
се
више
вратити
хтети
—
запитати
Харалампије
.
—
ја
,
боме
,
не
бити
’
ићи
,
ал
’
јесам
он
већ
одавна
с
Ђурђе
шуровати
,
жарити
и
палити
,
они
се
већ
знати
,
покрај
Јеремија
и
ја
јесам
доћи
негда
до
пријатељство
са
Ђурђе
.
—
Ал
’
ако
бити
он
ипак
Ђурађ
задржати
,
шта
хтети
онда
чинити
?
—
онда
опет
ја
хтети
предати
град
.
—
но
ако
се
Јеремија
нагодити
са
Ђурђе
,
примити
благо
па
готов
посао
,
а
ти
послати
налог
да
град
предати
,
шта
хтети
онда
?
—
ни
онда
хтети
предати
,
онда
јесам
ја
господар
од
Голубац
,
па
хтети
јесам
да
се
погађати
.
—
С
ким
?
—
ма
с
ко
,
ма
с
деспот
,
ма
са
Жигмунд
,
само
обрећи
морати
ја
се
издати
,
онда
јесам
ја
и
јесам
Јеремија
дужан
,
и
Голубац
држати
као
залога
.
—
Ал
’
ако
силом
навалити
?
—
Бранићу
се
док
моћи
,
па
кад
све
попуцати
,
а
ја
—
у
Турчин
.
—
исто
тако
јесам
и
јесам
мислити
,
Турчин
ћеду
Голубац
откупити
,
ти
хтети
се
и
ја
сетити
.
—
Немај
брига
,
по
ми
хрђав
испасти
хтети
,
само
увек
држ
’
се
покрај
ја
.
тако
се
они
још
доникле
разговарати
узети
сваки
свој
корист
предати
се
.
отићи
лећи
,
да
сневати
о
благ
,
који
ћеду
добити
ил
’
од
деспот
ил
’
од
Жигмунд
.
Јаблановић
зато
јесам
баш
задржавати
Јеремија
од
одлазак
,
једно
што
он
јесам
тешко
задржати
од
онај
што
јесам
једаред
у
глава
утубити
,
друго
,
ако
се
што
с
он
стати
,
он
ипак
од
штета
бити
хтети
,
јер
што
бити
Јеремија
бити
кадар
изредити
[
са
]
Голупцом
,
моћи
и
јесам
изредити
.
Тешка
она
лак
ноћ
.
XX
на
узвишен
место
,
на
главина
разапети
јесам
чадор
деспот
.
врх
чадор
вити
се
застава
Србија
.
пред
главина
пољана
,
разапет
чадор
,
тај
јесам
мали
српски
војска
,
који
јесам
довести
Облачина
Рада
.
красан
ноћ
,
небо
звезда
посути
,
на
небо
сребрн
шар
,
козлић
,
блед
месец
,
уштап
тек
из
призор
појављивати
се
.
у
чадор
сед
деспот
и
Облачина
Рада
.
кад
јесам
сунце
заходити
,
онда
јесам
обојица
почивати
,
од
одмор
да
се
поткрепити
.
у
полноћ
дигнути
се
да
који
прозборити
,
Рада
јесам
у
сав
десни
рука
деспот
.
убојни
обувен
,
чекати
спреман
док
зор
зарудити
,
чекати
Јеремија
.
сести
на
кожан
гривним
јастучић'ма
,
подлога
она
јесам
чист
трава
и
земља
,
који
хтети
деспот
наскоро
изгубити
.
Међа
она
троножан
столић
,
на
он
пе'ари
с
руменика
.
деспот
,
лакат
на
сто
,
у
десница
пе'ар
,
започети
:
—
у
част
бог
,
и
у
наш
здравље
,
да
дочекати
један
дан
као
код
Искра
,
кад
јесам
Турчин
до
нога
потући
,
много
робље
задобити
,
’
ришћанство
ослободити
.
—
То
јесам
бити
доба
да
се
Косово
моћи
осветити
,
кад
јесам
се
Урканови
праунука
о
нашљедству
закрвити
.
Деспот
Стеван
,
бог
да
он
духати
простити
,
бити
јесам
благ
срце
,
па
јесам
Турчин
простити
.
—
дати
јесам
реч
и
заклетва
да
хтети
одржати
Бајазитов
лоз
.
—
јесам
поштење
јесам
одржати
,
ал
народ
срце
се
над
тај
стегнути
,
Турчин
се
спасти
,
а
’
ришћанин
пад
.
—
за
Стевана
тешко
јесам
бити
,
са
сав
страна
притискавало
он
јесам
лацманство
,
а
у
Грк
јесам
се
моћи
поуздати
.
—
време
прохујати
,
ђе
јесам
наш
стар
војска
,
ђе
јесам
диван
оклопник
,
који
Тамерлану
суза
натерати
кад
се
тући
појединац
против
Татар
као
орао
против
вранах
.
Већ
јесам
се
изглодати
,
бити
се
са
Турчин
и
покрај
Тураках
.
сад
опет
стајати
изметати
Мађар
и
Турчин
као
укопати
,
да
се
мицати
не
моћи
;
волити
бити
’
јуначки
смрт
,
нег
’
’
вака
живот
.
тко
знати
како
хтети
и
сад
проћи
,
кад
ми
јесам
у
рука
Београд
,
а
Голубац
предати
морати
.
—
тако
јесам
,
ал
’
преиначити
не
моћи
,
уздавати
се
у
бог
и
у
наш
памет
.
знати
да
јесам
Јеремија
поручити
да
хтети
доћи
,
можда
хтети
се
предати
.
—
познавати
Јеремија
,
он
добро
не
мислити
.
ако
доћи
па
одмах
не
предати
Голубац
,
тај
јесам
већ
пријевара
,
издајство
,
ја
на
твој
мјесто
одмах
бити
он
задржати
,
а
сад
се
ти
морати
предати
.
—
на
вјера
јесам
он
позвати
,
ријеч
погазити
не
моћи
.
—
господар
,
проћи
хтети
као
деспот
Стеван
.
—
не
бојити
се
,
Облачино
,
још
јесам
изгубљен
докле
јесам
ми
.
тако
се
деспот
са
војвода
разговарати
,
и
већ
почињати
свићати
.
Дотрчи
један
коњаник
,
и
јавити
да
јесам
ту
Јеремија
војвода
,
жети
деспот
реч
дати
.
Деспот
ословити
Облачину
,
да
се
повући
у
сав
чадор
,
да
се
са
Јеремија
у
четири
ока
разговарати
.
Облачина
ићи
ал
’
громко
прословити
:
—
ићи
ал
’
хтети
стражарити
.
деспот
из
чадор
поглед
бацити
ван
на
долина
,
дигнути
се
прашина
,
малочас
па
се
видити
три
коњаник
,
пратити
од
деспотов
’
катана
.
тај
јесам
Јеремија
,
са
два
побочник
.
Дошао
јесам
на
тврд
реч
деспотов
,
сићи
с
коњ
,
и
његов
побочан
,
деспотов
слуга
,
прихватити
оседлан
коњ
,
а
Јеремија
,
пратити
,
подигнути
се
до
чадор
,
’
де
он
деспот
дочекати
.
Јеремија
јесам
као
родити
за
војвода
и
властелин
.
на
он
јесам
долама
позлатити
,
пуце
од
драг
камење
у
златан
оквир
у
склоп
као
тока
поређати
и
сплести
,
на
глава
он
самур-калпак
са
бео
челенка
,
о
врат
висити
он
широк
златан
ланац
,
о
бедрица
златан
,
драг
камење
искићен
сабља
.
Деспот
понудити
он
у
чадор
,
завеса
спустити
,
и
стојећки
се
питати
.
деспот
поглед
мера
Јеремија
,
Јеремија
деспот
.
—
дакле
тако
,
Јеремија
,
ти
мој
од
младост
друг
,
хтети
да
се
осилити
,
хтети
да
предати
град
,
који
ни
ја
одржати
не
мој
?
—
Ева
,
доша
’
ти
на
вјера
,
и
тврд
ријеч
,
исповједам
ти
,
да
од
наш
царство
ништа
не
имати
,
сав
се
расипати
,
а
ја
за
ја
као
сватко
хтети
што
да
спасти
.
Доша
’
ти
на
вјера
,
као
што
река
’
,
ал
’
јесам
л
’
каиљ
задат
одржати
ријеч
?
—
ти
тражити
оно
о
шта
ја
писати
јесам
л
’
?
—
јесам
.
—
одмах
не
моћи
све
изручити
,
војни
јесам
,
ал
’
град
предати
се
морати
,
и
ја
ти
давати
тврд
ријеч
да
хтети
како
предати
Голубац
,
за
један
година
сав
накнадити
.
—
Рок
дугачак
,
можда
донђе
хтети
живјети
.
—
Јеремија
,
предавати
град
,
кајати
се
хтети
.
ван
чадор
чути
се
глас
од
гунгула
,
из
сто
грло
чути
се
глас
.
—
не
пуштати
натраг
издајица
.
Чује
тај
Јеремија
и
побојати
он
се
у
срце
грешан
душа
.
но
Јеремија
јесам
досетљив
,
јер
јесам
већ
у
врашки
рука
.
—
кад
јесам
тако
,
деспот
,
предавати
ти
се
на
тврд
ријеч
,
који
хтети
одржати
,
и
предавати
Голубац
,
ти
деспот
,
ал
’
не
Жигмунд
.
скупити
својта
,
доћи
ти
ја
на
вјера
као
што
јесам
ја
ти
доћи
,
па
тако
ја
светити
богородица
,
да
тај
квар
бити
хтети
.
ти
ја
задати
вјера
,
ја
се
подвргнути
.
Деспот
,
који
јесам
битак
код
Искра
’
де
се
Јеремија
одликовати
,
у
вечит
успомена
,
пружити
он
рука
.
—
примати
,
ићи
с
ти
у
град
у
свита
од
дванајст
,
и
као
твој
ја
,
тако
мој
ти
душа
нек
бити
аманет
.
Деспот
јесам
тај
достојанствено
изрећи
,
и
што
једаред
рећи
,
тај
се
одржати
морати
.
Деспот
развући
чадор
,
и
повикати
да
коњ
довести
.
ал
’
гунгула
трајати
.
Већ
јесам
пред
чадор
Облачина
Рада
и
Кајица
војвода
.
Облачина
мрк
поглед
бацити
на
Јеремија
,
лијеви
рука
погладити
брк
,
а
десни
се
за
балчак
фатати
.
Кајица
леви
држати
сабља
по
средина
,
а
десни
шестоперац
буздован
,
и
гледити
на
деспот
хтети
л
’
добити
миг
.
Тешко
Јеремија
да
се
испунити
њихов
жеља
.
Јеремија
она
презир
гледити
.
—
на
вјера
ја
доша
Јеремија
,
ја
ићи
на
вјера
да
примити
град
.
он
јесам
војвода
,
хтети
оскврнути
светиња
јунаштво
,
задат
ријеч
,
на
коњ
дванајст
катана
,
Облачина
и
Кајица
остајати
ту
,
тај
јесам
мој
воља
—
подвикнути
достојанствен
деспот
.
за
тила
час
сав
јесам
на
коњ
.
деспот
с
десни
,
с
лев
он
Јеремија
,
пред
она
два
побочник
као
путоказ
у
град
,
са
оба
бок
,
а
за
леђи
катана
деспотов
.
тако
јездити
Голубац
,
нитко
реч
не
прословити
.
Голубац
јесам
близу
.
Већ
јесам
близу
градски
бедем
,
капија
отворити
,
чути
се
звекет
ланац
и
пад
мост
куд
ћеду
проћи
.
Побочници
хуктати
зајезде
преко
мост
у
град
да
улазак
јава
,
Јеремија
обод
силовит
коњ
,
са
неколик
скок
улетити
кроз
капија
,
обрнути
хитро
коњ
,
сабља
он
већ
у
рука
,
стати
и
замајати
у
знак
да
се
деспот
борити
морати
,
ако
хтети
у
град
.
за
Јеремија
стајати
спреман
коњаник
.
кад
јесам
деспот
видити
како
јесам
Јеремија
против
он
оружије
наперити
,
окренути
и
обод
коњ
,
и
вратити
се
у
сав
стан
.
уљести
у
град
јесам
моћи
,
јер
он
јесам
Јеремија
знак
дати
да
он
не
пуштати
унутра
,
а
да
јесам
силом
покушати
бити
,
Јеремија
бити
допасти
шака
,
овако
хтети
се
бар
читав
слободан
вратити
.
Веља
јесам
бити
жалост
деспот
,
кад
јесам
увидити
да
од
предаја
Голубац
немати
ништа
.
јавити
тај
Жигмунд
и
његов
војвода
,
на
што
овај
љутит
из
један
глас
повикати
да
Голубац
требати
тесно
опасати
и
предаја
принудити
,
а
на
Јеремија
оштар
каза
извршити
,
расећи
па
на
четири
страна
,
и
тако
уд
он
по
капија
повешати
.
са
свити
страна
се
Голубац
подседати
,
опасивати
.
XXИ
Јеремија
у
дворана
световати
се
са
Јаблановић
и
Харалампијом
.
први
јесам
реч
Јеремијин
.
—
тако
,
дакле
,
вратити
’
се
ја
и
ништа
не
свршити
’
.
да
јесам
употребити
пријевара
,
и
Ђурђа
довде
домамити
,
тешко
да
бити
’
перје
изнети
бити
.
бити
јесам
тај
гунгула
,
Облачина
и
Кајица
очи
закрвавити
,
да
не
бити
Ђурђа
,
који
ја
на
вјера
узити
.
но
Ђурђа
се
опет
ту
показати
као
витез
,
бити
јесам
он
у
шака
,
и
пустити
ја
слободан
.
сад
Јеремија
испричати
по
ред
како
јесам
бити
.
—
Вјера
ја
,
тај
Ђурађ
јесам
паметан
што
ти
пропустити
,
ил
’
баш
јесам
тај
луд
срећа
.
да
јесам
ја
као
он
,
вера
ја
,
не
бити
’
те
пустити
бити
—
приметити
Јаблановић
.
—
задати
ја
вјера
—
рећи
Јеремија
.
—
у
такав
ствар
вјера
се
не
држати
.
—
но
што
Ђурађ
јесам
паметан
,
ти
још
мање
што
он
јесам
пустити
у
град
да
он
ја
о'ђе
судити
,
већ
он
тако
налако
пропустити
—
приметити
Јаблановић
.
—
ја
тај
река
’
,
у
такав
ствар
вјера
се
одржати
не
морати
,
и
на
шта
јесам
ја
ту
,
већ
да
ви
дух
исправљати
.
Очитао
бити
’
ти
молитвати
колико
требати
,
дати
бити
себе
што
и
на
намастир
за
покајаније
и
опроштај
,
па
ти
не
бити
ништа
смијетало
—
рећи
не
задовољан
Харалампије
.
—
ја
Ђурђа
још
од
ђетинства
знати
,
мада
он
мрзети
,
ал
’
имати
он
и
добријех
странах
,
а
тај
он
јесам
да
задат
ријеч
погазити
хтети
.
он
ја
понуђати
писмен
обвеза
,
да
кад
предати
град
,
у
оброк
хтети
после
тај
исплатити
,
јер
сад
доиста
због
војни
јесам
он
новац
при
рука
.
воља
јесам
показати
,
можда
бити
исплатити
што
рећи
,
ал
’
Голубаца
не
дати
без
новац
,
а
на
вересија
,
кад
се
не
знати
ни
како
хтети
Ђурађ
од
Мађар
проћи
,
хтети
л
’
имати
тај
благо
што
досада
имати
.
А
што
он
јесам
у
град
умамити
,
река
’
да
јесам
он
вјера
задати
,
а
кад
он
ја
глава
спасти
,
морати
и
ја
он
.
друго
бити
бити
да
бити
он
силом
у
град
улетити
бити
,
онда
већ
вјера
престајати
,
и
ил
’
бити
он
ухватити
ил
’
посјећи
.
—
боље
да
јесам
он
ухватити
,
потписати
бити
’
он
опет
на
што
више
,
и
искати
бити
’
опет
какав
град
у
залога
—
приметити
лукав
Харалампије
.
—
Па
и
сад
,
и
одсада
да
он
хтети
ухватити
,
тако
бити
чинити
,
ал
’
сад
друкчије
јесам
моћи
бити
—
одговорити
Јеремија
.
—
сад
јесам
бадава
говорити
,
испустити
птица
,
тај
више
амо
долећети
хтети
,
но
што
ми
јесам
сад
чинити
?
—
рећи
забринут
Јаблановић
.
—
сад
ми
јесам
до
оклевање
,
ја
мислити
одмах
да
ступити
са
Турчин
у
погодба
.
—
друго
ми
јесам
чинити
,
Ђурађ
хтети
да
одржати
ријеч
,
свести
се
с
Мађар
,
предати
она
Београд
и
Мачва
,
предавати
ја
сад
Турчин
Голубац
—
рећи
озбиљно
Јаблановић
.
—
не
предати
,
већ
продати
—
приметити
Харалампије
.
—
е
добро
,
тко
хтети
ићи
као
поклисар
Турчин
.
Хоћеш
ли
ти
,
побратимити
?
—
запитати
Јеремија
.
—
моћи
ја
.
ја
јесам
ти
и
овде
од
потреба
,
бити
тамо
на
диван
и
Исак-паша
,
који
јесам
код
Крушевац
љутито
ранити
,
па
сад
да
се
он
покоравати
,
не
мож
’
бити
.
најбоље
нек
ићи
Харалампије
,
вешт
јесам
,
знати
се
увијати
,
превијати
,
и
оно
говорити
што
не
мислити
—
каза
Јаблановић
.
—
е
добро
,
Харалампије
јесам
баш
за
тај
.
дакле
Харалампије
,
на
ти
јесам
ред
да
ићи
Турчин
,
да
понудити
Голубац
султан
Амурату
по
тај
исти
цјена
,
као
што
јесам
он
Ђурђа
понудити
—
рећи
Јеремија
.
Тишина
,
мали
почивка
,
сав
се
мислити
.
Јеремија
и
Јаблановић
гледити
на
Харалампије
,
који
брижан
лице
показивати
,
но
ипак
ни
брига
он
јесам
,
кадар
јесам
лукавство
са
лице
збрисати
.
—
Хоћу
,
но
морати
мантија
и
камилавка
скинути
,
и
дати
ја
какав
други
одело
,
па
хтети
ићи
на
погодба
канда
јесам
уз
ти
први
,
и
дати
ја
још
два
добар
јунак
,
да
се
пред
Турчин
не
постиђемо
—
рећи
Харалампије
.
—
Бићеш
оправити
као
какав
властелин
,
у
потајан
порука
—
рећи
Јеремија
.
—
дакле
не
оклевати
—
рећи
Јаблановић
.
—
Теба
Харалампије
,
хтети
много
поучавати
,
имати
памет
за
три
патријарх
,
а
лукавство
за
седам
лисов
,
хтети
тај
ниједан
Турчин
надмудрити
,
но
ипак
морати
те
у
нешта
напутити
,
да
знати
како
хтети
до
сам
султан
Амурата
доћи
.
—
као
што
сав
знати
,
Турчин
јесам
опсести
нов
брдо
,
и
ја
добијати
оданде
преко
мој
људи
глас
.
ако
пасти
нов
брдо
,
крај
јесам
Ђурђев
господство
,
и
онда
ћеду
Турчин
подигнути
опет
нов
санџак
,
а
остати
ћеду
поцепати
по
обичај
сав
,
и
поделићеду
међу
онај
властелин
који
се
предавати
.
па
неки
бити
тако
,
ионако
већ
одржати
се
не
моћи
.
Пашће
ту
и
нами
што
у
део
,
и
тај
јесам
,
мислити
,
велик
део
,
ако
Голубац
предати
.
но
,
нов
брдо
се
јако
држати
,
не
моћи
Турчин
да
он
отети
.
у
нов
брдо
имати
нешто
и
Ђурђев
војска
,
ту
јесам
Немац
саса
,
и
ту
јесам
Дубровчанин
под
Вук
Бобалићем
.
сав
ти
јако
бранити
град
.
сав
се
борити
очајно
јуначки
,
јер
бранити
себе
,
свој
чељад
,
свој
благо
.
Узмеду
ли
Турчин
нов
брдо
на
јуриш
,
сав
ћеду
бити
исјећи
ил
’
у
робље
одвести
.
ако
Турчин
не
отети
нов
брдо
а
Голубац
пасти
,
онда
хтети
Мађар
са
Ђурђе
одмах
на
Крушевац
поћи
,
а
Турчин
мораћеду
се
повући
натраг
и
хаметом
бити
потући
,
већ
нек
се
с
ти
погодити
као
што
рећи
,
а
ја
хтети
Турчин
одмах
град
предати
,
а
они
нами
уз
твој
повратак
благо
,
за
који
хтети
ти
дати
до
турски
граница
поуздан
војник
,
који
ћеду
благо
допратити
.
Још
и
тај
река
Турчин
,
да
одма
’
послати
војска
на
Голубац
,
да
ухватити
Мађар
с
бок
и
с
леђи
,
а
да
она
бацити
у
Дунав
.
но
и
тај
додавати
,
наврат-нанос
да
доћи
амо
што
пре
,
јер
ако
се
задоцнити
,
јесам
ми
на
ино
,
рећи
да
се
Голубац
Мађар
предати
морати
.
под
нов
брдо
јесам
и
сам
султан
Амурат
код
војска
,
тај
јесам
и
Исак-паша
,
и
други
паш
,
ал
’
упутити
се
понајпре
,
како
онамо
стигнути
,
Исак-паши
,
тај
јесам
љутити
душман
Ђурђа
,
тај
хтети
ти
ићи
наруку
како
доћи
ствар
до
диван
.
—
тако
радити
,
и
још
како
тај
памет
учити
.
—
Хоћу
л
’
што
о
сљепим
кнежевић'ма
прословити
?
—
запитати
Харалампије
.
—
засад
ништ
’
,
ако
ти
они
не
запитати
.
Кнежевић
морати
код
себе
држати
,
ако
се
какогод
ствар
преокренути
,
да
узмоћи
покрај
она
владати
,
ал
’
без
она
јошт
боље
.
но
ако
Турчин
запитати
,
па
знати
да
јесам
код
ја
,
и
већ
осљепљени
,
што
можда
већ
и
знати
,
онда
рећи
да
Јеремија
војвода
држати
кнежевић
,
ако
бити
Ђурађ
пасти
ил
’
изгнати
бити
,
по
милост
султан
један
од
она
владати
моћи
,
ал
’
уз
помоћ
људи
који
султан
за
тај
означити
.
—
Лака
хтети
,
Јеремија
,
после
тај
,
само
оно
прво
нек
се
извршити
,
новац
пре
сав
—
рећи
Јаблановић
.
Јаблановић
увидити
јесам
куд
Јеремија
свој
реч'ма
шибати
,
да
покрај
кнежевићах
сам
влада
,
јер
он
хтети
господство
с
ники
да
делити
,
добро
он
познавати
,
он
само
да
се
докопати
власт
,
а
он
да
кор
бацити
.
тај
јесам
два
пријатељ
,
који
јесам
у
зао
свезати
,
ал
’
како
се
благо
делити
,
сватко
хтети
за
се
више
да
заграбити
.
—
кад
хтети
полазити
?
—
запитати
Харалампије
.
—
сад
јесам
вечати
,
ујутру
зором
,
донде
сав
хтети
бити
спремљен
,
дати
ти
злато
и
сребро
да
давати
поклон
и
бакшиш
,
јер
без
тај
код
Турчин
ни
макнути
се
—
рећи
Јеремија
.
—
Само
добро
чувати
кнежевић
,
да
какогод
не
замакнути
—
рећи
Харалампије
.
—
Немај
брига
,
тај
она
доста
јесам
и
један
калуђер
да
она
чувати
,
куд
бити
они
из
град
сам
измакнути
.
—
Калуђер
она
,
додуше
,
чувати
,
ал
’
ја
ни
сам
калуђер
не
вјеровати
осим
себе
,
мада
јесам
и
ја
калуђер
.
—
Немај
брига
—
рећи
Јаблановић
,
сав
ја
она
чувати
.
Харалампије
кад
јесам
рећи
да
не
веровати
ни
калуђер
,
више
се
побојати
од
Јаблановић
,
који
јесам
имати
бојазан
,
само
у
деоба
да
он
што
не
отштрби
,
јер
он
јесам
Јеремија
сувише
похљепљив
,
бољитак
свој
радити
да
не
умакнути
јесам
са
кнежевић
куде
,
и
његов
реч
јесам
бити
опомена
на
Јеремија
,
да
јесам
на
кнежевић
пазити
.
благо
хтети
и
оно
доћи
Јеремија
у
шака
,
и
од
цјена
Голубац
Харалампије
из
рука
Јеремија
морати
новац
примити
,
и
тако
он
јесам
Јеремија
од
Јаблановић
близ
,
прек
.
сад
јесам
све
свршити
.
Већ
јесам
близу
ноћ
,
разићи
хтети
се
и
сватко
на
сав
посао
,
Јеремија
да
чинити
даље
наредба
за
одбрана
,
Јаблановић
код
светлост
месечина
—
град
унаоколо
облетати
и
пазити
на
Мађар
шта
ноћу
радити
.
Јаблановић
издајица
,
ал
’
искусан
војвода
.
и
Харалампије
изређује
свој
припрема
.
тих
ноћ
.
Харалампије
ићи
у
кула
да
видити
шта
кнежевић
радити
.
отац
Пајсије
јесам
њихов
чувар
,
а
стражара
мораду
Пајсији
наруку
ићи
.
Кнежевић
имати
свега
доста
,
само
не
светлост
ни
слобода
.
А
какав
јесам
човек
без
светлост
и
слобода
?
кад
јесам
бити
младић
,
као
ђурђиц
,
пролетни
цвеће
,
ископати
јесам
она
очи
.
кад
се
у
мравак
,
у
биљка
љубав
појављивати
,
Бранковић
унука
,
при
први
раздрагању
срце
,
тек
што
љубав
у
срце
њихов
клијати
почети
,
а
да
се
пресадити
у
срце
дева
,
тај
диваљ
трњаве
ружица
,
и
да
се
оросити
,
испарити
у
бајан
мирис
,
из
срце
јесам
исти
ишчупати
,
и
тек
преостајати
шупаљ
траг
божанствен
осећај
.
њихов
срце
љубав
не
грејати
,
нит
’
хтети
она
икад
грејати
.
отац
Пајсије
давати
она
сваки
ђаконија
,
вино
метоике
и
смедеревка
,
а
да
она
пити
још
већма
срце
и
душа
замаглити
.
дуго
јесам
време
кнежевић'ма
,
но
Бранковић
крв
јесам
племенит
,
кнежевић
пити
да
јесам
забава
добар
дух
и
срце
,
ал
’
вино
до
скотства
не
дати
се
понизити
,
нит
’
калуђер
,
ни
опит
стражара
моћи
шал
с
она
збијати
на
подсмех
,
јер
ма
и
слепити
,
чувати
углед
и
достојанство
племе
Бранковић
.
Харалампије
пре
нег
’
што
хтети
кнежевић
доћи
,
састати
се
са
Пајсије
у
ћелија
.
бити
јесам
ту
и
ћелија
за
калуђер
,
који
тесати
заточник
који
јесам
зло
допасти
,
ил
’
који
требати
погубити
,
ту
јесам
близу
кула
и
црквица
.
отац
Пајсије
сједи
јесам
,
на
сто
велик
пе'ар
и
мешина
с
вино
.
и
он
се
бринути
.
Шта
хтети
бити
с
он
ако
се
град
предати
бити
ма
који
.
у
нужда
сваки
јесам
прво
права
за
се
побринути
се
.
тако
мисао
отац
Пајсије
,
који
макар
да
он
и
теретити
година
,
ал
’
јесам
рад
да
попустити
ни
у
житејским
попеченијама
,
као
год
Харалампије
.
постати
ли
Харалампије
велик
,
Пајсије
постати
тај
што
јесам
сад
Харалампије
,
игуман
у
Дечани
,
а
Пајсији
јесам
тај
доста
,
па
баш
ма
тај
бити
не
у
Дечани
,
него
и
у
други
манастир
,
ал
само
у
богат
,
’
де
Пајсији
не
смести
ништа
фалити
.
Пајсије
,
мада
јесам
бити
потчинити
Харалампији
,
ипак
јесам
се
прам
овај
између
четири
ока
као
такав
понашати
,
него
као
брат
брата
,
друг
други
.
много
добар
,
и
многи
грех
јесам
заједно
делити
.
Харалампије
ући
у
ћелија
и
без
понуда
сести
на
столица
до
Пајсије
,
разгледати
се
,
и
започети
:
—
сад
јесам
куцнути
час
,
или
—
или
.
Маџар
притискивати
;
Јеремија
хтети
да
предати
град
Турчин
,
ја
ићи
зором
као
поклисар
султан
у
нов
брдо
,
да
се
уиме
Јеремија
погодити
,
пазити
да
Јаблановић
какогод
са
кнежевић'ма
не
умакнути
,
јер
Јеремија
имати
у
залога
Голубац
,
ја
опет
кнежевић
,
ал
’
Јаблановић
баш
ништа
,
јер
он
тек
преко
Јеремија
добити
моћи
,
и
тако
изгледати
канда
Јаблановић
јесам
баш
задовољан
,
јер
кнежевић
управо
његов
’
јесам
шака
допасти
у
први
мах
,
а
Јеремија
се
са
тај
код
Ђурђа
удворити
бити
,
и
сад
Јаблановић
без
Јеремија
ни
да
се
макнути
,
не
моћи
из
свој
рука
ни
давати
ни
продавати
.
он
јесам
сад
само
подлога
Јеремија
,
а
кад
се
Јеремија
благо
дочепати
,
тко
знати
како
хтети
међу
она
деоба
испасти
.
но
они
нек
радити
за
себе
,
а
ја
хтети
за
себе
,
ја
јесам
један
,
а
они
јесам
друго
,
нити
хтети
ми
ико
изиграти
.
—
време
јесам
да
се
и
за
ја
побринути
,
доста
јесам
јесам
на
душа
због
други
натоварити
.
—
Само
сад
овај
нек
проћи
,
па
тај
богат
манастир
не
гинути
.
сад
да
видити
кнежевић
.
Харалампије
тај
изрећи
,
па
се
дигнути
и
са
Пајсије
ићи
у
посета
кнежевић'ма
.
кула
простран
,
ту
јесам
један
одељак
спремит
за
кнежевић
,
да
не
бити
о'де
баш
као
други
сужан
роб
.
у
миран
доба
кнежевић
јесам
у
дворац
,
ал
’
као
што
јесам
сад
,
да
не
бити
она
тко
одвести
да
с
она
трговина
водити
,
морати
се
у
кула
чувати
.
ту
сести
на
кревет
,
пред
она
,
сто
,
на
он
жижак
,
мешина
вино
и
пе'ари
.
на
она
руво
без
украс
,
обичан
струка
,
узан
ногавица
,
чарапа
и
мества
.
лице
њихов
,
глава
,
племенит
израз
,
но
нем
очи
,
да
она
душа
из
она
говорити
.
—
као
угасити
два
свећа
показивати
гар
,
сенка
некадашњи
светлост
.
Стражар
вино
наквасити
седити
до
овај
.
Харалампије
са
Пајсије
улазити
.
—
како
јесам
ја
,
кнежевић
,
ђеца
мој
—
рећи
Харалампије
и
посадити
се
са
Пајсије
код
сто
.
—
е
тако
као
што
видити
,
роб
јесам
овђе
у
кула
,
нит
’
крив
нит
’
дужни
.
доклен
хтети
тај
тако
трајати
?
—
одговорити
озбиљно
Јован
Кнежевић
.
—
Па
што
ви
фалити
,
рећи
,
сав
хтети
бити
по
ваш
воља
—
одговорити
Харалампије
.
—
Ништ
’
она
не
фалити
,
камо
срећа
да
јесам
ја
такав
роб
,
који
све
добити
моћи
,
ето
она
пива
и
јестиво
,
сваки
ђаконија
,
и
понуда
.
Штета
што
она
јесам
себе
из
манастир
довести
какав
лијеп
два
цура
,
да
она
мало
разгалити
.
ја
она
понуђати
’
са
робиња
,
и
турскијем
и
мађарскијем
,
ал
’
они
од
себе
одбијати
—
рећи
стражар
сукати
.
—
Подла
душа
,
ми
требати
свјетлост
и
слобода
,
свјетлост
не
моћи
добити
,
’
ђе
ми
јесам
бар
слобода
,
а
подведен
непоштење
не
требовати
.
толико
ми
искушавати
,
и
данас
не
остављати
ми
на
мир
,
да
срећом
твој
не
доћи
отац
Харалампије
,
бити
се
овђе
згужвати
—
рећи
Гргур
и
пљеснути
песница
о
сто
,
да
пе'ари
играти
,
жижак
кламитати
се
.
—
јесам
,
тај
јесам
доиста
бијесан
кнежевић
,
један
стражара
већ
насакатише
што
она
шташе
добар
чинити
.
—
такав
подлац
као
и
тај
,
који
јесам
сав
створити
да
ми
мучити
.
да
ми
јесам
свјетлост
и
слобода
,
такав
као
ти
не
бити
ми
ни
пастир
стадо
овчији
бити
,
а
некмоли
стражар
Бранковићах
—
упасти
жестоко
Јован
Кнежевић
.
Харалампије
да
знак
стражара
да
се
уклонити
.
Утишава
узрујан
кнежевић
.
и
кнежевић
,
мада
јесам
сљепи
,
јуначки
она
јесам
срце
и
силан
снага
у
мишица
,
бити
скотски
стражара
мрцварити
,
да
она
даље
пркосити
.
—
кратко
јесам
време
,
зором
отпутовати
морати
,
чути
л
’
тамо
преко
жагор
у
мађарски
стан
.
тај
јесам
краљ
она
Жигмунд
,
позивати
на
предаја
,
но
Јеремија
не
да
град
.
ићи
на
велик
пут
,
богзна
кад
хтети
се
вратити
.
но
сад
хтети
ви
један
тајна
открити
.
Сећате
се
онај
жалосне
ноћ
кад
јесам
осљепљени
.
Осљепити
ви
дати
ваш
ујак
,
Ђурађ
Бранковић
,
тај
ви
јесам
већ
познати
,
сад
он
град
Жигмунд
предавати
,
но
Јеремија
Голубац
предати
хтети
,
пре
хтети
се
Турчин
предати
.
ако
се
град
Турчин
предати
,
како
јесам
султан
киван
на
Ђурђа
,
ви
хтети
доћи
до
власт
,
а
покрај
ви
владаћеду
ваш
пријатељ
.
Вами
јесам
чинити
тај
,
што
ви
Пајсије
казати
бити
,
и
нипошто
се
моћи
повађати
по
Јаблановић
,
он
јесам
бити
који
ви
јесам
Ђурђа
издати
.
ићи
султан
као
поклисар
,
онђе
хтети
се
за
ви
заузети
,
ваш
јесам
деспотовина
.
Гргур
син
јесам
близ
скиптар
нег
’
Ђурађ
.
—
манути
се
тај
пословати
,
тај
јесам
моћи
бити
још
кад
јесам
бити
ђетић
,
кад
јесам
силан
коњ
јахати
и
с
левента
копље
ломити
.
ја
сад
кајати
туђ
гријех
,
водити
ми
у
Свјету
гора
,
да
се
пострићи
,
да
св'јету
рећи
збогом
.
—
е
мој
кнежевић
,
јесам
тај
за
ви
,
требати
ви
још
искушеније
,
да
буднете
као
ја
и
отац
Харалампије
,
а
не
само
простити
богомољац
—
упасти
Пајсије
намигнув
ока
на
Харалампије
.
—
да
не
губити
време
,
дати
јесам
ви
поука
,
сад
да
ви
цјеливати
,
и
повратак
здрав
наћи
.
Харалампије
загрлити
најпре
Јована
,
пољубити
он
лице
,
па
онда
тако
исто
Гргур
.
Кнежевић
на
нога
стајати
као
заковати
,
не
дати
речца
ни
отпоздрав
.
ваљда
осећати
да
јесам
тај
пољубац
Јуда
Искариотски
.
—
збогом
,
ђеца
мој
—
притворан
глас
тај
изрећи
и
излазити
а
Пајсије
он
пратити
.
сад
се
и
с
Пајсије
опростити
Харалампије
.
—
збогом
,
Пајсије
.
грлити
се
,
љубити
се
.
мало
бољма
нег
’
са
кнежевић'ма
,
да
л
’
сасвим
искрено
,
тај
ни
кроз
исповест
не
бити
се
дознати
.
—
сретан
Харалампије
.
бог
тај
упутити
,
свет
богородица
тај
сачувати
,
моћи
на
ја
заборавити
.
тако
се
опростити
.
сад
се
Харалампије
спремати
.
руво
,
коњ
,
оружје
,
сав
јесам
већ
у
ред
.
Харалампије
у
дворац
скидати
са
себе
мантија
,
сво
калуђерски
руво
,
навлачити
сав
делијски
,
пасти
сабља
,
место
мантија
долама
,
на
глава
самур-калпак
са
челенка
.
изглед
он
јесам
делијски
,
ал
’
очи
он
доказивати
бистроћа
,
лукавство
.
сед
брада
и
голо
он
чела
на
диван
позив
.
сав
пратња
јесам
спреман
.
А
тај
јесам
већ
и
Јеремија
да
се
опростити
,
за
он
опремити
товарити
,
поклонити
за
паш
и
везир
.
тако
Харалампије
попети
се
на
коњ
,
јахати
јесам
још
као
искушеник
научити
,
и
отпутовати
.
краљ
Жигмунд
са
свој
војска
сав
се
ближе
град
примицати
.
Јеремија
кадикад
излетати
из
град
са
свој
коњаник
да
Мађар
у
примаку
задржати
и
посао
она
покварити
.
Јеремија
јесам
јунак
,
не
да
лако
град
.
Јаблановић
у
град
бодро
пазити
да
јесам
у
град
све
у
ред
,
да
се
какав
уводити
не
увући
.
велик
сила
притискивати
,
’
дегод
се
тко
из
град
промолити
,
стрела
на
он
лет
.
Завиша
стрелац
јесам
обичан
стрелац
,
већ
имати
јак
пушак
,
дебео
гвозден
цев
,
и
напуњен
пушчани
прах
хитати
кругле
,
и
који
стигнути
,
кидати
он
утроба
,
цев
глава
пробијати
.
Јеремија
зачудити
се
,
тај
у
он
немати
.
бити
издалека
јунак
,
пробијати
и
штит
и
панцир
.
краљ
Жигмунд
донети
јесам
ту
справа
из
алемански
и
латински
,
фратори
јесам
тај
изумети
,
и
не
један
јунак
стегнути
се
срце
кад
видити
тај
нов
оружје
.
Деспот
једнако
световати
краљ
да
ил
’
војска
кренути
на
Крушевац
,
ил
’
да
сав
сила
дању
и
ноћу
употребити
,
да
бити
се
Голубац
што
пре
предати
.
познавати
јесам
Турчин
и
њихов
бојазан
да
Мађар
са
Србин
не
ојачати
,
и
ако
се
град
што
пре
не
предати
,
моћи
откудгод
Турчин
искрснути
.
Жигмунд
и
војвода
не
пристајати
на
први
ал
’
град
ћеду
што
пре
освојити
.
тако
они
мислити
.
Розгоњи
не
да
посадити
ни
дању
ни
ноћу
мир
,
покушавати
не
бити
л
’
се
моћи
какав
капија
примакнути
,
ил
’
слаб
бедем
,
но
Јеремија
и
Јаблановић
на
опрез
јесам
.
стајати
оба
на
бедем
,
штит
на
левица
,
кад
један
кругље
из
пушак
пљеснути
у
штит
,
и
продерати
он
,
проћи
измеђ
леви
сиса
и
савијен
лакат
,
кругље
силно
,
не
ранити
,
ал
’
потрести
Јеремија
,
да
се
нијати
почети
,
но
брзо
к
себе
доћи
.
Јаблановић
чудити
се
тај
пламен
муња
који
из
гвозден
цев
излетати
.
Дођу
у
дворац
.
седати
оба
замислити
.
—
јесам
ли
виђети
тај
чудо
,
сијев
као
муња
,
проваљен
штит
,
а
леви
страна
ја
засјевну
.
ако
Турчин
што
пре
не
доћи
,
добра
бити
хтети
.
—
То
јесам
нов
спрема
,
на
тај
трошити
Жигмунд
силно
благо
,
јер
јесам
тај
оружје
да
он
се
примакнути
не
моћи
,
чути
јесам
о
тај
много
причати
,
тај
јесам
права
чудо
—
рећи
Јаблановић
—
осам
дан
морати
се
држати
,
донде
ћеду
Турчин
тај
бити
.
—
Још
пријести
,
кад
се
град
предавати
,
ту
јесам
Турчин
као
вући
,
дању-ноћу
јездити
,
грести
.
—
но
кад
Турчин
предати
град
,
шта
мислити
што
хтети
,
куда
са
кнежевић'ма
,
јер
ако
опет
допасти
турски
’
шака
,
моћи
она
погубити
као
и
онај
у
Пловдив
,
па
од
какав
јесам
ми
користити
онда
?
—
Знаш
шта
,
Јеремија
,
о
тај
да
се
разговарати
кад
стигнути
благо
,
и
град
се
предавати
бити
,
лако
хтети
онда
с
она
,
ил
’
ћеду
они
код
ми
један
остати
,
ил
’
хтети
она
опет
дати
калуђер
на
сахрана
.
тако
Јеремија
и
Јаблановић
куја
зло
,
плести
замак
,
и
кад
она
сан
превладати
отпочинућеду
,
па
онда
опет
приправан
за
борба
.
Жигмунд
се
чинити
да
лагано
напредовати
.
Покушава
нападај
са
слаб
страна
,
ал
’
узалуд
.
Јеремија
ништ
’
не
уступати
.
Жигмунд
издати
заповест
,
да
ако
се
град
за
осам
дан
не
предати
,
послушати
деспот
и
потражити
Турчин
пре
нег
’
што
они
он
потражити
.
тада
Лошонци
наместити
велик
дубарду
,
топ
на
градић
Ласловару
,
пак
избацивати
камење
као
глава
из
гвозден
цев
.
потрести
се
кула
у
Голубац
,
рушити
се
од
силених
ударац
.
и
стар
и
храбар
војник
потрести
се
у
срце
,
држати
да
већ
ту
немати
спас
за
српски
царство
,
да
јесам
тај
привиђење
,
сатанин
спремати
за
судни
дан
.
и
тај
сатана
јесам
ники
други
,
већ
Турчин
,
који
сав
ђаво
,
ма
и
у
туђ
лик
служити
,
а
да
хришћанство
покосити
.
Јеремија
јесам
већ
сатана
под
ушур
узети
.
А
Јеремија
ишчекивати
Турчин
,
тај
сатана
који
јесам
већ
духати
продати
.
Лошонци
из
сатанин
грло
сипати
ватра
на
кула
Голубац
.
Доћи
хтети
време
,
кад
хтети
тај
сатанин
грло
ватра
бацити
на
Лошонција
и
Жигмунд
град
.
какав
јесам
тај
леп
варош
нов
брдо
,
какав
град
.
тај
јесам
богатство
,
сав
предел
канда
јесам
створен
да
људство
земни
рај
преправити
.
ту
јесам
руда
,
који
држати
живот
народ
и
држава
,
тај
јесам
обрт
и
трговина
,
који
свој
жила
на
сав
страна
пуштати
,
ту
јесам
брег
,
планина
,
луг
и
дубрава
,
вод
и
поток
,
сав
се
тај
слив
за
добар
живот
вредан
житељ
.
но
имати
који
не
да
вредан
људство
да
уживати
у
мир
плод
свој
труд
.
диваљ
турство
заклети
се
да
обор
Србија
,
да
она
сок
исисати
.
нов
брдо
јесам
жила
српски
срце
.
турство
се
натуштити
над
нов
брдо
.
као
гладан
вук
окупити
се
,
опселили
јесам
град
,
позивати
упомоћ
Алах
да
једаред
рахат
одморити
се
на
згариште
,
међу
развалина
нов
брдо
.
силан
турски
сила
се
ту
слегнути
.
град
јесам
опседнут
,
турски
војска
завијати
,
обвијати
се
као
змијати
,
да
он
стегнути
,
и
прогутати
.
но
диван
синак
вредан
родитељ
,
који
са
честит
рад
живити
,
воледу
се
о'де
закопати
,
негли
предати
град
.
Турчин
диваљ
јуриш
,
већ
јесам
на
кула
,
а
деспотов
војник
,
па
Дубровчанин
све
бацати
она
доле
.
тај
јесам
глава
султан
Амурат
,
тај
јесам
војска
из
Анадолија
,
тај
јесам
Уруменли-беглербег
,
Исак-паша
,
потурчењак
,
диндушман
христјанства
.
у
разапет
чадор
седити
султан
Амурат
,
нуз
кољено
беглербег
Исак-паша
,
Ферхад-паша
,
Керим-паша
,
још
везир
,
и
дели-Реџеп-ага
јаничарски
.
за
чадор
сејмен
и
заптија
.
тај
јесам
окол
турски
војска
.
тај
јесам
јаничар
,
азапи
,
љут
арапски
коњаник
,
тај
јесам
мазга
,
камила
,
за
пртљаг
и
терет
.
Султан
Амурат
отворити
диван
.
—
ето
ђаур
колико
јесам
јуришати
одбити
,
колико
јесам
крв
пролити
,
а
нов
брдо
још
не
мислити
на
предаја
.
зар
не
имати
јунак
који
хтети
на
први
кућа
забости
алај-барјак
.
зар
јесам
ја
они
Турчин
који
јесам
на
Косово
Лазоглија
хаметом
потући
.
ето
и
задњи
јуриш
ми
одбити
.
Шта
мислити
,
Исак-пашо
,
моћи
л
’
се
тај
брука
претрпити
,
ил
’
да
још
једаред
хадакнемо
,
али
дурно
,
да
ђаур
распршити
,
да
у
нов
брдо
не
остати
камен
на
камен
.
—
светлити
султан
!
да
покушати
још
један
јуриш
,
па
ако
и
онда
град
не
пасти
,
нек
остати
поседнути
,
док
још
ордија
из
Уруменлије
стигнути
,
па
да
ђаур
загушити
да
ни
медет
не
изрећи
.
—
Шта
велим
ти
Керим-пашо
?
—
Слажем
се
са
Исак-пашом
.
—
А
како
ти
мислити
Ферхад-пашо
?
—
пре
јуриш
дочекати
индат
,
па
тек
онда
на
јуриш
.
тако
мислити
твој
веран
слуга
.
—
А
шта
хтети
на
тај
рећи
дели-Реџеп
.
—
не
требати
индат
чекати
,
већ
одмах
јуришати
.
с
почетак
јесам
бити
ђаур
спреман
,
одморан
,
сад
јесам
збунити
,
многи
јуриш
уморен
,
неиспаван
,
не
дати
она
ока
тренути
,
нит
’
време
да
се
опоравити
,
мада
она
откудгод
индат
доћи
,
но
на
јуриш
,
ја
хтети
први
напред
и
,
тако
ја
Бегташа
,
ил
’
хтети
на
први
кула
забости
алај-барјак
,
ил
’
жив
ја
виђет
хтети
—
прословити
громак
глас
дели-Реџеп
,
очи
он
севати
.
у
исти
мах
чаушбаша
пријавити
се
,
и
донети
глас
да
јесам
тај
поклисар
.
—
нек
се
амо
довести
,
можда
ћеду
град
да
предати
—
рећи
достојанствено
султан
.
сејмен
ухватити
оба
рука
поклисар
,
па
он
вући
пред
чадор
.
поклисар
пред
отворен
чадор
још
држати
док
султан
прословити
.
—
тко
јесам
,
роб
,
јесам
ли
доћи
да
предати
град
.
ако
јесам
за
тај
доћи
,
бити
од
силан
милост
мој
помиловати
,
ако
јесам
доћи
да
се
на
ино
што
погађати
,
а
ти
хтети
остати
о'де
као
таоц
,
да
видити
како
се
кула
нов
брдо
рушити
.
јесам
л
’
добро
прегледати
у
потаја
нож
.
—
сав
јесам
претрести
,
нем
челик
ама
ни
за
нокат
,
жети
ти
колити
цјеливати
—
рећи
чауш-
-баша
.
—
пустити
он
нек
слободно
стати
.
Шта
јесам
,
роб
,
говорити
тко
јесам
,
шта
хтети
.
—
Свјетли
цар
,
султан
над
султан
,
сунце
од
исток
,
који
никад
не
заходити
,
сабља
пророковати
,
премудрост
божји
,
неизмеран
милост
,
ето
тај
роб
који
тај
добар
хабер
носити
.
пред
твој
кољено
предавати
се
славан
град
Голубац
.
Султан
поглед
на
паш
,
па
се
разгледати
,
глава
махати
,
не
моћи
речма
веровати
,
држати
да
јесам
тај
уплетен
ђаур
какав
шерет
.
—
говорити
тко
јесам
и
тко
те
амо
послати
—
рећи
озбиљан
султан
.
сејмен
до
поклисар
пазити
он
на
сваки
миг
и
на
сам
уста
,
а
да
се
султан
што
не
згодити
,
као
Мурат
на
Косово
.
—
Свјетли
цар
,
ја
јесам
Каралампогли
,
први
савјетник
на
диван
код
Јеремија
војвода
,
господар
од
Голубац
град
.
Чули
јесам
за
Јеремија
војвода
,
диван
јесам
тај
јунак
,
сад
јесам
у
град
опасан
од
мађарски
и
деспотов
војска
,
тај
јесам
глава
краљ
Жигмунд
,
и
звати
Јеремија
на
предаја
.
Јеремија
се
тако
не
предавати
.
Деспот
Стеван
и
Ђурађ
Бранковић
остати
јесам
дужни
Јеремија
сто
педесет
хиљада
дукат
,
и
дати
он
за
тај
у
залога
Голубац
.
Ђурађ
сад
тај
не
признавати
,
а
Жигмунд
за
тај
и
не
хајати
,
к'о
велим
он
јесам
Стеван
деспот
за
живот
свој
потписати
Мачва
,
Београд
и
Голубац
,
па
сад
велим
да
морати
без
откуп
предат
град
.
Јеремија
волити
и
сав
кров
запалити
и
ту
изгорјети
,
нег'ли
тако
предати
се
.
Мађар
јесам
већ
посјести
Мачва
и
заузети
Београд
,
па
она
требати
још
Голубац
,
па
ако
он
задобити
онда
ћеду
са
Бранковић
на
Крушевац
.
силан
се
јесам
војак
под
Голупцом
сакупити
,
град
нападати
дању
ноћу
,
дуже
[
од
]
осам
дан
не
моћи
се
држати
,
и
сад
јесам
још
време
да
ти
до
шака
доћи
Голубац
у
твој
рука
,
велик
султан
.
само
до
оклевање
јесам
.
ако
пасти
Голубац
,
онда
јесам
ни
ви
овђе
код
нов
брдо
постојни
.
Хоћеду
Мађар
да
ви
пребацити
најпре
на
Једрене
,
па
онда
даље
.
Бранковић
,
који
се
сад
одеспотио
,
јесам
твој
,
већ
Жигмундов
.
А
какав
јесам
град
Голубац
,
па
богато
Браничево
,
оцјека
се
лако
исплатити
моћи
.
преко
ја
као
свој
поклисар
понуђати
тај
војвода
Јеремија
Голубац
на
откуп
.
твој
мудрост
и
диван
твој
памет
знати
тај
оцјенити
.
Понуђам
ти
у
име
Јеремија
Голубац
.
кад
тај
чути
султан
и
његов
пасти
,
удивити
се
,
знати
јесам
за
Јеремија
,
већ
јесам
Исак-паши
так
шиљати
,
ал
’
јесам
он
се
поверовати
и
султан
јесам
хтети
да
дражити
Бранковић
.
—
имати
ли
за
тај
какав
бујрунтија
—
запитати
султан
.
—
имати
—
одговорити
поклисар
.
турити
рука
у
шпаг
и
извадити
писмен
.
Чаушбаша
примити
писмен
и
донети
на
кољено
султан
.
Султан
предати
писма
Ферхад-паши
да
прочитати
.
—
Ферхад-пашо
,
ти
знати
ђаурски
писма
,
читати
.
Ферхад-паша
читати
.
предаја
Голубац
са
услов
уписати
јесам
.
требати
се
о
тај
промислити
,
пасти
вео
.
султан
на
тај
пристајати
,
и
опет
хтети
се
сутра
држати
диван
.
—
побринути
се
,
Ферхад-пашо
,
за
поклисар
Каралампоглију
,
нек
бити
твој
гост
,
пазити
да
он
се
ништа
не
укратити
.
диван
се
завршити
,
а
Ферхад-паша
водити
у
сав
чадор
поклисар
Каралампоглију
.
тај
јесам
архимандрит
отац
Харалампије
.
XXИИ
у
чадор
Ферхад-паше
седити
Харалампије
и
договарати
се
.
Ферхад-паша
,
некадашњи
Петошко
,
сумњив
поглед
бацати
на
Харалампије
,
канда
он
јесам
познати
.
Можда
он
не
бити
познати
бити
,
давно
јесам
већ
бити
кад
он
јесам
Петошко
у
манастир
задиркивати
,
и
на
миндрос
узимати
,
но
преиначен
име
на
Каралампогли
јесам
моћи
сакрити
Харалампије
пред
бистар
ока
Ферхад-паше
.
сав
се
већма
и
већма
подсећати
.
~
—Напротив
,
Харалампије
јесам
познати
у
Ферхад-паши
негдашњи
лудак
Петошка
.
тко
бити
моћи
помислити
од
луд
паш
.
—
Даклен
тако
,
војвода
Јеремија
хтети
да
предати
Голубац
—
запитати
Ферхад-паша
.
—
јесам
,
тако
јесам
,
честит
паша
,
па
баш
мило
ја
јесам
што
тако
српски
зборити
,
јесам
л
’
и
ти
бити
негда
хришћанин
—
запитати
он
радознало
Харалампије
.
—
јесам
,
ал
’
јесам
ја
у
младост
потурчити
,
отац
и
мати
јесам
ја
посећи
,
живити
јесам
бити
у
Призрен
,
честит
у
богатство
.
бити
јесам
после
у
Београд
и
у
други
варош
,
учити
јесам
Алкоран
,
бити
јесам
и
улема
и
софта
,
и
ефендија
,
и
срећа
ја
послужити
тај
постадо
’
паш
,
и
сад
као
што
видити
,
сједим
на
диван
нуз
кољено
силан
султан
.
—
Ал
’
,
бог
ти
и
пророк
,
казати
ја
искрено
,
да
л
’
тај
срце
заболети
кад
се
опоменути
твој
ђетинства
,
твој
завичај
,
и
бити
л
’
опет
волети
да
јесам
хришћанин
.
—
јок
,
шта
хтети
у
пропао
царство
,
па
још
кад
се
сјећати
како
јесам
се
већ
онда
великан
међу
себе
крвити
,
а
народ
она
донђе
патити
се
.
Овђе
један
бог
,
један
пророк
,
један
падиша
,
а
ја
његов
већил
већ
на
овај
свијет
,
канда
у
рај
живјемо
.
бити
Турчин
и
ви
сав
,
па
хтети
ви
под
султанов
скута
боље
бити
—
одговорити
Ферхад
.
—
тај
мал
’
тај
хтети
тако
и
бити
,
ето
и
Јеремија
већ
јесам
близу
,
а
за
он
ћеду
и
други
.
—
боље
бити
бити
да
се
сав
потурчити
нег
’
што
се
међу
себе
клати
.
и
доиста
,
ви
ђаур
јесам
велик
будала
,
не
знати
сам
шта
радити
.
боље
јесам
бити
пас
нег
’
ђаур
.
но
на
ствар
,
дакле
тај
Јеремија
хтети
да
предати
Голубац
?
—
запитати
озбиљно
Ферхад
.
—
јесам
,
ал
’
управо
да
ти
рећи
,
хтети
да
он
продати
—
рећи
шапутајућим
глас
Харалампије
,
и
преврн'о
очи
,
који
више
издавати
нег
’
језик
.
Ферхад
он
јесам
разумети
.
—
предати
,
продати
,
тај
јесам
скоро
свеједно
,
но
какав
јесам
продавати
цјена
.
—
ја
већ
на
диван
изрека
’
,
сто
и
педесет
хиљада
дукат
,
тако
војвода
Јеремија
хтети
,
а
друкче
никако
.
—
Велика
цијена
,
шта
мислити
,
шта
по
тај
цјена
моћи
купити
,
читав
област
.
—
Ал
’
Голубац
више
вриједи
нег
’
један
област
.
Мађар
ћеду
дати
за
он
двеста
хиљада
.
—
Ида
,
бог
ти
,
канда
ја
не
знати
да
Жигмунд
никад
нем
новац
,
и
да
он
ваш
деспот
узајмљивати
,
па
и
тај
знати
да
он
Голубац
Мађар
предати
морати
,
стога
тај
јесам
и
доћи
,
јер
јесам
ви
Мађар
скучити
.
—
е
добро
,
честит
паша
,
тај
права
говорити
,
ал
’
питати
ти
,
ако
бити
Јеремија
предо
’
град
Маџар
,
шта
бити
онда
ви
Турчин
радити
,
кад
бити
се
војска
маџарски
у
Браничево
натуштити
,
па
заузети
после
и
Морава
.
—
силан
јесам
турски
војска
,
сав
ви
с
Мађар
изгледати
као
скакавац
прам
чворак
.
Поразиће
ви
сила
падиша
.
но
шта
мисао
војвода
Јеремија
,
хтети
л
’
он
после
к
ми
у
Турчин
ил
’
да
онде
остати
.
—
он
бити
доћи
к
вами
,
ал
после
опет
да
он
начинити
господар
над
Браничево
.
—
ако
сав
уредити
,
онда
моћи
хтети
постати
из
милост
султан
кајмакам
.
но
,
да
ти
један
ријеч
казати
,
доста
бити
бити
за
Голубац
сто
хиљада
дукат
.
—
не
моћи
бити
.
Посјеците
ја
о'ђе
,
ал
’
Јеремија
тако
град
предати
хтети
.
цјена
јесам
Голубац
сто
и
педесет
хиљада
дукат
.
—
Што
јесам
падиша
тај
цјена
,
но
ко
се
имати
предати
тај
новац
,
ти
ил
’
Јеремија
.
—
Мож'те
и
ја
предати
,
а
моћи
и
Јеремија
.
—
Теба
предати
се
не
моћи
,
већ
сам
Јеремија
,
ил
’
имати
још
прав
делбеника
при
продаја
.
—
ту
јесам
у
деоба
и
војвода
Јаблановић
,
и
он
јесам
у
Голубац
.
—
Чуо
јесам
за
он
,
знати
он
.
дакле
знати
како
имати
испасти
ствар
.
турски
војска
кренути
се
одмах
,
и
носити
себе
и
благо
који
се
