чутиукање
ћук
и
неки
глас
што
она
само
ноћ
имати
...
Беше
глув
доба
...
она
се
вратити
у
соб
.
сести
опет
на
креветац
,
крај
дете
...
.
Свећа
јесам
тињати
и
пуцкарати
,
а
мали
попак
певати
свој
песма
у
запећак
.
Анђелија
се
замислити
...
сетити
се
детињство
.
сав
она
ситница
изићи
пред
очи
:
играње
,
трчање
,
купљење
иверје
,
прављење
топ
од
блато
...
.
ама
све
...
па
,
онда
,
девовање
,
па
прошевина
,
па
свадба
,
па
младовање
...
па
отац
и
мајка
,
па
свекар
и
свекрва
,
па
рођење
Лазарево
,
па
Лепосавин
,
па
Стеванов
,
па
смрт
овај
двоје
...
сав
она
тај
бити
пред
очи
.
она
се
сетити
свој
сан
који
јесам
снити
први
вече
кад
јесам
у
кућа
доћи
и
.
.
згрозити
се
...
добро
се
сећати
реч
теткин
у
тај
сан
...
.
„
у
деца
хтети
срећан
бити
!
“
...
.
па
се
сетити
како
јесам
онда
мислити
:
„
да
јесам
ја
да
се
ја
она
додворити
—
а
за
деца
ја
јесам
брига
“
...
.
А
сад
,
сад
бити
дати
све
за
овај
дете
и
успомена
на
детињство
,
и
на
девовање
,
и
живот
,
и
душа
...
„
Само
да
ја
јесам
жив
и
здрав
,
па
да
бити
просити
па
он
леб
ранити
“
...
и
погледати
у
дете
.
онда
се
дигнути
па
се
стати
молити
бог
:
„
о
господа
свемогућ
!
ја
ти
се
молити
:
дати
мој
Лазар
живот
и
здравље
!
и
,
ако
он
хтети
господа
живот
укратити
,
онда
одузети
ја
најпре
!
...
ја
јесам
се
наживети
,
господа
:
видети
јесам
у
мој
година
и
добра
и
зло
;
зазнати
јесам
и
за
радост
и
за
жалост
...
А
он
,
он
јесам
к'о
млад
травка
.
не
покосити
јесам
,
господа
,
док
не
сазрети
!
.
.
молити
ти
се
,
господа
!
молити
ти
се
,
отац
небесан
!
"
...
Прекрсти
се
па
се
опет
лагано
спустити
на
креветац
.
Свећа
јесам
опет
пуцкарати
;
попак
јесам
опет
пев'о
;
Миладин
лагано
ркати
а
Лазар
јесам
дис'о
равномерно
.
на
поље
се
чути
петао
.
„
Зора
већ
“
—
помислити
она
.
дете
се
промешкољити
,
окренути
на
други
страна
и
—
писнути
.
—
Шта
јесам
,
рано
?
—
викнути
Анђелија
поплашити
и
нагнути
се
те
он
дигнути
.
дете
се
низ
образ
цедити
сукрвица
.
—
увредити
се
,
нана
!
—
’
Вал
бог
,
дика
мој
,
провалити
се
!
—
’
Оће
ли
ја
још
болети
?
—
’
Неће
,
рано
.
и
Миладин
се
тргнути
иза
сан
.
—
Шта
јесам
;
шта
јесам
?
—
Добра
јесам
;
провалити
се
!
—рече
она
радосно
.
и
узити
брисати
дете
обрашчић
...
—
дете
јесам
кроз
неколик
дан
опет
поћи
у
школа
.
за
уво
он
остати
рупа
,
где
јесам
мицина
бити
—
али
не
марити
ништа
.
Анђелија
ланути
.
само
се
бојати
да
дете
не
бити
опет
на
шта
нагазити
,
за
тај
он
рећи
:
—
рано
мој
!
пазити
кад
ићи
!
никад
ништа
моћи
узимати
што
на
пут
наћи
—
не
ваљати
се
!
—
Нећу
,
нана
—
обећати
Лазар
.
XВИ
.
година
за
година
клизити
јесам
неосетан
у
посао
и
рад
Нинко
млого
остарити
;
не
бити
више
у
стање
да
манути
кос
;
Мојсило
већ
уд'о
први
ћер
;
Лазар
одраст
о
момчина
к'о
тресак
—
већ
он
и
цура
меркати
.
и
Анђелија
проћи
година
,
али
она
ипак
јесам
изгубити
много
од
свој
здравље
.
бити
јесам
онај
што
у
пас
казати
:
„
држећи
женски
“
.
радити
јесам
к'о
и
пре
.
кад
јесам
њен
ред
у
кућа
—
мог'о
бити
,
одакле
хтети
мед
лазнути
—
тако
јесам
чисто
држати
.
истина
,
за
тај
време
помрети
она
отац
и
мати
—
али
јесам
она
опет
бити
срећан
.
да
она
се
не
бити
замерити
—
казати
,
да
она
јесам
она
ожалити
к'о
родитељ
;
али
она
не
бити
више
само
дете
—
она
јесам
бити
и
мајка
.
по
себе
јесам
знати
како
страховати
за
Лазар
;
а
како
бити
бити
њен
отац
и
мајка
кад
бити
под
старост
дочекати
,
да
се
она
што
десити
?
...
Лазар
јесам
бити
њен
срећа
,
њен
понос
и
снага
,
њен
разговор
.
срце
она
играти
од
радост
кад
бити
видети
,
како
Нинко
много
што
шта
поверавати
Лазар
.
на
сваки
корак
само
бити
се
он
хвалити
...
.
А
Лазар
опет
одавати
она
поштовање
који
јесам
и
заслужити
.
никуд
не
бити
он
отиш'о
да
се
она
не
јавити
.
ништа
јесам
хтети
урадити
а
да
тај
најпре
она
не
казати
...
у
тај
доћи
несрећан
@card@
год
.
кад
почети
морити
колера
.
Весела
Глоговац
и
сувише
јесам
пропатити
од
Турчин
,
али
он
бити
судити
да
он
и
колера
у
под
доћи
...
болест
почети
узимати
мах
.
свет
падати
у
постеља
да
се
више
пети
дигнути
.
гробље
постати
вашариште
:
један
излазити
—
други
улазити
.
село
се
почети
разлегати
жалостиван
песма
.
мајка
жалити
деца
,
жена
муж
,
људи
породица
...
.
јесам
мог'о
да
наћи
трудбеник
који
хтети
гроб
да
копати
,
јер
немати
кућа
који
не
бити
у
црн
завијен
.
нем
жена
који
не
жалити
ја
муж
,
ја
син
,
ја
свекар
,
ја
деверати
,
ја
јетрвица
,
ја
заовица
...
А
морати
—
мора
.
свет
падати
:
—
неко
од
болест
—
неки
од
стра
...
.
немати
ники
ко
бити
овај
јад
доскочити
...
Поп
трчати
на
сав
страна
.
он
имати
пун
рука
посао
.
за
време
колера
највише
платити
задруга
.
тако
и
Пантић
.
прво
се
разболети
Нинко
,
укућанин
сав
сколити
његов
постеља
.
али
и
плаћати
за
тај
...
за
Нинко
пасти
Марта
,
за
Марта
Мојсило
,
за
он
Миладин
,
за
Миладина
Сава
,
за
Сава
Стана
па
деца
...
—
склањати
се
који
јесам
здраво
!
зар
не
видити
где
изгинути
?
—
викати
Нинко
.
и
Анђелија
склонити
Лазар
и
остатак
—
а
она
сам
тумарати
око
болесник
.
Стра
јесам
овлад'о
она
.
она
се
јесам
бојати
за
себе
него
за
дете
.
куд
год
ићи
само
се
бог
молити
:
„
Божа
,
очувати
ја
он
!
Божа
,
очувати
ја
он
!
...
—
Ј'ој
,
подигнути
ја
!
—
Ј'ој
,
окренути
ја
!
—
Ј'ој
,
цркнути
!
—
Ј'ој
,
умрети
!
.
.
—
Ј'ој
,
помоћи
,
ако
јесам
брат
!
јаук
и
сам
јаук
разлегати
се
цео
кућа
.
Анђелија
већ
заглунути
уш
;
нога
јесам
једва
држати
.
надгледати
јесам
и
здрав
и
болан
.
јесам
се
имати
кад
бринути
за
ручак
.
на
брз
рука
утући
бео
лук
,
па
он
помешати
са
сирће
и
јести
са
здрав
;
болесник
јесам
ни
тражити
јела
.
Жалосно
јесам
бити
погледати
по
велик
соба
:
само
се
поваљати
к'о
снопље
.
—
о
бог
!
или
дати
смрт
или
предизати
!
—
дијета
!
—
викнути
Нинко
.
—
Чујем
.
—
зовнути
поп
нек
читати
што
год
макар
!
Анђелија
отићи
поп
.
за
мало
и
доћи
с
он
.
—
Читај
ја
,
попа
,
велик
молитва
.
Поп
очитати
.
—
Читај
и
Мојсило
!
рећи
Нинко
.
Поп
очитати
.
—
дед
и
Сава
...
—
дед
и
Миладина
...
Поп
пробити
зној
,
али
очитати
.
—
Дел
и
снаја
Стана
.
—
не
моћи
!
—
рећи
поп
а
сав
позеленети
—
не
моћи
више
ни
реч
,
ни
слово
.
кад
јесам
тако
хтети
,
што
јесам
каз'о
,
па
да
читати
сав
у
један
пут
!
и
посртати
изићи
на
поље
...
људи
!
...
гроза
ја
ватати
кад
причати
.
перо
ја
дрхтати
—
али
ја
ви
причати
цео
истина
!
ни
једно
што
јесам
пасти
не
дигнути
се
—
све
помрети
.
сандук
за
сандук
износити
јесам
из
кућа
...
.
Анђелија
јесам
само
нарицати
.
овде
свекар
—
онде
муж
;
овде
девер
—
онде
јетрвица
;
овде
синовац
—
онде
синовица
...
сав
она
бити
мити
,
сав
драг
.
сав
тај
бити
њен
народ
,
њен
разговор
,
њен
друговање
и
њен
нега
,
њен
љубав
и
њен
поуздање
...
.
она
и
Миленија
бити
два
кукавица
који
јесам
кукати
од
јутро
до
мрак
.
.
Шта
да
радити
сада
?
куда
да
се
окренути
?
с
ко
да
кућа
?
...
.
тај
овај
бити
сав
деца
који
јесам
она
на
рука
одржати
.
Шта
хтети
с
она
и
како
да
она
леб
ранити
?
...
.
оволики
удар
сатрти
јесам
јесам
.
али
она
се
не
смети
подати
.
овај
деца
искати
леб
.
и
ако
икад
—
сад
јесам
морати
да
живити
...
.
Прође
колера
.
.
народ
се
згледати
.
пребројавати
мртав
.
—
Шта
ли
бог
згрешити
?
—
питати
се
један
.
—
Али
ми
и
казна
!
—
рећи
други
.
—
укинути
потоп
а
пустити
колера
!
—
рећи
трећи
.
—
Ко
хтети
к'о
он
!
—
То
јесам
,
браћа
,
због
наш
кавга
!
—
рећи
један
старац
.
—
и
због
псовка
!
—
рећи
други
.
—
е
,
његов
воља
!
...
рећи
сељак
.
XВИИ
Анђелија
сада
бити
сав
у
овај
кућа
:
и
човек
,
и
жена
,
и
газда
,
и
слуга
.
радити
јесам
јуначки
.
она
јесам
трчати
на
сав
страна
.
њива
јесам
обилазити
;
шум
надгледати
да
се
не
сећи
;
гледати
стока
и
живина
,
тражити
спрежник
,
ићи
у
воденица
,
кад
бити
Лазар
ор'о
;
готовити
ручак
;
прати
рубина
,
ткати
и
прело
;
један
реч
:
вршити
јесам
све
,
и
мушки
и
женски
посао
...
Пошто
болест
притајири
—
суд
се
побринути
тај
преглед
и
попис
имање
Пантићев
и
послати
списак
старатељски
судија
.
овај
не
хтети
одузимати
имање
за
тај
,
што
јесам
Лазар
доста
јаторан
бити
,
него
она
оставити
да
он
радити
;
само
да
не
бити
отуђити
,
поставити
она
два
старалац
.
и
тако
имање
остати
пред
она
.
Анђелија
се
трудити
да
набавити
радин
,
те
да
се
не
бити
имање
нерад
запарложити
.
колико
јесам
бити
једини
—
опет
она
јесам
на
време
бити
свршен
и
орба
и
копња
,
и
жетва
—
а
за
тај
се
имати
благодарити
труд
Анђелина
.
она
јесам
устајати
око
пол
ноћ
и
ићи
у
њива
да
видити
:
да
ли
ко
јесам
развалити
ограда
или
пустити
стока
.
мртав
зној
пробиј'о
она
чела
,
кад
изаћи
у
онај
поноћни
тишина
,
па
не
чути
ни
петлов
глас
.
она
се
бојати
и
вукодлак
и
вештица
и
утвара
и
свега
.
јесам
она
се
чудити
—
тај
јесам
веровање
са
мајчин
млеко
посисати
.
али
јесам
она
опет
ићи
;
зазирати
јесам
од
свој
сенка
,
од
сваки
шушањ
,
од
сваки
пањ
и
трн
—
али
јесам
опет
корачати
.
„
морати
!
—
мислити
.
ако
хтети
ја
—
ко
хтети
?
“
...
.
А
по
њен
мишљење
—
имање
се
морати
надгледати
;
оно
се
јесам
смело
упустити
.
тај
јесам
захтевати
напредак
њен
Лазар
и
аманет
...
.
кад
бити
пет'о
запев'о
—
она
бити
се
скинути
терет
с
дух
,
јер
кад
се
чути
пет'о
онда
се
сав
утвора
склањати
.
али
и
ако
јесам
тако
трчати
,
и
ако
јесам
висити
све
о
њен
врат
—
ипак
Лазар
бити
домаћин
у
кућа
.
јесам
она
он
правило
сам
домаћин
—
тај
јесам
давно
пре
она
учинити
народни
обичај
и
Анђелија
,
радити
тако
,
радити
јесам
оно
,
што
јесам
обичај
захтевати
.
„
Мушко
,
да
јесам
к'о
маков
зрно
—
онај
јесам
опет
стар
од
женскиња
“
—
велим
стар
изрека
.
и
Анђелија
јесам
давати
сваки
приликом
старешинство
Лазар
.
кад
бити
се
у
вече
или
из
јутро
бог
молити
—
Лазар
јесам
палити
свећа
и
кадити
укућанин
.
кад
јесам
у
вече
седати
око
ватра
—
место
старешинин
бити
место
Лазарево
.
јесам
хтети
ни
урадити
ништа
док
се
с
он
не
договорити
.
—
Лаза
,
рано
!
—
Чујем
,
нана
!
—
Шта
велим
,
да
узорати
„
стрњика
“
под
јечам
?
—
Па
добро
,
нана
.
—
А
„
Јечмшите
“
моћи
оставити
за
јарик
?
—
Добра
,
оставити
.
кад
бити
наступити
дуг
зимњи
вече
Анђелија
бити
сести
са
преслица
поред
ватра
,
па
бити
она
причати
о
њихов
прадеда
Панта
,
о
дед
:
Сима
и
Стевана
и
о
живовање
у
стар
доба
.
деца
бити
слушати
па
и
задремати
.
кад
бити
сав
лећи
да
спавати
—
онда
бити
и
она
оставити
преслица
и
отићи
да
легнути
,
али
не
да
спавати
—
него
да
мисао
.
сваки
јесам
недеља
одлазити
на
гробље
и
ту
јесам
нарицајући
разговарати
са
мртав
.
Тужила
она
се
како
она
јесам
тешко
—
к'о
да
бити
јесам
они
моћи
чути
.
Свечаником
и
недеља
долазити
јесам
она
Ика
и
Миленија
.
са
она
јесам
разговарати
дуго
и
исповедати
она
свој
мука
и
патња
.
така
јесам
бити
сада
живот
Анђелин
...
.
један
дан
доћи
она
Лазар
сав
блед
.
како
он
смотрити
—
она
претрнути
.
нога
она
се
подсећи
па
ни
макнути
.
—
Шта
јесам
,
кућа
мој
?
—
упитати
он
.
—
Ништа
,
наја
—
одговорити
он
.
—
како
ништа
,
кад
јесам
сав
к'о
крпа
?
—
Ништа
,
ништа
.
али
он
Анђелија
окупити
толико
,
да
она
најпосле
рећи
:
—
ударити
ја
Вук
.
—
Вук
?
!
—
Јес
он
.
Баш
врљика
преко
плећа
.
—
А
што
?
—
Ушла
његов
говеда
у
наш
пашњак
,
па
ја
потер'о
у
обор
.
таман
ја
на
вратница
,
а
он
ти
отуд
.
не
назвати
ни
бог
,
него
рећи
:
„
куд
хтети
ти
тај
марва
?
а
—
„
’
Оћу
у
обор
“
—
велим
ја
.
—
„
оставити
!
“
—
рећи
ја
...
.
али
ја
не
хтети
оставити
него
зајмити
.
он
стати
пред-а-ме
.
„
оставити
,
кад
ти
велим
!
“
—
рећи
ја
.
—
„
Па
ја
јесам
наш'о
у
мој
њива
“
—
„
да
јесам
наш'о
не
знати
где
—
сад
вратити
!
ја
тако
’
хтети
!
“
...
.
—
„
е
,
и
ја
’
хтети
да
терати
у
обор
!
“
—рекох
ја
.
—
он
ти
онда
скинути
врљика
,
опсовати
ја
мати
,
па
врљика
:
туп
!
—
ударити
!
—
викнути
Анђелија
.
—
Пуц
врљика
на
два
комад
!
—
Па
шта
бити
с
марва
?
—
отети
.
Анђелија
играти
месо
.
—
А
где
јесам
он
?
—
отерати
во
кућа
.
—
Платиће
ја
за
тај
!
—
једва
изговорити
Анђелија
од
јед
.
—
Платиће
он
ја
!
—
рећи
Лазар
.
—
де
,
рано
,
да
видити
где
ти
јесам
ударити
крвник
.
Лазар
скинути
хаљина
,
раскопчати
сапињач
на
огрлица
и
свући
кошуља
на
низак
...
.
на
плећка
бити
згулити
кожа
.
Анђелија
заплакати
од
мука
.
да
она
јесам
само
да
он
дочепати
па
да
удавити
к'о
мачак
.
у
један
ма
хтети
да
ићи
кућа
његов
—
али
Лазар
рећи
:
—
моћи
,
нана
,
пустити
он
марва
опет
.
—
да
он
’
хтети
ђаво
надарити
!
—
’
Оће
,
нана
!
он
велим
да
јесам
оно
његов
њива
—
е
добро
.
ја
хтети
ићи
—
па
нек
јесам
отети
од
ја
!
—
рећи
Анђелија
.
—
А
ја
хтети
он
тужити
суд
!
—
рећи
Лазар
.
—
моћи
,
кућа
!
...
Тужио
он
—
да
бог
да
—
од
велик
краста
!
...
.
сутра
дан
отићи
Анђелија
у
пашњак
и
,
збиља
,
опет
наћи
во
где
пасти
.
—
сад
хтети
ја
ви
у
обор
;
али
бити
волети
да
јесам
ту
наћи
и
газда
!
и
зајмити
во
.
—
Ко
јесам
тај
?
—
упитати
Вук
иза
један
трњак
,
Анђелија
залупати
срце
од
неки
диваљ
радост
.
она
одговорити
:
—
ја
јесам
!
—
А
шта
тај
’
хтети
—
а
?
—
’
Оћу
да
терати
у
обор
!
—
Остави-де
тај
мали
,
док
јесам
миран
!
—
рећи
Вук
.
—
Дођи
да
он
отети
!
и
зајмити
во
те
потера
вратница
,
Вук
стати
пред
она
.
—
оставити
мал
!
—
рећи
.
—
С
пут
!
—
оставити
мал—
рећи
опет
Вук
и
ошамарити
јесам
.
Анђелија
планути
и
полетити
на
он
,
али
он
потегнути
пиштољ
.
—
де
сад
!
—
рећи
.
али
Анђелија
јесам
видети
ништа
;
крв
она
пасти
на
очи
.
и
она
он
докопати
за
гуша
.
он
испустити
пиштољ
и
полетити
рука
да
открљепити
њен
рука
.
она
он
стезати
све
више
и
више
;
лице
он
најпре
поцрвенити
,
па
онда
помодрити
;
очи
избуљити
...
.
она
заљуљати
он
тамо
и
амо
,
па
он
онда
треснути
о
земља
...
он
лежати
онесвестити
...
.
она
се
окренути
око
себе
,
па
кад
смотра
пиштољ
—
она
нешто
штрецнути
.
„
3ар
јесам
он
им'о
пиштољ
'
?
...
.
па
тај
јесам
бити
мој
Лаза
спремити
колач
...
.
он
јесам
он
хтети
да
убити
!
...
хтети
јесам
од
једаред
да
се
осветити
и
ја
и
он
,
и
да
затрети
у
корен
наш
кућа
!
“
—
помислити
.
—
е
хтети
,
Вук
—
долиј'о
јесам
!
рикнути
она
.
и
докопати
пиштољ
па
полетити
на
Вук
.
узити
цев
у
рука
,
а
јабука
хтети
да
он
глава
размрскати
.
—
не
,
Анђа
,
жив
тај
бог
!
—
рећи
он
доћи
себе
.
—
Чим
ја
заклињати
?
—
упитати
она
јаросно
.
—
јединац
ти
твој
!
—
молити
Вук
.
—
зар
јесам
он
хтети
да
убити
,
па
ја
сад
заклињати
он
?
—
јесам
.
—
А
шта
јесам
овај
?
—
упитати
она
дигнути
пиштољ
.
—
празан
јесам
.
.
ја
јесам
хтети
да
он
само
поплашити
.
и
Анђелија
отворити
кашилук
.
не
бити
подасути
.
дунути
у
цев
—
она
одисати
.
она
бацити
пиштољ
пред-а-њ
;
бацити
он
тако
презриво
к'о
кад
пас
бацати
помам
.
—
А
шта
имати
посао
у
мој
њива
?
—
упитати
он
.
он
ћуташе
к'о
залити
.
—
Што
јесам
ја
тук'о
дете
јуче
?
—
Псов'о
ја
мати
—
рећи
Вук
.
Анђелија
план
.
Ништа
јесам
мрзити
к'о
лаж
.
—
Што
лагати
—
срам
тај
бити
!
Што
лагати
,
да
ти
јесам
псов'о
кад
,
јесам
ти
он
опсов'о
?
—
јесте
,
срећа
ја
!
—
како
права
говорити
—
онако
тај
бог
дати
!
...
.
А
зар
јесам
мор'о
да
он
тући
врљика
;
зар
јесам
бити
прут
?
—
ја
он
врљика
?
.
.
—
чудити
се
,
бајаги
,
Вук
...
.
јесам
,
бог
ја
!
Анђелија
занемити
,
кад
чути
толики
лаж
.
Нехте
више
ни
реч
рећи
са
таки
човек
—
и
она
поћи
.
он
се
дигнути
са
земља
,
узити
пиштољ
,
и
стати
крај
плот
.
кад
видити
да
Анђелија
зајмити
во
,
он
јесам
викнути
.
—
Шта
хтети
?
—
упитати
она
.
—
вратити
ја
во
.
—
А
...
.
тај
хтети
!
—
рећи
она
.
и
отићи
опет
терати
.
на
једаред
чути
онај
тутањ
.
окренути
се
,
кад
—
а
Вук
сполатити
врљика
па
трчати
за
она
.
кад
видити
,
да
се
она
окренути
,
он
викнути
:
—
оставити
во
,
ил
’
хтети
погинути
!
...
.
—
е
,
ода
овамо
!
—
рећи
Анђелија
.
Вук
притрчати
и
подигнути
врљика
.
Анђелија
јесам
дочекати
дигнути
рука
и
истргнути
...
.
онда
заманути
,
ударити
Вук
један
пут
по
слабина
а
други
пут
по
глава
.
он
пасти
.
црвен
млаз
облити
он
лице
.
.
!
.
Анђелија
бацити
врљика
на
он
па
отерати
во
.
Ишла
јесам
мирно
к'о
да
јесам
учинити
какав
добар
дело
...
.
Пуц
по
село
глас
.
„
брзокоњик
“
прокопсати
одмах
о
сав
и
причати
свако
како
јесам
бити
.
говорити
јесам
о
тај
и
мало
и
велик
,
и
мушки
и
женски
.
—
алал
она
мати
!
—
велим
један
.
—
бог
ја
баш
!
—
да
ја
јесам
један
онаки
кућаник
—
па
да
он
платити
!
—
не
моћи
се
оно
платити
!
Жене
друкчије
намештати
:
—
Јес
чути
—
сеја
—
шта
јесам
бити
?
—
ја
,
чути
јесам
.
—
о
’
натема
јесам
бити
,
како
смети
!
—
и
зар
она
јачати
од
он
?
—
Још
јесам
чути
,
да
јесам
жена
човек
истући
...
нек
бити
и
тај
један
пут
—
нек
се
причати
...
.
Вук
јесам
тужити
—
па
ни
Анђелија
јесам
одговарати
...
тек
цена
она
јесам
скочити
.
људи
јесам
јесам
прозвати
:
мушкобања
...
.
од
тај
доба
сваки
јесам
зазир'о
од
њен
њива
.
XВИИИ
намирити
се
година
помро
укућанин
;
Анђелија
она
издати
и
последњи
подушје
,
годишњица
—
онда
наумити
да
оженити
Лазар
.
А
и
време
јесам
једаред
!
...
.
Лазар
јесам
већ
примити
имање
у
свој
рука
,
а
војска
он
јесам
обићи
за
тај
,
што
јесам
једин
.
елем
,
један
јутро
зовнути
Анђелија
зет
Милана
,
па
с
он
сести
на
кола
и
отићи
у
Клење
Срећковић
да
видити
девојка
.
кад
јесам
тамо
доћи
укућанин
она
лепо
дочекати
.
разговарати
јесам
о
разним
ствар
из
најпре
,
док
најпосле
Милан
не
поменути
:
—
ама
,
Јова
,
брата
,
ја
доћи
са
мој
пуница
да
видити
твој
сестра
.
—
Добра
,
брата
—
рећи
Јов
.
—
Па
већ
видети
јесам
,
него
шта
велим
:
кад
хтети
доћи
да
видити
кућа
?
—
е
,
данас
јесам
субота
...
.
доћи
хтети
у
понедељник
.
—
Ручаше
ту
,
па
се
кренути
кућа
.
уз
пут
разговарати
:
—
Шта
велим
,
зет
?
—
ја
не
манисати
девојка
баш
ништа
.
леп
јесам
и
од
добар
јесам
вамилија
.
онаки
требати
за
твој
кућа
!
—
и
миран
јесам
,
чинити
ја
се
—
рећи
Анђелија
.
—
Вал
,
за
тај
не
бринути
!
...
.
немати
се
од
јако
с
ко
свађати
.
—
тај
оно
и
немати
!
...
.
ја
само
,
к'о
,
велим
...
.
—
Немаш
шта
да
говорити
!
...
.
Што
јесам
главни
:
девојка
јесам
здрав
к'о
дрен
!
...
.
и
ућутати
.
Анђелија
се
замислити
...
.
оно
,
истина
,
овај
она
јесам
прво
њен
весеље
,
али
она
се
морати
замислити
.
какав
хтети
бити
њен
сан
:
да
ли
добар
или
рђав
;
’
хтети
ли
се
слагати
са
укућанин
,
т
.
ј
.
с
она
и
Лазар
:
’
хтети
ли
бити
вредан
и
послушан
;
’
хтети
ли
она
,
кад
она
бити
дош'о
смртан
час
,
моћ
мирно
заклопити
очи
и
рећи
:
не
бринути
се
сад
,
имати
ја
се
ко
о
кућа
бринути
?
...
сав
тај
,
па
онда
још
и
туг
за
помро
.
.
.
„
ја
чинити
весеље
,
али
ја
јесам
некако
зима
око
срце
.
ја
хтети
моћи
ни
заиграти
ни
запевати
...
.
еј
,
тужан
ти
јесам
!
...
.
да
јесам
живити
они
...
.
да
јесам
бар
он
,
отац
Лазин
,
па
да
се
и
он
веселити
!
"
...
.
—
о
,
пуница
!
—
пресећи
јесам
Милан
у
мисао
.
—
Чујем
,
зет
.
—
у
понедељник
позвати
поп
на
ручак
,
нек
и
он
бити
,
кад
ми
доћи
пријатељ
.
—
Добра
,
позвати
.
—
Зваћемо
он
да
с
ми
и
на
прошевина
ићи
.
—
Добра
.
—
Знаш
,
некако
јесам
важан
.
—
Само
ако
хтети
.
—
’
Оће
,
добар
јесам
попасти
;
а
после
,
он
јесам
лепо
живети
са
ваш
кућа
.
—
не
моћи
лепше
бити
—
рећи
Анђелија
.
—
А
после
,
он
и
Лаза
свакад
призивати
себе
.
—
е
,
онда
хтети
ваљати
!
.
.
кад
поседати
—
па
још
и
попасти
са
ми
...
’
ајд
,
ђогат
!
...
и
ошинути
дешњак
он
се
замислити
.
и
Анђелија
наставити
исти
мисао
:
„
јесам
,
баш
хтети
лепо
бити
кад
доћи
тамо
с
поп
...
одмах
јесам
друкчије
!
...
„
’
Оћете
ли
?
—
„
’
Оћемо
“
—
„
колико
тражити
девојка
?
“
—
„
бројити
!
“
...
.
и
ја
бројити
.
„
јесам
ли
доста
?
“
—
„
Доста
!
“
;
.
.
колико
’
хтети
у
кућа
?
“
...
и
опет
доста
...
.
„
П'онда
свадба
...
сват
јурити
по
овај
потес
,
пуцати
пушак
,
певати
Циганин
...
А
млад
двор
кум
у
кола
,
па
скочити
с
кола
и
љубити
ја
у
рука
...
„
и
радити
,
радити
,
трчати
,
смејати
се
;
ја
звати
:
„
мајка
!
“
и
љубити
ја
у
рука
...
.
А
доћи
Ика
и
голубица
па
питати
:
„
како
јесам
;
слушати
ли
?
“
...
А
ја
одговарати
:
„
к'о
што
јесам
Вог
воља
!
“
...
„
П'онда
,
унук
!
...
она
,
бог
унук
!
.
.
Мушко
па
налик
на
Лаза
;
па
стиснути
песница
и
дигнути
ручица
и
трептати
ситан
!
...
А
ја
он
узети
на
рука
па
носати
,
носати
,
и
тепати
он
,
и
миловати
он
,
и
велим
:
„
’
Вал
тај
господа
!
...
ти
се
опет
насмејати
на
ја
и
на
наш
кућа
,
и
,
ево
,
господа
,
хтети
ти
срдити
;
молити
ти
се
и
хтети
кукати
за
овај
,
који
јесам
ти
одазв'о
себе
на
истина
“
...
кола
ући
у
село
.
за
мало
и
они
бити
пред
кућа
.
Вукосава
она
отворити
капија
и
они
ући
у
авлија
.
.
у
понедељник
Анђелија
рећи
Лазар
,
да
позвати
поп
.
око
ручаница
доћи
поп
,
Милан
и
Пера
Икин
.
за
мало
па
ево
и
Јов
Срећковић
.
Поздравише
се
,
па
поседати
.
—
како
код
кућа
,
Јова
?
—
питати
поп
.
—
Вал
бог
,
појка
,
добро
јесам
.
Изнеше
ракија
.
Поп
наздравити
Јова
,
Јов
онај
до
себе
...
и
тако
до
ручак
.
Ручаше
,
па
онда
Јов
изићи
са
поп
и
сељак
,
који
јесам
с
он
доћи
,
те
проврљати
мало
по
авлија
.
—
овај
јесам
добар
газдалук
?
—
рећи
Јов
.
—
добар
—
велим
поп
.
—
имати
ли
још
имање
осим
онај
,
што
се
сучељавати
са
наш
земља
?
—
два
пут
толико
!
—
рећи
поп
.
—
То
јесам
,
богме
,
много
!
...
и
кад
хтети
поћи
,
Јов
поздрављати
се
са
Анђелија
,
рећи
:
—
Дођите
у
субота
—
ако
бити
бог
рек'о
—
да
се
опријатељити
.
и
отићи
...
у
субота
се
опремити
рано
:
попасти
,
Анђелија
,
Милан
и
Лазар
—
па
отићи
у
Клење
...
.
тај
вечерати
у
село
се
водити
овакав
разговор
:
—
Ал
грувати
!
...
—
Жени
Анђа
Лазар
.
—
е
!
...
А
одакле
?
—
из
Клење
.
—
од
ко
узимати
девојка
?
—
од
Срећковић
.
—
зар
Аница
?
—
пети
знати
,
како
она
име
.
знати
само
,
да
јесам
Јовин
сестра
.
—
То
јесам
!
...
Баш
ваљан
цура
!
...
Неће
ли
се
бог
и
на
Анђелија
насмејати
!
...
'
—
Ал
и
јесам
мученица
!
—
јесам
лако
:
—
онолики
кућа
и
имање
—
нигде
не
стајати
!
—
е
,
да
се
’
хтети
одморити
!
.
.
А
Анђелија
тај
вече
бити
весео
.
Трчала
јесам
од
неки
радост
на
сав
страна
;
хтети
јесам
о
сав
да
мислити
,
па
јесам
заборовила
и
пос'о
за
који
јесам
поћи
.
—
Зашто
’
но
ја
доћи
,
питати
јесам
сам
себе
.
—Аха
!
да
наточити
ракија
.
па
бити
онда
отићи
у
соб
и
рећи
:
—
ето
,
попа
,
од
радост
јесам
постати
забораван
!
.
.
е
,
е
,
баш
јесам
пријатељ
Јов
!
...
—
ја
!
—
велим
Милан
—
пристати
човек
на
сав
,
и
тај
брата
,
некако
паметно
.
немати
ти
у
он
дусање
.
тај
не
знати
:
број
још
!
...
те
:
мало
јесам
бог
ја
!
...
јок
!
...
„
3а
ви
јесам
,
па
подавати
она
колико
’
хтети
“
.
.
—
е
мој
Милана
!
лако
јесам
с
паметан
људма
!
—
Оно
јесам
баш
паметно
!
—
рећи
Анђелија
.
—
А
...
добар
јесам
онај
људи
!
...
велим
поп
—
знати
ја
његов
стар
...
Анђелија
изићи
да
донети
вече
,
који
се
готовити
Ика
и
Миленија
...
уговорити
дан
за
свадба
бити
јесам
недеља
по
Митрову-дне
.
Анђелија
отићи
у
Шабац
да
наручити
за
снаја
одело
,
а
Лазар
отиш'о
у
воденица
да
брашно
самлети
.
А
на
неколик
дан
пред
свадба
,
Милан
узити
чутура
,
који
Анђелија
окитити
ниска
цванцика
и
смиље
,
и
отићи
звати
:
кум
,
старојко
,
девер
,
родбина
и
пријатељ
у
сват
...
.
и
довести
млад
Аница
и
навеселити
се
и
наиграти
,
и
написати
—
па
се
разићи
дом
свој
.
Анђелија
весео
и
разговоран
,
гледити
млад
снаја
,
па
се
сећати
свој
младовање
и
велим
:
—
сад
она
требати
нега
и
разговор
.
она
требати
омилити
наш
кућа
,
јер
:
што
човек
из
први
заволити
—
тај
волити
до
век
;
а
што
замрзнути
—
мрзети
до
смрт
...
.
ја
хтети
она
сав
научити
!
она
хтети
светлити
међ
свој
другарица
свој
дворба
и
угодба
!
...
.
Аница
бити
крупан
и
здрав
плавојка
какав
хтети
много
наћи
по
наш
село
.
лице
њен
не
бити
бог
знати
како
лепо
,
онај
бити
са
сав
обичан
.
велик
,
ведар
чела
,
готово
бео
обрва
,
плав
очи
,
велик
нос
,
округао
једар
образ
,
велик
уста
,
крупан
зуб
,
широк
прса
и
плећа
,
јак
рука
,
снажан
тело
—
и
,
ето
ви
њен
спољашност
.
сељак
,
кад
бити
јесам
видети
—
он
бити
рек'о
:
„
а
!
.
.
зорли
добра
!
.
.
“
она
јесам
одрасти
код
брата
.
у
кућа
њен
бити
јесам
са
сав
друкчији
ред
,
него
у
кућа
Пантић
.
она
јесам
гледати
,
чешће
пута
,
велик
свађа
па
—
по
неки
пут
—
и
бојити
...
како
она
јесам
мајка
давно
умрети
—
она
јесам
бити
оставити
сам
себе
.
Научила
јесам
:
да
знати
шта
јесам
њен
;
па
туђе
јесам
дирати
,
а
свој
јесам
дати
ником
.
осим
тај
она
јесам
бити
искрен
,
готово
и
сувише
искрен
;
кад
се
што
год
наљутити
—
она
јесам
викати
јавно
и
грдити
сав
који
јесам
она
кривити
.
јесам
се
обзирати
ни
на
браћа
...
тако
исто
јесам
се
умести
ни
умиљавати
;
ако
запазити
што
год
смешан
—
она
се
смејати
,
да
бити
тај
човек
и
наљутити
.
јесам
умести
себе
савладати
никад
.
осим
тај
она
бити
и
тврдоглав
.
никад
јесам
хтети
оћутати
ники
,
па
да
бити
тај
бити
и
стар
;
јесам
хтети
признат
кривица
—
па
баш
да
и
сам
увидити
да
јесам
крив
...
.
један
дан
село
Анђелија
па
она
причати
како
јесам
се
стар
жена
патити
и
мучити
.
Поче
она
причати
како
јесам
она
дворити
свекар
и
свекрва
,
па
кад
рећи
како
јесам
клањати
—
Аница
се
насмејати
.
Анђелија
јесам
погледати
зачудити
па
упитати
:
—
Чему
се
смејати
,
снаја
?
—
Ал
јесам
тај
бити
смешан
!
...
ха
!
...
ха
!
ха
!
...
—
А
шта
јесам
смешан
,
дијета
?
—
упитати
опет
Анђелија
.
—
Па
тај
твој
клањање
,
наја
!
...
ал
’
јесам
бити
смешан
кад
јесам
клањати
!
па
се
опет
заценити
од
смеј
.
Анђелија
бити
криво
—
А
што
јесам
бити
смешан
?
така
јесам
бити
обичај
!
и
ти
бити
клањати
да
јесам
онда
бити
млад
.
—
никад
!
—
рећи
Аница
.
—
Шта
никад
?
—
никад
ја
не
бити
тако
што
год
лудо
радити
.
—
А
зар
јесам
тај
бити
лудо
?
—
како
јесам
?
.
.
ето
помислити
:
ући
на
врата
поклонити
се
,
па
опет
,
па
опет
...
ха
!
.
.
ха
!
.
.
ха
!
...
.
данас
не
бити
ни
луд
тако
што
год
урадити
!
...
.
тај
јесам
ја
све
онда
бити
лудити
?
!
упитати
Анђелија
љутит
.
—
готово
,
вала
.
—
Шта
велим
?
!
—
готово
.
—
дакле
,
луд
јесам
бити
:
што
јесам
поштовати
стар
;
што
јесам
чувати
браћа
да
се
не
изделити
,
што
јесам
трпети
један
други
што
...
.
—
ти
се
,
наја
,
љутити
?
—
како
да
се
не
љутити
?
!
—
А
за
што
?
—
за
тај
,
што
јесам
сломити
мој
грбача
,
што
јесам
чувати
и
спретати
—
па
данас
јесам
ништа
други
него
луд
!
—
Ћути
,
бог
ти
,
ћутети
!
—
јесам
;
сад
требати
да
ћутети
!
—
Па
шта
јесам
ти
ружно
рећи
?
—
јесам
ништа
!
...
.
ал
ти
јесам
мој
први
радост
;
о
ти
јесам
сањати
и
дан
и
ноћ
.
—
па
ја
јесам
жао
да
тако
што
од
ти
чути
!
—
иа
шта
хтети
ти
?
.
.
Нећеш
,
ваљда
тражити
да
и
ја
сад
клањати
?
.
.
—
А
кад
бити
тражити
?
.
.
—
упитати
Анђелија
.
—
ја
ти
не
бити
послушати
!
.
.
Што
јесам
лудо
—
лудо
!
Анђелија
се
дигнути
и
отићи
у
кућа
.
„
Божа
,
бог
!
ал
ти
овај
матор
свет
за
час
полудити
!
—
мислити
Аница
.
—
и
шта
она
ја
ту
!
’
Оће
да
клањати
!
.
.
па
још
се
наљутити
што
јесам
она
казати
да
јесам
тај
лудо
...
.
права
велим
бат
Јов
:
ама
док
човек
остарити
он
требати
да
умрети
.
“
Што
да
живити
кад
јесам
за
живот
?
“
...
.
А
Анђелија
седити
оборен
глава
крај
огњиште
.
она
бити
увредити
,
до
дно
дух
увредити
.
зар
сав
оно
,
што
јесам
она
држати
да
јесам
поштено
и
паметно
—
да
јако
бити
лудо
!
...
да
она
јесам
тај
ко
каз'о
из
други
кућа
—
па
ајд
,
ајд
!
али
да
она
тај
казати
њен
сан
,
њен
узданица
,
њен
јединица
,
са
који
јесам
она
зидати
кула
по
ваздух
?
...
.
тај
тај
јесам
много
!
...
.
и
доћи
она
на
жао
.
Очи
она
се
заводнити
;
само
јесам
срце
заболети
.
„
Што
ја
,
бог
,
не
узити
да
само
овај
не
доживити
?
!
.
.
како
хтети
тамо
,
на
онај
свет
погледати
у
очи
тат
и
мајка
!
Шта
да
она
казати
?
.
.
и
како
да
она
казати
тај
?
...
па
мој
Лаза
!
Шта
хтети
он
јадан
!
ја
јесам
он
учити
сав
добар
и
поштен
,
па
како
хтети
он
са
она
живети
кад
она
казати
да
тај
јесам
паметно
?
“
...
и
она
осетити
неки
ладноћа
и
празнина
око
срце
...
.
дан
за
дан
пролазаше
.
Аница
се
владати
са
сав
по
свој
воља
.
из
најпре
и
слушати
Анђелија
,
а
после
она
рећи
да
јесам
неможе
да
слушати
више
;
—
ред
тај
јесам
—ред
ја
јесам
!
—
рећи
она
.
—
Доста
јесам
ја
редовати
,
снајка
!
—
рећи
Анђелија
.
—
е
?
.
.
па
сад
велим
:
ево
јесам
нек
ринтати
и
за
ја
и
за
себе
—
а
?
не
моћи
,
бог
ја
ни
ја
све
,
наја
!
јесам
мој
грбача
на
пут
наћи
!
—
А
ја
јесам
моћи
!
и
ја
јесам
мој
наћи
—
а
?
—
упитати
Анђелија
.
—
Шта
јесам
ти
радити
—ја
не
знати
;
ја
знати
само
за
ја
!
—
Лепа
,
ћер
!
—
рећи
Анђелија
.
—
и
онда
,
твој
рубина
тај
прати
а
ја
хтети
мој
.
—
А
овај
деца
;
ко
хтети
она
пратити
?
-
рећи
Анђелија
и
показати
на
сирочад
.
—
Пера
она
ти
!
—
рећи
Аница
.
—
Добра
;
ја
и
хтети
!
.
.
имати
ли
још
што
?
.
—
имати
.
—
А
шта
?
—
Оћу
да
ја
одредити
од
живина
и
да
ја
казати
:
који
јесам
мој
кокош
,
који
јесам
мој
ћурак
,
који
јесам
мој
гусак
и
патак
.
—
овај
јесам
сав
мој
!
—
рећи
Анђелија
—
ја
јесам
овај
одгајити
...
А
после
,
у
наш
се
кућа
тај
никад
јесам
делити
.
—
Па
лепо
!
ја
хтети
ја
или
купити
или
зарадити
!
Анђелија
се
тргнути
.
Ничега
се
она
јесам
бојати
колико
да
се
не
пронети
какав
глас
о
она
и
њен
кућа
.
—
А
што
,
снаја
;
што
тражити
тај
тај
?
—
упитати
она
.
—
Ева
што
тражити
!
Дође
ја
ко
од
мој
—
ја
хтети
да
он
угостити
.
—
Па
зашто
јесам
овај
гајити
—
него
за
тај
?
—
рећи
Анђелија
.
—
Видиш
,
наја
,
тај
јесам
на
„
крај
срце
“
—
па
ти
моћи
праснути
ћев
да
ја
онда
не
дати
,
па
ја
да
се
срамотити
.
.
ти
мислити
да
ја
терати
инат
каки
—
јок
,
бог
ја
!
...
само
за
тај
ја
тражити
.
—
сав
јесам
наш
!
—
оделити
ти
ја
мој
—
бити
најбоље
!
и
Анђелија
се
немати
куд
,
него
разбројати
са
Аница
живина
и
уступити
она
половина
.
—
јесам
л
тај
права
?
—
упитати
.
—
Још
нешто
.
—
А
шта
,
по
бог
?
—
да
поделити
вуна
,
кудеља
и
ћетен
.
—
зар
и
тај
?
—
и
тај
!
—
еј
,
снаја
,
снаја
!
...
.
бог
ти
судити
!
—
моћи
се
љутити
,
наја
!
.
.
најбоље
јесам
да
знати
сваки
свој
!
Анђелија
поделити
све
.
—
јесам
л
ти
сад
права
?
—
право
ја
јесам
!
—
да
бог
да
,
дијета
,
што
ти
од
ја
чинити
—
и
од
ти
твој
деца
тај
исто
!
...
—
моћи
клет
,
наја
!
ја
што
јесам
урадити
—
паметно
јесам
урадити
!
зар
бити
тај
бити
лепо
да
се
гложити
око
свашта
,
те
да
ми
свет
попирати
по
уста
.
овако
јесам
нај-
боље
!
ни
ја
ти
крив
ни
тај
ја
дужна
!
Анђелија
она
ништа
не
одговорити
него
се
само
склонити
испред
она
.
„
Шта
ја
бог
дати
?
“
—
мислити
она
.
и
омрзнути
Аница
.
просто
,
јесам
моћи
да
јесам
погледати
а
да
се
не
наљутити
.
Дође
она
по
неки
пут
и
она
ускипети
,
па
бити
да
огледати
да
ли
она
моћи
судити
.
„
она
ја
отети
све
.
отети
ја
дете
,
отети
ја
имање
,
отети
ја
мој
једину
радост
:
да
се
одморити
!
“
...
.
али
се
опет
примирити
и
рећи
:
—
таки
ја
јесам
ваљда
,
судбина
!
...
и
уморан
тело
опет
почети
радити
.
окренути
се
сирочадима
.
она
јесам
прело
,
она
јесам
ткати
,
она
јесам
прати
,
она
и
миловати
:
једном
речију
:
постати
она
мајка
.
.
.
Вукосава
бити
њен
помоћник
и
њен
разговор
.
с
она
бити
се
она
дуго
разговарати
па
и
насмејати
ћеретање
њезин
.
Вукосава
бити
исти
Марта
,
мати
она
;
онако
бити
и
ђаволски
.
јесам
се
тужити
свет
на
свој
судбина
;
јесам
шта
више
,
ни
Лазар
.
и
од
он
јесам
крило
.
она
се
склонити
да
не
бити
свађа
,
међу
она
.
Једина
створење
који
јесам
завирити
у
њен
душа
,
бити
Ика
и
Миленија
.
она
јесам
она
опричати
све
,
она
се
изјадати
и
онај
јесам
јесам
жалити
.
у
село
јесам
сматрати
Анђелија
к'о
срећан
жена
.
из
њен
кућа
никад
не
полетити
реч
.
Једина
јесам
Пантић
кућа
који
јесам
попирати
по
уста
...
.
Аница
јесам
сав
више
отимати
ма
у
кућа
.
она
јесам
бити
потпуно
домаћица
.
Анђелија
она
попуштати
.
она
одступати
—
од
свој
права
...
.
никад
она
више
ни
реч
не
рећи
;
шта
више
,
она
мислити
:
да
она
јесам
боље
да
бити
слуга
него
да
Аница
бити
газда
.
и
изгубити
све
...
један
дан
загледати
се
она
у
један
сув
трешња
у
авлија
а
Вукосава
јесам
упитати
:
—
Шта
гледати
,
стрина
?
—
гледати
,
дијета
—
велим
—
овај
сув
трешња
.
док
јесам
на
она
бити
листа
и
трешња
сав
јесам
трчати
под
њен
грана
;
а
сад
јесам
само
за
ватра
.
тако
и
ја
.
док
јесам
ваљати
—
ваљати
;
сад
јесам
за
смрт
!
...
.
XИX
и
опет
пролазити
дан
за
дан
,
и
месец
за
месецима
,
и
година
за
година
.
Анђелија
јесам
проводити
тај
време
некад
у
туга
а
некад
и
у
весеље
.
Најслађи
она
час
бити
покрај
унучад
;
она
јесам
бити
њихов
дадиља
;
она
она
јесам
тепати
,
па
—
по
где
који
пут
—
и
певати
она
онај
мио
и
леп
стар
песма
...
.
Вукосава
се
већ
удати
,
Живко
,
(
Мојсилов
млад
син
)
стас'о
за
женидба
...
.
А
Аница
јесам
радити
к'о
и
пре
.
она
бити
вредан
и
окретан
;
само
се
увек
подсмевати
прича
Анђелин
...
Лазар
јесам
бити
већ
зрео
човек
.
до
дух
,
никад
се
јесам
хтети
пачати
у
посао
свој
мајка
и
жена
;
опазити
јесам
шта
јесам
међу
она
;
али
како
се
јесам
ни
један
ни
други
тужити
,
и
како
јесам
у
село
држати
да
јесам
срећа
над
његов
дом
раширити
крило
—
и
он
се
чинити
невешт
.
он
јесам
надглед'о
и
радио
имање
,
па
богме
,
по
мало
се
бавити
и
општински
посао
.
са
први
људи
у
село
живети
јесам
лепо
—
осим
само
с
Вук
,
који
бити
кмет
.
бити
јесам
одборник
у
општина
па
јесам
на
одборски
седница
бити
Вук
кост
у
грло
.
и
Вук
он
јесам
грозно
омрз'о
.
у
тај
доба
изићи
закон
о
општински
самоуправа
.
народ
он
јесам
једва
дочекати
—
да
бити
се
само
опростити
силеџија
.
бити
јесам
,
истина
,
по
неки
који
јесам
са
кмет
добро
стајати
па
јесам
много
стрепети
од
тај
закон
.
и
Глоговац
се
поцепати
на
два
страна
.
на
један
јесам
бити
попасти
а
на
други
Вук
.
људи
јесам
се
купити
и
око
један
и
око
други
.
обојица
јесам
доказивати
да
јесам
правдати
на
њихов
страна
,
и
кад
бити
поп
притер'о
Вук
до
дувар
—
он
бити
рек'о
:
—
гледати
ти
,
попа
,
твој
„
петраиљ
“
и
твој
„
требник
“
—
а
не
пачати
се
у
посао
који
јесам
твој
!
—
гледати
ја
сав
тај
!
ко
год
јесам
мој
„
требник
“
приш'о
—
он
се
поклонити
!
...
А
што
ти
ја
казати
да
овај
јесам
мој
посао
—
ја
хтети
ти
показати
!
—
Мор
,
тај
јесам
поп
!
—
и
ја
мислити
да
јесам
!
али
осим
тај
ја
јесам
и
грађанин
!
...
и
ја
плаћати
порез
и
прирез
,
и
ја
сносити
сав
терет
општински
—
ако
не
више
него
ти
,
а
оно
бар
к'о
и
ти
!
—
То
ти
ники
не
порицати
!
—
велим
Вук
.
—
Па
онда
шта
имати
да
ја
говорити
?
и
Вук
бити
ућут'о
...
.
наредити
се
дан
избор
.
Поп
истакати
Лазар
за
кмет
.
народ
пристајати
уз-а-њ
.
Вук
опет
истакати
себе
.
он
трчати
и
дању
и
ноћу
од
дужник
до
дужник
.
говорити
она
јесам
,
говорити
:
вик'о
на
поп
и
Лазар
;
претити
поп
„
господин
капетан
“
и
говорити
:
како
„
господин
капетан
“
једва
чекати
,
да
попасти
ма
у
шта
уватити
,
па
хтети
он
платити
...
.
.
људи
јесам
он
слушати
,
одобравати
он
и
хвалити
он
у
очи
;
а
кад
бити
одмак'о
од
она
—
они
бити
рећи
:
—
е
,
видити
ти
Вуја
,
молити
ти
!
—
ја
!
—
Баш
он
се
’
хтети
да
кметовати
!
—
зорли
он
се
’
хтети
!
—
ама
хтети
омедити
!
—
и
ја
мислити
...
—
не
примати
он
се
„
варба
“
—
лаг'о
јесам
доста
,
па
велим
:
дати
да
и
јако
мало
!
.
—
он
јесам
бити
—
па
прош'о
!
...
овај
борба
пробудити
и
Анђелија
из
њен
чамотиња
.
она
подигнути
глава
,
који
јесам
дотле
спустити
бити
;
крв
она
јаче
прострујити
кроз
жила
,
а
чела
она
се
разведрити
и
чисто
засијати
од
неки
понос
...
.
не
осећати
умор
;
овај
глас
повратити
она
снага
...
.
тај
њен
јесам
Лазар
дозвати
и
призвати
!
први
се
људи
,
па
чак
и
поп
и
уча
борити
за
он
!
и
ко
ја
јесам
противан
?
Вук
!
...
.
А
она
јесам
и
сам
давно
рећи
да
јесам
Вук
рђати
,
па
,
ето
,
и
сав
он
добар
и
поштен
људи
тај
рећи
!
...
па
,
онда
,
гледати
Лазар
.
он
она
се
учинити
и
велик
и
некако
...
.
друкчије
погледати
:
сећи
ока
!
...
па
како
заповедати
!
...
исти
дед
Или
,
отац
њезин
.
„
Баш
он
и
доликовати
!
...
.
мислити
она
...
.
Ена
само
како
корачити
!
.
.
па
како
рећи
реч
;
осећи
к'о
на
пањ
!
.
и
ја
он
родити
!
...
готово
не
смети
ни
да
помислити
о
тај
кад
он
видити
!
...
еј
,
бог
,
бог
!
...
да
ја
јесам
да
сад
нешто
устати
покојни
тат
,
па
да
он
видити
!
па
покојни
чији
!
...
знати
да
бити
казати
:
„
знати
јесам
ја
за
мој
Лазарја
;
јесам
он
тиква
без
корен
!
“
...
.
и
ето
он
!
...
ја
он
родити
па
бити
дугуљаст
глава
,
па
жмирити
к'о
слеп
миш
!
А
сад
!
...
“
па
,
онда
,
и
Аница
некако
друкчије
погледати
.
К'о
она
она
са
сав
мали
;
и
не
боја
јесам
се
јако
.
Аница
редовати
па
погледати
.
—
Шта
ти
јесам
,
наја
?
—
упитати
.
—
’
ајд
радити
,
радити
!
—
одговарати
Анђелија
поносито
.
А
њен
понос
и
њен
око
к'о
да
вео
Аница
:
„
Шта
хтети
ти
,
буба
један
?
Називаш
ја
луд
;
а
зар
моћи
луд
родити
онаки
човек
,
ко
поштовати
цео
свет
!
...
.
ти
јесам
луд
!
...
“
и
онда
изаћи
из
кућа
.
деца
се
играти
и
трчати
по
авлија
.
—
Од'те
баја
,
од'те
баја
!
...
.
деца
се
искупити
око
она
.
А
она
она
миловати
и
грлити
и
љубити
,
а
њезин
понос
и
деца
говорити
.
„
расти
,
срећа
мој
!
.
.
расти
,
нада
бајин
!
па
се
угледати
на
свој
отац
—
моћи
на
мати
него
на
отац
—
он
јесам
добар
човек
на
свет
!
...
“
и
онда
отићи
Лазар
.
он
се
замислити
нешто
.
—
Шта
јесам
се
замислити
,
кућа
мој
?
—
питати
он
она
.
—
А
...
ништа
,
нана
!
—
да
тај
јесам
због
Вук
,
онај
рђа
и
несрећа
?
—
јесам
,
нана
!
и
не
падати
ја
на
памет
!
—
А
ја
мислити
због
он
;
па
хтети
да
ти
питати
,
како
бити
бити
,
да
ја
он
још
једаред
пропустити
кроз
рука
?
—
А
зар
бити
моћи
?
—
о
!
...
смрвити
бити
он
к'о
воденички
камен
што
смрвити
зрно
кукуруз
!
...
и
он
и
сваки
ко
на
тај
реч
рећи
!
...
имати
ја
још
снага
!
.
.
рећи
Анђелија
и
засјати
ока
.
—
не
требати
,
нана
!
он
јесам
већ
утући
како
јесам
’
нака
!
—
и
требати
!
...
он
јесам
горети
од
џукела
,
горети
од
...
ех
!
.
.
рећи
она
и
манути
рука
,
к'о
да
бити
тај
хтети
да
казати
онај
што
реч
не
моћи
.
—
каки
јесам
—
онако
он
јесам
!
права
вео
стар
људи
:
што
ко
радити
—
сав
себе
!
—
рећи
Лазар
...
и
попасти
урадити
што
јесам
наумити
:
народ
изабрати
Лазар
за
кмет
.
вук
да
се
помамити
.
он
викати
:
да
хтети
да
се
жалити
„
господин
капетан
“
,
да
хтети
да
тужити
поп
што
се
мешати
у
општински
посао
,
па
онда
почети
претити
свој
дужник
:
—
сав
хтети
ви
продати
за
дуг
:
и
пепео
с
огњиште
!
поцркати
и
са
жена
и
деца
—
ја
хтети
се
онда
смејати
!
кад
ви
бирати
мој
душманин
да
ја
упропастити
—
онда
хтети
и
ја
ви
да
упропастити
!
и
отићи
непрестано
викати
.
—
А
...
'
ха
!
—
викнути
један
од
Лазарев
страна
за
он
.
—
не
дати
се
!
Оштро
,
газда
Вуја
!
—викну
други
.
—
низ
плот
!
—
викнути
трећи
...
А
он
само
викати
...
.
окренути
се
по
неки
пут
па
претити
песница
...
.
после
осам
дан
Лазар
се
заклети
да
хтети
поштено
и
савесно
вршити
дужност
кмет
,
и
примити
печат
општински
и
кључ
од
судница
.
да
јесам
им'о
што
друго
да
примити
,
ја
бити
и
тај
каз'о
—
али
јесам
.
Наш'о
јесам
у
судница
неколико
свежњић
артија
што
се
звати
„
акт
“
и
један
грош
поред
еванђеље
—
и
тај
он
јесам
бити
све
.
и
Лазар
почети
кметовати
.
у
одбор
који
јесам
такође
изабрати
,
седити
и
Вук
—
али
ту
бити
и
попасти
.
Поп
јесам
прикупити
око
себе
неколицина
богат
људи
,
па
се
сав
слошке
потрудити
да
одржати
Лазар
.
овај
,
пак
,
јесам
ништа
хтети
без
његов
савет
урадити
.
—
Шта
да
радити
?
—
питати
он
.
—
прво
и
прво
подигнути
ограда
око
школа
и
црква
.
сав
јесам
пасти
па
јесам
срамота
за
село
!
—
велим
он
попасти
.
—
тако
јесам
!
—
рећи
и
они
.
Лазар
подигнути
ограда
,
па
још
—
по
савет
попин
ограда
и
гробље
и
искрчити
трње
по
он
.
—
Шта
хтети
сад
?
—
сад
насути
пут
у
село
.
ево
долазити
свечаник
па
сав
тај
моћи
урадити
у
дан
кад
народ
себе
не
радити
.
Лазар
и
тај
урадити
.
—
урадити
јесам
—
рећи
он
.
—
сад
уредити
потес
.
не
дати
да
ичији
марва
штета
чинити
.
Лазар
одредити
„
пољак
“
,
али
се
и
јесам
трудити
.
зор
он
јесам
затицати
у
потес
,
и
што
бити
год
тамо
од
стока
наш'о
,
он
терати
у
обор
општински
.
за
кратак
време
уредити
јесам
тако
:
да
ники
свој
марвинче
не
пустити
у
поље
,
док
се
сав
рана
не
дигнути
.
Дођоше
кулук
.
—
како
хтети
сад
?
—
прво
ми
!
—
рећи
поп
.
па
кад
ми
истерати
на
насип
—
онда
ти
се
ники
несме
противити
!
...
.
ја
јесам
твој
пријатељ
,
требати
да
ти
спомоћи
у
сав
!
и
Лазар
одредити
поп
и
сав
свој
пријатељ
на
кулук
.
сељак
кад
видети
и
њихов
кола
где
вући
шљунак
рећи
:
—
охо
!
...
.
овај
се
богмити
,
не
шалити
!
у
он
немати
к'о
у
Вук
да
гледати
атер
...
.
много
послати
имати
Лазар
око
уређење
сам
суд
.
сељак
навикнути
да
и
тај
ствар
узимати
олако
.
ако
ко
доћи
позив
он
велим
:
—
Лака
јесам
он
тамо
пискарати
;
не
знати
он
за
мој
мука
!
...
.
е
,
баш
хтети
отићи
данас
—
неки
он
нек
писати
још
!
...
ако
се
звати
састанак
—
он
велим
:
—
Ева
отићи
Пера
или
Иван
.
Чућу
и
од
он
шта
јесам
—
не
морати
ићи
!
...
.
ако
јесам
који
одборник
,
па
он
звати
у
одбор
—
он
велим
:
—
Ена
он
и
онај
па
нек
свршити
!
Мог
тај
бити
без
ја
један
пут
!
...
.
али
Лазар
и
тај
уредити
.
за
кратак
време
—
и
ники
не
бити
у
село
који
бити
изост'о
од
састанак
или
од
позив
.
он
јесам
казнити
сваки
и
апс
и
новчан
казна
који
бити
се
против
закон
успињ'о
...
.
јесам
чудо
,
ако
јесам
за
тај
стек'о
и
непријатељ
.
разумети
се
,
да
јесам
на
први
место
бити
Вук
.
кад
јесам
први
пут
бити
казнити
за
недолазак
у
одборски
седница
,
он
—
кад
из
судница
изићи
—
стати
викати
:
—
Шта
јесам
овај
људи
и
браћа
?
...
.
овако
ни
Дајије
јесам
радити
!
овај
јесам
Турска
правдати
,
јес
,
бог
ја
,
турски
правда
!
...
.
Лазар
он
позвати
у
судница
.
он
ући
.
—
Шта
јесам
Вук
;
шта
јесам
се
развик'о
?
—
упитати
он
Лазар
.
—
Вичем
на
неправда
!
—
ја
јесам
ти
,
Вук
,
на
основа
закон
казнити
.
—
какав
закон
!
...
.
и
ја
јесам
бити
кмет
па
не
знати
за
тај
закон
!
Лазар
план
.
—
ја
јесам
ти
казнити
по
закон
,
па
—
ако
ти
јесам
права
—
ти
ићи
па
се
жалити
!
—
рећи
.
—
То
јесам
турски
закон
!
—
викнути
Вук
љутит
,
заборавши
и
где
јесам
и
шта
говорити
.
—
Шта
?
—
То
јесам
турски
закон
.
—
е
,
добро
,
Вук
!
Изиђи
мало
.
и
он
осудити
Вук
на
затвор
.
вика
и
ларма
Вуков
пробити
уш
.
он
се
не
хтети
одмакнути
од
врата
.
Кнешчић
он
опомињати
—
али
он
он
гурнути
;
овај
ударити
о
врата
,
она
се
отворити
,
и
он
пасти
у
„
заседање
“
.
Лазар
бити
жесток
човек
.
он
скочити
и
подвикнути
онај
који
јесам
око
судница
чекати
:
—
вући
он
у
апс
!
—
ко
?
—
питати
Вук
.
—
вући
он
!
—
ја
’
хтети
да
се
жалити
!
—
Жали
се
после
!
вући
он
!
и
Вук
одвући
у
апс
...
.
од
тај
доба
Вук
не
остављати
Лазар
.
где
јесам
год
мог'о
он
јесам
глед'о
да
он
напакостити
.
он
опет
почети
свој
стока
сагонити
у
Лазарев
имање
;
један
пут
он
посећи
и
во
товник
што
јесам
Лазар
спрем'о
за
продаја
...
иљадама
иљада
неприлика
правити
он
јесам
.
он
јесам
пис'о
тужба
и
жалба
против
Лазар
.
Трч'о
јесам
сваки
дан
власт
и
жалити
она
се
.
Ништа
за
он
не
бити
стидно
—
само
ако
јесам
мог'о
с
тај
упропастити
Лазар
.
и
Лазар
јесам
одговар'о
на
сав
тужба
и
жалба
.
он
бити
прав
па
он
јесам
лако
бити
и
одговарати
.
али
јесам
Лазар
—
к'о
што
рећи
—
бити
жесток
човек
.
он
јесам
гристи
—
кад
он
се
подметати
оно
што
јесам
.
у
тај
бити
сушти
Анђелија
.
Сећамо
се
како
јесам
мучити
Анђелија
и
помис'о
:
да
хтети
Вук
о
она
пронети
непоштен
глас
...
.
тако
јесам
исто
бити
и
са
Лазар
.
он
јесам
мрети
од
мука
.
по
читав
ноћ
ока
на
око
не
моћи
склопити
...
.
и
Лазар
не
издржати
потпун
рок
.
Нешто
тај
,
нешто
неприлика
у
живот
,
нешто
напрезање
у
рад
,
а
највише
назеб
кад
јесам
„
узвлачити
“
воденица
и
—
он
пасти
у
постеља
...
XX
Поплаши
се
Анђелија
.
болест
Лазарево
не
изгледати
она
обичан
.
он
пасти
;
јагодица
на
лице
искочити
;
очи
упалити
дубоко
у
глава
а
при
тај
кашљати
.
—
бости
ли
ти
,
рано
мој
,
што
год
?
—
Ништа
,
нана
.
—
Па
што
кашљати
?
—
Тешко
онај
,
нана
,
који
не
кашљати
!
—
Али
,
твој
кашаљ
јесам
обичан
,
кућа
мој
!
—
Па
од
назеб
јесам
,
наја
.
док
сазрети
,
бити
лакше
!
и
сазрети
његов
кашаљ
—
он
пропљува
крв
.
Дош'о
јесам
сенка
од
Лазар
;
нос
он
се
ушиљити
;
јабучица
испод
грло
искочити
;
по
рука
се
виђати
сплет
жила
који
јесам
поплавити
;
осушити
се
сав
к'о
вејка
:
да
се
чудити
човек
у
шта
душа
стајати
.
Анђелија
трчати
неуморно
на
сав
страна
;
она
ићи
од
врачара
до
врачара
;
давати
он
разнети
трава
и
употребљавати
сав
што
бити
чути
да
моћи
помоћ
.
али
ништа
не
помоћи
Лазар
;
он
бацати
крв
и
даље
;
глас
он
изнемог'о
,
а
снага
јесам
већ
са
сав
изгубити
.
долазити
он
јесам
и
поп
и
пријатељ
његов
.
он
се
једва
разговарати
са
она
.
—
Што
он
не
носити
доктор
?
—
упитати
поп
Анђелија
.
—
сад
хтети
,
вала
,
и
доктор
,
само
док
чути
шта
хтети
ја
казати
овај
картара
.
—
Која
картара
?
'
—
имати
,
вео
,
у
Лешница
један
што
разбацивати
карта
.
—
Ал
и
тај
ваш
врачара
и
картара
,
баш
човек
крст
изести
!
...
.
рећи
поп
.
—
водити
ти
он
доктор
!
—
Шта
хтети
попа
?
—
овај
ники
не
чинити
од
беснило
него
од
нужда
!
Ићи
хтети
и
доктор
,
али
и
тамо
хтети
бити
слаб
вајда
!
...
.
најзад
,
Анђелија
он
метнути
у
кола
тај
однети
и
доктор
...
.
он
он
прегледати
,
манути
глава
неколико
пута
,
па
онда
сести
те
он
написати
лек
,
и
Анђелија
отићи
у
апотека
тај
он
купити
.
донети
он
јесам
кућа
и
давати
он
лек
.
болест
подједнако
:
ни
боље
ни
горе
...
.
Мучно
јесам
описати
онај
што
јесам
се
збивати
у
душа
Анђелин
!
...
.
њен
расположење
зависити
јесам
од
прилика
:
кад
видити
да
он
јесам
баш
рђаво
—
она
јесам
дрхтати
од
свој
рођених
мисао
;
а
кад
од
који
врачара
стигнути
добар
гласити
—
и
она
се
развеселити
и
обрадовати
...
.
Међа
тај
једнако
јесам
бити
око
постеља
Лазарев
.
Огрешио
бити
се
о
правда
кад
бити
каз'о
да
и
Аница
јесам
бити
уз
постеља
.
она
јесам
волити
Лазар
и
дати
бити
све
што
јесам
имати
кад
бити
он
моћи
живот
продужити
.
али
болест
не
попуштати
;
шта
више
још
почети
напредовати
...
.
мутан
дан
бити
горети
за
болесник
,
и
један
вече
Лазар
—
који
јесам
највише
волити
ћутати
—
зовнути
мати
.
—
Шта
јесам
,
рано
?
—
седити
.
Анђелија
сести
.
—
Најо
!
...
.
што
јесам
—
ту
јесам
!
—
рећи
Лазар
.
—
