угосподин
(
владика
)
да
он
питати
:
за
тај
ли
се
удавају
девојчики
да
ги
мужа
тепати
за
ништо
?
«
К'да
ја
овај
рек'о
:
он
јесам
тике
опушти
мустаћ
.
од
онаг
:
нит
’
ја
ја
он
ударити
,
нит
’
па
ја
он
сварити
убав
питија
.
сав
ја
манџа
прст
да
изручаш
,
а
питија
несу
ја
воден
салте
на
Водице
.
Замрачи
се
.
онај
жена
и
девојка
што
јесам
око
ја
викати
на
мајка
ја
:
Мор
аџика
!
ајде
праћати
дар
.
Што
јесам
тај
,
ооо
?
!
и
татко
чути
,
па
рећи
:
-
ви
јесам
играти
.
овај
хтети
јесам
ја
бригнем
.
Тика
ете
тај
он
глумац
тај
отутке
:
-
Што
јесам
тај
,
аџија
?
не
ли
ви
јесам
девојче
стасати
?
куде
јесам
ви
бошчалаци
?
камо
,
аџија
,
ваш
аманет
?
ја
јесам
наш
донесомо
.
татко
он
пуштити
да
зборити
,
да
питовати
.
Ћутећим
слушати
,
стрељати
сас
очи
,
фаћкати
мустаћ
.
А
к'да
глумац
ућутати
,
татко
ја
тике
звекнути
:
-
сиктер
сен
!
ана
сан
,
домуз
бре
!
-
Што
,
што
,
аџија
?
-
сиктер
сен
!
-
па
викнути
татко
и
појде
на
куде
глумац
сас
бастун
.
А
глумац
тике
држ
’
за
сокакња
врата
.
Побеже
.
ја
се
тике
по
кућа
прибутамо
,
питајећи
се
што
ли
хтети
се
напрајити
.
Још
повише
се
замрачити
.
ете
тај
тројица
мужа
из
младожењски
;
Шишко
Коста
,
Ђорђе
Ћурчија
и
Дора
Митичин
.
Улегоше
,
а
татко
јесам
ги
причекати
насред
обор
стојећи
,
гледајећи
ги
сав
никако
чудно
.
-
Што
јесам
тај
,
аџија
?
Заш
’
не
давати
бошчалаци
?
А
татко
се
расрдити
.
туга
к'да
се
татко
расрдити
!
нанати
пак
,
гледајећи
кроз
пенџер
,
уплашити
се
и
узити
,
тресејећи
се
,
тај
се
скутати
у
један
ћоша
,
да
не
гледати
татко
ја
.
татко
ја
срдит
,
срдит
,
па
кад
викнути
на
онија
тројица
,
манути
се
.
-
како
неје
срам
пријетеља
ја
Ђошу
да
искати
бошчалаци
?
А
?
!
-
Заш
’
да
не
искати
?
...
Што
јесам
тај
,
аџија
?
-
питовати
онија
чудејећи
се
.
татко
ја
се
још
повише
расрдити
.
туга
к'д
се
татко
расрдити
!
па
к'д
стати
’
да
вика
,
мајкеее
!
К'д
узити
да
бројити
,
лелеее
!
сас
овај
почети
:
-
мој
пријетељ
!
Чорбаџија
!
...
он
чорбаџија
,
а
ја
?
...
Шоп
ли
ја
прајети
,
симсиле
он
погано
!
...
Што
јесам
ја
?
ели
сам
коњ
,
ели
во
?
Аџија
ли
јесам
,
могарац
ли
јесам
?
да
ли
ја
пак
пријетељ
мислети
да
јесам
Шоп
,
ели
Бугарин
,
па
за
тај
ја
пратити
на
девојче
ђирит
сапун
?
А
?
Заш
’
не
пратити
и
он
како
што
праћати
Нишлија
,
максуз
чорбаџија
меришљав
сапун
но
ђирит
?
А
?
Керка
ја
хтети
прати
сас
тај
младожењски
сапун
,
но
хтети
се
мити
.
А
?
...
овај
јесам
јесам
једно
,
а
друго
...
бесрамник
.
срам
он
бити
,
да
бити
он
!
друго
јесам
овај
:
јутроске
узеја
човек
...
Мор
какав
човек
!
он
неје
човек
,
неје
пријетељ
.
Тражија
са
пријетеља
,
па
јесам
он
најдо
-
бат
!
...
ка
ка
ка
ка
!
...
ете
јутроске
пратија
ован
,
божном
како
ни
јесам
адет
од
време
,
па
он
на
рог
турија
вараклисане
главица
црн
лук
!
...
црн
лук
!
ја
с'га
јабука
око
Митров
дан
,
ја
никад
!
црн
лук
!
(
ту
уза
тај
се
прекрсти
)
.
Чули
ли
јесам
овај
,
људи
,
крисјани
,
нигде
у
Турчин
,
у
Евреји
,
ја
брати
у
Циганин
?
...
А
?
!
-
за
сапун
не
знати
заш
’
...
за
црн
лук
...
како
тај
’
?
...
белка
глумац
...
Бија
јесам
зар
пијан
,
-
збор
онија
тројица
%
плауће
.
-
Глумац
!
...
ајде
,
белка
глумац
.
безбели
јесам
глумац
бија
пијан
тај
турија
ован
на
рог
црн
лук
,
а
Ђошиница
,
пријетељица
ја
пошашавети
,
па
спрајила
у
бошча
ђирит
сапун
.
Пекиии
!
ама
казати
ја
,
крисјани
,
кој
купити
,
кој
наредити
да
се
напрајити
,
кој
пратити
на
девојче
ја
,
млада-невесту
онај
калуђерски
џуба
?
А
?
-
какав
калуђерски
џуба
,
аџија
?
-
т'нацко
пуштити
глас
онија
божном
чудејећи
се
.
-
какав
?
зар
ђојем
не
знати
,
несте
видети
?
...
искати
да
продати
башчованџије
краставица
и
симиџија
симит
!
ка
!
ка
!
ка
!
-
насмејати
се
татко
ја
колико
моћи
.
-
Ништо
не
знати
,
аџија
...
какав
калуђерски
џуба
?
-
прозборити
онија
још
пот'нко
.
-
каков
?
!
Заш
’
се
,
жи
’
ви
господ
,
прајети
пијан
,
кад
несте
?
...
какав
?
а
,
симсиле
он
погано
!
-
па
звекнути
татко
и
потрчати
накуде
кућа
како
чирак
к'да
не
стати
на
време
у
чкоља
.
Трчи
,
ете
,
трчати
и
вика
:
-
Аџике
,
комшика
!
ела
!
дати
ја
тај
калуђерски
џуба
!
Нан
он
предати
што
искати
,
тресејећи
јесам
,
а
жена
се
тике
прибуташе
при
пенџер
.
-
Елате
!
Елате
скоро
!
-
грмити
татко
ја
на
онија
.
-
не
ли
јесам
овај
аљина
исти
како
џуба
на
сићевачки
и
габровачки
калуђер
?
-
овај
јесам
јесам
черкез
,
аџија
,
-
зборију
онија
кротачко
.
-
ка
!
ка
!
ка
!
-
черкез
!
К'да
јесам
черкез
,
заш
’
јесам
дуз
?
куде
он
јесам
вез
?
...
само
дуз
чова
!
и
ја
јесам
женија
син
,
прав
јесам
на
сна'у
ја
черкез
,
ама
како
?
онаки
како
требати
:
убав
чова
,
убав
вез
,
каранфилија
,
уз
пазуке
,
око
шија
,
око
рукав
.
-
па
и
овај
јесам
јесам
,
аџија
,
чова
убав
,
черкез
...
А
татко
ги
не
дати
да
збор
,
но
па
звекнути
,
дори
грмити
,
с'г
хтети
тресак
.
Онија
се
зар
уплашити
,
па
излегнути
.
Нан
ја
одити
по
кућа
,
тепати
се
у
груда
,
у
глава
,
плакати
а
глас
не
пуштати
,
не
смести
.
ја
се
трести
како
да
ја
јесам
фатити
грозница
а
немати
слуска
да
ја
појде
.
Жене
пак
,
чудејећи
се
,
пљеснути
се
у
рука
,
па
тике
кротачко
рећи
:
-
Што
се
напрајити
.
Бошка
?
!
А
тај
Таска
:
-
па
јес
.
Заш
’
да
пратити
,
вика
,
ђирит
сапун
?
Заш
’
јесам
,
вика
,
ован
на
рог
лук
?
Заш
’
јесам
черкез
дуз
?
ако
јесам
зарадити
пецилак
,
вика
,
прајија
черкез
дуз
,
заш
’
не
турити
,
вика
,
јабука
:
онај
јесам
брати
,
што
викати
људи
,
ништо
-
пет
пар
,
десет
ли
ока
!
-
еј
,
морити
Таска
!
-
вика
нанати
ја
жалан
,
и
па
се
јадан
згучити
у
ћоша
и
турити
оба
рука
под
појас
,
па
се
трести
како
божјак
пред
црква
око
Водице
.
А
стринка-Таска
(
таки
гу
ја
викашем
)
жалејећи
нана
ја
:
-
еј
,
морити
аџика
!
за
ти
ја
,
вика
,
два
ја
очи
,
најжал
.
таман
малко
да
се
,
што
викати
људи
,
онодити
и
развеселити
,
удаваш
,
што
викати
,
девојче
за
момак
аран
,
убав
,
чорбаџиски
,
а
онај
полеј
,
вика
,
што
ти
дојде
на
глава
.
Нан
ја
се
од
овај
јоште
повише
ражалити
,
па
узити
дори
да
вити
.
-
Мор
,
вика
,
јоште
како
вида
ђирит
сапун
знати
јесам
на
што
хтети
тај
Маријин
сан
искочити
.
-
доста
вити
!
-
вика
баба-Сика
,
наш
комшика
,
и
кротак
тегљи
стринка-Таску
од
натраг
за
фустан
.
-
ете
ти
,
вика
,
бео
лук
!
ете
ти
гу
поприка
!
-
морити
Таска
!
-
па
вика
боба-Сика
.
-
Ђирит
сапун
!
К'да
се
,
вика
,
женеше
Вал
догрмаџија
...
Догрмаџија
он
викати
,
а
он
,
вика
,
работеше
сас
догрмаџиско
могаре
.
ете
к'да
се
тај
сирома
човек
женеше
,
неје
имаја
за
невеста
он
черкез
,
неје
,
што
викати
људи
,
ни
ован
,
ама
к'да
се
донети
при
млада-невесту
бој
,
онај
из
туја
бошча
извадити
,
вика
,
меришљав
сапун
.
Меришљав
,
два
ја
очи
!
ја
пак
,
вика
,
ђирит
несам
видети
да
искочити
ни
из
цигански
бошча
;
и
Циганин
,
што
викати
људи
,
узну
тај
тур
меришљав
,
од
грош
ли
,
од
шесет
пар
ли
-
тике
меришљав
.
А
овдена
имати
,
вика
,
ништо
,
неје
без
ич
.
Умешаја
се
јесам
,
вика
,
ники
међу
пријетељи
,
нем
чар
...
-
и
ја
се
чудити
!
Ђоша
,
пријетељ
ја
,
доодија
јесам
млого
пут
како
јесам
Мари
под
нишан
,
па
ја
се
неје
видеја
лош
човек
.
А
с'га
што
се
напрајити
!
-
зборити
нанати
ја
и
плакати
,
брисати
слузити
сас
рукав
од
кошуља
.
-
Што
се
напрајити
?
напрајити
се
,
вика
,
резилак
...
А
аџија
...
ако
неје
при
ми
аџија
,
онај
јесам
јесам
,
вика
,
онај
од
небо
,
бог
,
па
требати
,
што
викати
људи
,
човек
права
да
зборити
.
Аџија
јесам
јесам
,
истина
,
з'л
,
прековише
з'л
,
ама
јесам
,
вика
,
човек
:
он
и
не
прајети
што
бити
ја
прајила
.
ја
бити
се
,
вика
,
жи
’
ја
господ
,
сас
Ђошу
потепати
.
Заш
’
да
прајети
...
А
тике
невеста-Краса
(
ја
гу
викашем
невеста
)
јетрва
на
туја
Таска
:
-
Аман
,
кира
!
ако
јесам
млађеја
,
хтети
ти
рећи
да
се
не
досећивати
вити
.
-
Јес
па
,
-
викати
боба-Сика
.
Заш
’
притураш
,
вика
,
слама
на
огањ
,
к'да
гу
вити
доста
имати
?
Заш
’
,
вика
,
дувати
у
жеравка
,
к'да
гу
јесам
ветар
аран
раздуваја
?
Таска
се
тике
ућутати
.
А
нанати
ја
!
кротак
јагње
!
благ
шикер
!
Плаче
,
брисати
слузити
сас
рукав
што
јесам
искочија
под
рукав
на
сечен
гу
антерија
.
и
саг
ете
:
како
да
гу
гледати
!
Неје
постарати
но
што
јесам
ја
с'г
,
а
збрчкати
,
па
ја
се
видети
сваки
дан
помалечка
.
и
с'га
како
да
гу
видити
онуј
од
китабију
сечен
антерија
;
и
с'га
како
да
гу
гледати
бел
коцак
њојан
,
па
како
да
гледати
и
онај
лангир
,
што
он
јоште
не
бити
слати
дофатити
,
црвен
као
жеравка
,
што
он
турити
поза
уво
к'д
ја
повести
на
амам
:
божном
господ
сав
на
добро
обртати
...
А
!
јадан
нана
ја
!
...
па
видити
,
ете
,
како
с'г
да
гледати
и
снаја
ја
,
домаћица
на
брата
ја
аџи-Сотира
:
на
бео
шалварке
,
на
бео
антерику
,
бос
,
на
бео
атласки
папучке
;
млад
како
капкати
,
ама
по
чешљање
се
познавати
што
неје
девојка
,
не
гу
јесам
коцак
низ
грбина
.
рад
бити
онија
дни
,
и
собајле
на
амам
рад
,
а
с'г
:
слуза
гу
слузу
претицати
,
а
она
тике
узнети
испод
појас
јеглак
,
тај
јесам
ги
обрисати
,
и
па
он
там
’
забости
...
и
онеја
други
гледати
,
и
комшика
и
род
,
и
стар
и
млад
.
један
на
фустан
,
видити
ги
се
оздол
гизија
шалваре
,
широк
,
дугачак
;
други
,
старка
на
сечен
антерија
,
шалваре
;
ники
на
ћурчики
,
ники
на
душанка
,
а
млад
како
анаме
,
салте
на
шалварке
,
на
кратак
антерике
ели
тај
јелечики
,
искитене
сас
свакојак
цвеће
,
а
веђа
,
како
да
ги
се
по
два
пијавке
над
очи
прилепити
,
јербо
тегљише
ги
и
на
бој
и
на
амам
,
сас
младожењску
бој
.
овијати
јесам
дни
,
и
јутроске
на
амам
играти
,
играти
!
играти
,
појати
,
веселити
се
по
с'в
ноћ
,
по
в'здан
,
а
с'г
...
отићи
по
кућа
,
уплашити
,
там
’
,
овам
’
,
приличити
како
да
хтети
ники
да
умрети
,
па
чекати
,
поглеђују
за
поп
да
дојде
да
он
причестити
,
мислу
за
кадилницу
,
тамјан
,
свећа
...
Тика
ете
ти
он
при
ми
татко
ја
.
погледати
по
ми
,
поглед
,
па
тике
очи
тај
у
ја
:
-
Што
хтети
,
вика
,
туј
?
Заш
’
неси
сас
девојчики
у
сарачана
?
снаја
јесам
ја
тике
уфатити
,
па
ја
увести
при
девојчики
.
дигнути
јесам
перда
,
гледати
у
обор
:
месечина
,
месечина
тај
се
видити
како
у
половин
дан
.
ете
ти
ги
па
онија
,
Дора
Митичин
,
Шишко
Коста
и
Ђорђе
Ћурчија
.
А
татко
ја
-
фртуна
:
у
!
у
!
у
!
-
а
с'га
се
утишија
.
кротак
зборити
,
тај
мислити
:
у
срце
он
од
срдење
не
остати
ич
;
а
оно
...
-
Што
искати
?
-
ете
,
аџија
,
знати
,
ја
јесам
дојдомо
да
загледати
онај
черкез
...
Несмо
,
знати
,
запазити
што
јесам
тај
Ђоша
пратија
,
како
...
изнети
ни
ги
,
жив
тај
бог
!
-
да
ви
ги
изнети
.
изнети
он
;
а
онија
гледати
и
:
-
е
,
неје
требати
оваки
,
ама
човек
...
Згрешија
јесам
;
људи
јесам
...
куде
јесам
,
аџија
,
онај
на
твој
снаја
?
татко
ич
не
зборити
.
Појде
за
снајин
јесам
черкез
а
под
он
дори
земља
тутњити
.
однети
он
.
Дор
јесам
Шишко
Коста
и
Ђорђе
Ћурчија
заглеђували
снајин
черкез
,
Дора
Митичин
јесам
јесам
украја
онај
мој
,
па
он
однеја
у
Ђошини
.
К'д
да
остава
снајин
ја
черкез
,
привикати
онија
двојица
,
божном
чудејећи
се
:
-
куде
јесам
јесам
други
черкез
?
камо
он
Дора
?
-
па
ли
,
вика
татко
,
хтети
да
продавате
башчованџије
краставица
и
симиџија
симит
?
К'да
јесам
ја
бија
у
теј
ваш
година
,
ви
још
несте
бити
...
туј
ништо
јако
,
јако
бесрамно
рећи
,
па
тике
звекнути
:
-
сиктер
сизи
,
домузлар
,
бре
!
-
па
ги
дофатити
за
рама
тај
кроз
сокакња
врата
-
на
сокак
...
и
једнаг
тура
чивија
!
А
ја
к'д
вида
из
сарачана
што
бити
,
и
да
од
мој
венчање
вити
немати
ич
ништо
,
узити
да
плакати
,
да
се
туцати
,
да
римам
,
зборејећи
на
другарица
ја
,
што
барабар
сас
ја
плакати
:
-
леле
ја
,
остадо
јесам
пред
свет
у
посмешу
!
и
другарица
ја
плакати
,
а
тесати
ја
:
-
Ћути
,
Маријо
!
ћутети
јесам
,
благо
ни
сестрица
.
бог
јесам
добар
.
он
хтети
јесам
дати
тај
хтети
јесам
се
лошо
на
добро
обрнути
.
Дор
татко
не
фатити
онија
за
рама
,
још
сас
себе
мрвка
надати
,
а
т'г
...
Девојчики
ја
тесати
,
а
ја
ја
јоште
по
жалан
дојде
,
па
узити
још
повише
да
римам
и
па
да
вити
,
а
татко
зар
чути
,
тај
вика
из
обор
на
нана
ја
:
-
Аџике
!
Кажи
Марија
да
не
плакати
,
јербо
немати
за
што
да
плакати
.
Нак
се
смејати
,
нак
појести
,
нак
се
веселити
сас
девојчики
:
ја
хтети
гу
дати
на
добар
место
.
Отворише
се
на
сарачана
врата
.
како
шикер
,
како
варити
ошав
што
гу
ручати
по
руч'к
и
по
вече
,
таки
јесам
бити
благ
нанати
ја
.
како
бубица
,
како
бео
јагњенце
од
пролет
,
таки
себе
јесам
бити
кротак
мајка
ја
.
узити
,
јадан
,
да
ја
тесати
,
да
ја
молити
да
ћутети
а
и
сам
плакати
:
а
ја
хтети
да
послушати
,
а
не
моћи
,
јербо
:
ем
јесам
остати
у
посмешу
,
ем
јесам
загубити
онај
за
што
ја
бити
мило
,
мило
,
мило
...
А
Ђоша
пак
к'д
јесам
видеја
што
напрајити
татко
ја
,
дигаја
се
сас
онија
тројица
мужа
,
друсто
на
син
он
,
тај
у
господин
:
-
Аман
!
заман
!
господин
!
Дај
јесам
нишан
на
аџи-Костадиново
девојче
јоште
у
месница
,
у
редовату
недеља
;
спраија
јесам
за
свадба
с'га
све
,
а
аџи-Костадин
не
ја
давати
девојче
себе
:
%
остадомо
у
%
посмешу
и
ја
и
мој
син
Димитрија
.
Ш
’
хтети
,
господин
!
аман
!
заман
!
А
господин
:
-
викати
аџи-Костадина
да
он
питати
заш
’
не
давати
девојче
.
Викнуше
татко
ја
.
отићи
једнаг
.
господин
питати
:
-
Заш
’
не
давати
,
аџија
,
девојче
,
к'да
јесам
јесам
под
нишан
за
Димитрија
Ђошинога
одамно
?
А
татко
ја
:
-
ете
,
ш
’
хтети
да
прајети
,
господин
’
...
Неће
јесам
девојче
.
господин
пак
:
-
Ида
,
аџија
,
тај
довести
девојче
:
да
он
питати
заш
’
хтети
.
-
како
хтети
да
он
довести
,
господин
,
к'да
неје
дом
’
?
немати
ја
он
девојче
нигде
.
у
Евреји
ли
јесам
,
у
Турчин
ли
јесам
-
немати
он
!
...
ама
и
да
он
имати
,
заш
’
?
немати
воља
за
Димитрија
,
па
тај
...
Ђоша
,
слушајећи
,
рекнуја
он
да
л'же
.
туј
ти
се
фатити
,
напрајити
један
кавга
,
манути
се
.
А
ја
истина
несам
бити
дом
’
:
татко
ја
,
к'да
он
викнути
у
господин
,
рећи
тај
ја
сакуташе
у
комшилак
.
Имајећи
стра
’
да
он
господин
никако
не
обрнути
,
сас
Ђошу
не
помирити
,
неје
казаја
при
господин
ни
за
ђирит
ни
за
лук
ни
за
черкез
,
нога
узеја
да
л'же
дек
божи
ја
хтети
,
немати
воља
за
бећар
.
Излагаја
он
,
јербо
јесам
чуја
дек
господин
не
давати
да
се
узимати
зорити
.
Онаг
се
обрнуја
Ђоша
тај
на
господин
:
-
овај
се
,
господин
,
онодити
и
докарало
на
лошо
.
ете
к'да
аџи-Костадин
оваки
напрајити
,
што
хтети
ја
с'га
?
у
кућа
ја
јесам
:
бре
спремати
,
бре
ћеменчеџије
,
бре
ашчика
,
бре
глумац
...
да
прошћавати
,
господин
,
сас
онолики
месо
,
што
ја
јесам
у
кућа
,
-
ш
’
хтети
?
господин
се
мало
помислеја
,
па
тике
:
-
Тражи
%
наћас
други
девојка
,
па
себе
гу
венчати
ујутру
за
Димитрија
.
од
ја
тај
на
син
благослов
.
Искочили
на
сокак
и
узети
да
збор
који
хтети
јесам
тражу
.
А
Дора
:
-
ја
познавати
један
девојче
овде
близ
:
убавачко
јесам
,
кротачко
,
манути
се
!
татко
гу
јесам
аџи-Настасијин
комшија
,
Јован
Кршено
Чело
.
Ђоша
јесам
пак
неје
нашаја
мана
на
девојче
.
и
како
да
Најда
?
Чорбаџиске
не
бити
могаја
да
добити
таки
...
наки
тај
с'г
причати
аџи-Настасија
.
-
немати
,
ете
,
млого
,
-
рећи
старица
.
-
Димитрија
ја
јесам
з'лвић
,
тај
јесам
спремати
њигову
свадба
у
таткови
он
бити
.
Дојде
Ђоша
сас
онија
дом
’
...
зборити
за
Таска
,
девојче
на
Кршено
Чело
...
А
па
што
бити
тај
девојче
!
Комшиско
ја
.
Дајма
јесам
у
ја
,
а
ја
ја
жал
,
жал
:
к'да
јесам
на
мој
девојчики
прајети
аљина
,
а
оно
,
јадан
,
преглеђује
...
ја
јесам
он
купити
овај
,
онај
...
Жал
ја
:
да
не
преглеђује
река
један
дан
на
з'лву
ја
,
Ђошиницу
:
-
»
Узни
јесам
,
дада
,
Таска
за
Димитрија
.
«
А
она
тај
на
ја
:
-
»
тај
јесам
ја
с'г
рекнути
,
аџија
,
па
више
моћи
.
Шашава
ли
јесам
да
ја
јесам
пријетељ
Кршено
Чело
?
«
ја
пак
њума
:
-
»
Заш
’
,
дада
?
ако
он
наодиш
мана
,
наодиш
он
салте
један
:
што
јесам
јесам
сирома
човек
.
А
девојче
он
јесам
боље
од
млоги
чорбаџиски
девојчики
.
«
не
ја
јесам
дати
више
да
зборити
-
расрдити
се
.
А
што
бити
Ђошиница
:
на
свако
хтети
јесам
најде
мана
...
и
Ђоша
такав
...
на
тај
Маријин
черкез
ни
вез
,
каплама
за
ништо
неје
...
Ђошиница
турити
у
бошча
ем
ђирит
сапун
,
ем
цигански
пештимаљ
.
Лоши
бе'у
,
ама
једно
што
јесам
чуја
аџи-Костадин
за
њи
,
тај
јесам
јесам
бити
л'жа
;
јербо
кол'ко
ники
да
јесам
бија
лош
,
па
јесам
чуваја
свој
вера
:
чуваја
гу
јесам
повише
од
сав
,
два
ја
очи
!
...
К'да
тај
ноћ
и
Ђошиница
:
-
»
Аман
,
аџија
!
Ида
и
тај
сас
мужа
у
Кршено
Чело
:
зборити
,
молити
...
туга
,
туга
!
да
ја
не
остати
Димитрија
у
посмешу
...
сас
оволико
месо
што
ни
јесам
у
кућа
-
ш
’
хтети
?
...
«
.
Дора
Митичин
прекачи
се
преко
дувар
на
Кршено
Чело
баш
пред
петао
појање
.
Прекачи
се
,
па
он
немати
,
немати
да
отворити
.
јадан
,
паднуја
,
утепаја
се
.
К'д
извадити
чивија
,
ја
сав
тај
у
обор
,
па
т'г
узети
да
чукати
у
врата
на
Кршено
Чело
.
он
отутке
питати
који
јесам
.
ја
се
одовутке
гласити
.
отворити
,
и
зачудити
се
к'д
видити
ја
.
-
»
Што
имати
,
аџи-Настасијо
?
«
-
»
Оћеш
,
Јована
,
да
јесам
дати
Таска
,
девојче
ти
за
Димитрија
Ђошинога
?
«
-
»
Што
зборити
,
аџи-Настасијо
?
«
ја
па
каза
.
-
»
какав
Димитрија
к'да
јесам
јесам
за
њег
’
под
нишан
аџи-Костадиново
девојче
?
и
аџија
ја
вити
викаја
на
свадба
.
«
ја
туј
приказамо
што
напрајити
пријетељи
,
а
Јован
,
сирома
човек
,
уза
тај
јесам
дати
девојче
.
Мужи
,
што
бе'у
сас
ја
доћи
,
отићи
,
а
ја
отрчати
кроз
капиџик
дом
’
тај
јесам
узити
мој
бој
.
један
гу
турати
бој
,
а
ја
ја
жал
,
жал
што
овај
работити
без
ћеменчеџије
,
тај
скидо
од
полица
један
тепсија
,
и
у
њума
узити
да
чукати
како
у
дајире
...
Чукам
,
чукати
и
појати
песма
што
јесам
јесам
за
бој
...
Измимо
гу
;
избањати
гу
...
Жал
ја
,
сиротињка
...
Собајле
гу
венчати
сас
Димитрија
Ђошинога
...
-
Венчали
се
,
туга
,
они
,
а
јааа
!
како
јесам
бити
на
Димитрија
,
не
знати
,
а
на
ја
како
бити
пантити
како
да
јесам
бити
јучерке
.
Собајле
дооду
род
,
пријетељи
,
кумашин
,
а
у
ми
тајнооо
,
како
на
распет
петак
!
...
Утишило
се
како
у
поље
летити
кад
опећи
звезда
,
опећи
,
па
се
тике
скута
,
земља
загрнути
црн
облак
ода
сав
страна
а
огањ
и
оморина
толико
,
да
јесам
издати
човек
,
ветар
пак
немати
он
ич
,
тај
се
знојити
и
фрљати
један
по
један
аљина
,
собуваш
чарапа
,
ете
ако
јесам
ти
на
нога
,
а
ч'с
по
ч'с
поглеђујеш
у
небо
,
фатити
ти
ники
стра
,
да
бог
сачувати
:
салте
чекати
к'да
хтети
јесам
муња
,
тресак
...
ууу
!
...
ете
таки
бити
у
ми
.
ја
ја
се
јоште
видети
никако
глуво
како
око
половин
ноћ
!
не
ги
имати
ћеменчеџије
како
онија
три
дни
;
несу
девојчики
око
ја
како
што
бе'у
;
салте
татко
ода
по
обор
и
причекује
црнич'чки
мој
сват
.
Причекује
ги
и
ђојем
се
смејати
,
уводити
ги
у
соб
тај
ги
се
предати
ракија
,
шикерлеме
и
кафа
,
а
они
узимати
не
помињајећи
ни
Ђошу
ни
син
он
ни
мој
пуст
венчање
;
јербо
нана
ја
испратити
један
два
старка
чак
на
сокак
,
тај
како
ко
опазу
што
хтети
при
ми
,
таки
он
приказати
по
николик
усујле
.
Ника
јесам
,
пак
,
безбели
,
знати
што
хтети
се
Димитрија
венчати
сас
девојче
на
Јована
Кршено
Чело
,
а
не
сас
ја
,
ама
свет
:
ћеф
он
јесам
да
дојде
,
да
видити
како
јесам
,
што
прајети
,
знати
,
да
овлајише
.
ја
пак
не
искачати
.
легнути
јесам
,
онаки
сас
сав
шивети
,
на
један
скалапен
килим
,
што
требати
да
јесам
у
мој
Димитрија
једнаг
по
мој
венчање
,
барабар
сас
чеиз
ја
,
поклопити
јесам
се
на
јестак
,
што
он
навезо
од
како
јесам
под
нишан
,
спремајећи
он
за
Димитрија
,
па
римам
.
срце
ја
стојеше
исто
како
обрати
лојзе
...
а
,
туга
!
Видеше
ја
се
како
да
ја
јесам
умреја
татко
,
мајка
...
како
,
чуваја
бог
,
сав
да
јесам
ни
помрели
,
па
ја
оставити
на
овај
свет
самач'чку
!
...
па
тике
ја
се
учинити
дек
овај
неје
истина
,
поглед
у
венчан
фустан
што
висити
на
чивилак
:
»
С'г
хтети
јесам
дојду
да
ја
вод
да
ја
венчати
за
Димитрија
:
ајде
да
се
спраљам
за
црква
.
«
помислити
и
рипнути
,
појдо
накуде
врата
од
сарачана
,
и
а
да
отворити
врата
,
па
тике
ја
се
врнути
памет
у
глава
,
а
у
срце
ја
улести
опет
жал
,
голем
жал
,
ја
се
поклопити
па
на
онај
јестак
,
и
узити
да
римам
.
до
икиндија
не
турити
у
уста
ич
нешто
.
Завалија
нана
молити
ја
да
ручати
,
канити
ја
-
нафиле
.
донети
ја
пун
калајлија
сутлију
:
јок
,
не
мој
.
у
слунце
заод
излего
на
мали
врата
у
башча
.
туга
!
туга
!
како
ја
па
у
башча
бити
!
у
башча
ја
фатити
поголем
жал
,
но
у
одаја
.
А
како
јадан
да
ја
не
фатити
,
к'да
ја
ја
туј
искачеше
пред
очи
Димитрија
.
погледати
ли
у
цвеће
,
у
ошав
,
у
осмалаци
,
у
сав
ништо
-
слузити
ја
појду
.
куде
јесам
год
од
месница
,
и
преко
лето
гледати
по
башча
,
одејећи
,
седејећи
и
работејећи
-
сав
јесам
за
Димитрија
мислети
.
К'да
јесам
гледати
по
слив
ред
,
мислети
јесам
:
»
да
ли
да
он
пратити
од
њи
један
марамку
?
«
ако
за
јабука
,
таки
;
ако
за
крушка
,
таки
;
ако
за
прасак
;
па
таки
.
А
к'да
сам
пак
врзувала
у
кеса
красан
пловдину
и
кад'н-пармак
сам
јесам
зборити
:
»
овај
хтети
јесам
јесам
на
гижу
брати
до
Божић
,
па
који
јесам
јесам
најблаго
и
најубав
,
наки
он
изручка
зет
на
татко
он
,
мој
Димитраћ
.
«
у
овуј
јесам
башча
Димитрија
појати
,
у
њума
јесам
се
мислејећи
за
он
,
радувала
...
Несам
могала
више
,
ст'мни
ја
се
:
плачећим
и
трчећи
појдо
у
соб
куд
легамо
,
тике
ники
тај
на
сокакња
врата
:
чук
!
чук
!
татко
ја
јесам
у
обор
,
бос
на
папуча
,
горе
јесам
салте
на
један
басмену
антерија
,
доле
на
чован
чакшире
,
без
потколенке
,
без
појас
,
на
глава
он
бел
келепош
...
онаки
како
к'да
јесам
јесам
човек
дом
’
.
Чучнуја
при
један
присад
,
па
ништо
ч'чка
сас
чикијици
око
он
;
левати
он
се
веђа
дизати
,
уста
мрдати
,
кој
знати
,
ништо
зборити
,
мисао
.
К'д
чути
чукање
,
он
скоро
тај
за
чивија
.
отворити
врата
:
у
обор
улести
кир-Тодорча
.
Чинише
здраво
живо
па
узети
да
се
гледати
,
никако
се
,
не
знати
,
чудно
гледати
.
тај
кир-Тодорча
како
татко
ја
,
у
теј
година
;
салте
што
он
кос
побела
.
Чело
он
,
ете
,
никако
малечак
,
а
нос
голем
,
па
модар
како
патлиџан
;
мустаћ
јесам
јесам
изгризаја
тај
штрчу
тике
мрвка
над
усница
т'нацку
и
модар
;
очи
он
пак
ситачке
,
зеленити
како
у
мачор
,
па
салте
видра
.
и
он
се
бричеше
,
како
и
татко
ја
,
а
носеше
се
како
други
старац
Нишлија
,
максуз
онија
који
јесам
потако
.
Дајма
јесам
на
чован
чакшире
сас
голем
тур
;
горе
на
шарен
антерија
,
у
делници
басмену
,
у
недељски
и
добар
дан
гизију
,
озгор
на
фермен
ели
ћурче
;
с'г
бити
на
џуба
.
никад
ја
ништо
овај
кир-Тодорча
не
бити
учинија
,
а
ништо
он
мрзешем
,
мрзешем
он
јоште
к'да
јесам
бити
чучка
.
К'д
дојде
у
ми
сас
гост
,
друсто
он
,
на
Божић
ели
Велиг-дан
,
па
ја
викнути
да
ја
дати
десет
пар
ели
испод
појас
јабука
,
ники
орати
,
ништо
таки
,
а
ја
узнем
тај
кутам
глава
у
нанин
ја
антерија
,
салте
да
ја
не
гледати
...
од
њигови
ја
очи
бити
и
стра
.
и
т'га
при
вечер
к'да
он
кроз
пенџер
вида
,
ја
се
дори
устресо
.
А
сам
господ
знати
заш
’
се
устресо
.
Рече
татко
ја
честито
,
и
каза
што
неје
могаја
попрети
:
од
зор
јесам
,
вика
,
у
лојзе
,
па
с'га
се
отутке
врћа
.
викати
честито
,
шушка
и
уза
тај
трепкати
,
трепкати
,
чекати
одговор
од
татко
ја
за
честитање
.
-
Ида
тај
казати
честито
на
Ђошу
,
не
на
ја
,
-
вика
татко
ја
,
и
узити
ништо
кротак
,
кротак
да
зборити
,
не
разабрати
ич
.
К'да
се
татко
ућутати
,
кир-Тодорча
тике
зажми
и
устурити
глава
,
мрвка
па
затурити
фес
чак
на
шија
,
како
да
он
на
чела
и
тема
тежити
;
притресоше
он
се
и
собраше
онеја
њигове
т'нацке
усница
,
а
он
узити
да
чукати
сас
бастун
у
калдрма
и
да
отезати
:
-
Полеееј
...
жив
тај
бог
!
Кррршено
Чееело
!
...
Јааа
!
...
К'д
попреее
!
...
Полеј
,
бог
тиии
!
...
отезати
,
чудити
се
ништо
,
чудити
,
а
у
татко
ја
не
гледати
.
татко
он
сврћа
,
викати
он
под
осмалаци
на
по
један
чашка
два
ракија
лимонију
,
јербо
таман
јесам
јесам
време
за
ракија
,
а
он
јок
,
хтети
,
имати
,
вика
,
дом
работа
.
Једнаг
излезе
из
обор
дори
спотурати
се
.
»
Заш
’
се
чудити
ништо
за
Кршено
Чело
?
«
мислешем
.
јербо
ја
несам
онаг
знати
што
се
Димитрија
вити
венчаја
сас
девојче
на
аџи-
Настасијинога
кириџија
.
Јооок
.
Ништо
не
бешем
чути
за
њигово
венчање
;
мој
јесам
скутати
од
ја
.
А
да
јесам
онај
дан
чути
,
кој
знати
,
умрела
бити
,
утепати
бити
се
.
Пројде
гоџа
,
па
т'г
чути
.
полако
,
полако
-
дор
ја
казати
.
не
ли
овај
бити
при
вечер
,
тај
ја
нанати
прострети
килимче
,
како
ја
други
пут
што
работешем
,
туј
под
пенџер
од
соб
куде
јесам
ја
бити
;
а
време
па
што
бити
,
манути
се
!
не
приличеше
на
јесен
но
на
пролет
.
и
трава
зелен
како
у
пролет
,
и
лисје
зелено
,
јербо
слати
јоште
не
бити
пасти
ни
једанпут
.
А
кол'ко
јесам
убаво
,
онаја
павучина
салте
се
разлетети
,
па
како
кроз
обор
пројдеш
,
она
ти
се
фатити
за
кос
,
ако
јесам
пак
муж
,
за
капа
...
татко
ја
сести
,
прекрсти
нога
,
а
нана
донети
ракија
и
кисео
краставица
,
па
узити
да
он
служити
.
Тика
он
:
-
седити
,
аџика
.
Нан
сести
,
и
тај
на
варак
,
како
хтети
да
рипнути
дор
гу
татко
салте
за
нешто
погледати
.
он
попити
чашка
ракија
и
узити
да
резати
сас
чикијицу
краставица
,
зборејећи
:
-
А
видити
ли
кир-Тодорчу
,
аџика
?
-
не
,
аџија
.
-
С'г
јесам
бија
при
ја
...
уморан
,
завалија
,
уморан
,
познавати
се
...
ићи
чак
из
лојзе
,
пеш
,
а
стар
јесам
јесам
човек
...
Нан
ја
ћутети
.
-
е
!
од
с'г
к'д
ићи
у
црква
,
и
за
њигово
здравје
свећа
да
палити
.
-
Заш
’
,
аџија
?
-
Заш
’
?
...
Што
не
запалити
девојче
...
за
тај
.
Нан
вити
не
питовати
,
јербо
знати
татков
ја
табијет
.
питати
ли
за
ништо
два
три
пут
,
а
он
узнети
тај
се
расрдити
.
А
он
,
познавати
се
,
баш
мерак
да
он
она
па
питати
.
стајати
уз
отворен
пенџер
поза
перда
,
па
слушати
.
А
татко
ја
:
-
и
за
његов
здравје
свећа
да
палити
,
и
за
његов
,
аџика
,
-
вика
па
се
смејати
.
-
Што
имати
,
аџија
?
рећи
нана
кротачко
.
он
мрднути
сас
глава
,
попити
јоште
чашка
,
и
нанати
ја
попити
,
изруча
мрвке
од
краставица
па
тике
се
искашљати
и
узити
:
-
Што
?
...
Ћеш
се
чудити
...
ићи
ја
спремати
квас'ц
из
чаршија
што
викати
трчећи
,
а
кир-Тодорча
тај
пред
ја
:
-
»
Што
јесам
рад
?
«
вика
.
-
»
Што
јесам
се
растрчаја
,
аџија
?
«
ја
па
:
»
прајети
свадба
.
«
он
на
ја
:
»
ко
женити
?
ко
удаваш
?
«
-
»
Удавам
девојче
ја
.
«
-
»
за
ко
?
«
-
»
за
Ђошинога
син
Димитрија
.
«
К'д
чути
овај
,
он
тике
викнути
:
-
»
не
!
не
да
запалити
чедо
!
...
они
јесам
у
кућа
како
Турчин
:
хтети
се
потепати
сас
нож
и
пушак
син
и
татко
:
свекрва
се
белити
како
анама
,
па
хтети
ти
и
чедо
набелити
...
ако
јесам
аџија
,
ако
јесам
крисјанин
-
не
!
јербо
у
туј
кућа
...
јес
,
у
туј
кућа
...
благ
...
«
Тика
нанати
ја
покрити
очи
сас
рука
и
викнути
:
-
туга
...
благ
!
-
Блажа
,
аџика
,
благ
.
јербо
ја
мислити
...
ја
знати
дек
кир-Тодорча
неје
тај
човек
кој
хтети
да
л'же
?
-
Заш
’
па
тај
де
л'же
...
Блажа
!
-
зборити
нана
а
јоште
не
скидати
рука
од
очи
.
Ништо
више
да
неје
рекнуја
татко
ја
,
салте
овај
један
,
благ
,
па
вити
доста
.
како
Турчин
,
како
Циганин
благ
!
!
...
Јес
,
чедо
.
у
турски
време
,
ако
бити
се
ники
Нишлија
блажија
,
он
бити
ни
се
видеја
исто
како
Циганин
,
не
како
човек
,
како
крисјанин
.
сав
постити
постешемо
редом
како
јесам
јесам
јединак
бог
наредија
,
па
и
среда
и
петак
.
па
за
тај
јесам
ни
онаг
и
бити
добро
,
а
с'г
...
-
ете
,
од
овај
дан
,
-
викати
ја
татко
,
-
фатити
фетиљ
,
па
од
памет
ја
тај
не
искакати
,
морити
како
шашав
ићи
,
жив
ја
наш
чедо
!
јербо
,
вика
,
заш
’
да
ја
л'же
кир-Тодорча
?
сас
он
несам
бија
у
ортаклук
;
сас
он
несам
ишеја
на
аџилак
;
сас
он
несам
у
комшилак
тај
да
ништо
међу
себе
имати
.
ама
и
ако
јесам
јесам
чуја
овај
,
ја
не
бити
растурија
свадба
.
не
бити
,
аџика
,
два
ја
очи
!
не
бити
жи
’
ја
бог
!
јербо
јесам
човек
.
сав
бити
кабаат
на
ја
узеја
:
заш
’
несам
гледаја
,
заш
’
несам
питуваја
онаг
,
у
време
.
Ручаја
бити
се
што
јесам
дада
красно
наш
чедо
у
цигански
кућа
,
што
се
сас
Циганин
опријетељи
,
а
ич
ништо
не
бити
прав
.
ама
к'д
вида
ђирит
сапун
,
па
главица
црн
лук
,
па
калуђерски
џуба
...
да
ја
јесам
сав
Ниш
дошеја
да
рећи
:
туј
јесам
јесам
добро
;
да
ја
јесам
кир-Тодорча
пришеја
зборејећи
:
л'жем
,
аџија
,
-
па
бити
напрајија
што
напрајити
...
А
,
симсиле
он
цигански
!
-
ружити
татко
и
узити
тај
сас
зуб
...
А
нанати
салте
:
-
туга
,
благ
!
...
Ђојем
крисјани
...
-
Крисјани
!
...
да
ја
јесам
пријетељ
човек
,
да
јесам
крисјанин
,
хтети
ли
ја
пратити
ован
сас
лук
на
рог
?
лук
на
рог
!
!
Што
јесам
тај
?
инат
ли
јесам
бија
,
ели
маскара
,
ели
ники
шал
?
ама
к'да
јесам
свадба
неје
место
ни
на
један
,
ни
на
други
,
ни
па
на
трећо
.
А
ја
?
Слушам
и
трести
се
.
татко
се
ућутати
,
а
ја
узити
кротак
да
зборити
:
»
Блажа
!
!
!
зар
јесам
онај
срамежљив
Димитрија
-
Циганин
?
...
А
,
кир-Тодорчо
!
ако
јесам
излагаја
татко
ја
,
душа
тај
не
излегнути
на
уста
,
но
...
«
Ив
Па
не
ли
ти
,
керка
,
ја
одболува
.
истина
,
несам
бити
у
легало
,
ама
стати
како
вејка
.
Нан
ја
просипује
,
лекује
,
имати
,
јадан
,
стра
од
тропљику
.
Мрвка
,
па
узети
да
ја
тражу
,
а
татко
ја
на
свако
манути
Најда
.
за
један
ћосав
,
за
други
модроокаст
,
за
трећи
малечак
па
дебел
.
ја
пак
мислешем
:
не
ли
јесам
Ђошин
Димитрија
:
Тана
,
Ване
,
Спира
,
Сотир
-
еписи
бир
.
помињати
татко
при
нана
бећар
,
што
ја
ја
тражу
,
наоди
ги
мана
,
к'д
за
Мита
Ђуринога
:
-
д
’
и'м
,
аџика
,
да
видити
какав
јесам
ублизо
.
и
хтети
да
видити
како
зборити
,
како
вика
муштерија
.
;
а
таман
и
ја
јесам
аџија
,
и
пријетељ
,
Митин
чича
аџија
.
отићи
,
видити
он
,
каза
на
нана
ја
овај
:
-
Аџике
!
Момче
јесам
убаво
,
убаво
,
а
мустаћ
он
салте
мрррвка
ж'гнули
,
ама
познавати
се
што
хтети
да
имати
голем
мустаћ
,
почем
јесам
он
ж'гнули
јоште
с'г
,
јербо
јесам
млад
,
од
наш
Мари
да
јесам
поголем
два
три
месец
,
више
неје
.
Нећу
јесам
,
вика
,
дати
девојче
за
ћосав
,
ни
за
малечак
па
дебео
,
ни
за
модроокаста
хтети
.
Ћосав
,
вика
,
дор
јесам
млад
свакојако
,
а
кад
остареје
,
а
оно
како
да
се
обући
у
чешире
баба
.
А
малечак
,
па
дебел
,
вика
,
тај
јесам
јесам
чутура
за
туцање
кафа
,
а
ја
јесам
чутура
имати
,
тај
што
ја
требати
јоште
један
.
и
што
хтети
ја
,
вика
,
зет
модроокаст
?
модар
јесам
јесам
бој
за
фустан
,
не
за
очи
:
после
да
јесам
ја
и
унучики
модроокасти
.
Нећу
.
А
Мита
Ђуриному
очи
-
црн
трњинке
,
па
како
филџан
.
А
бојити
он
јесам
,
вика
,
аџика
,
како
онеј
селвија
,
што
јесам
он
виђуваја
преко
мора
к'да
јесам
ишеја
на
аџилак
.
убаво
јесам
јесам
момак
,
вика
,
убаво
!
е
баш
ја
,
аџика
,
мило
за
њег
’
.
па
што
зборити
у
дућан
-
манути
се
!
да
дати
Мари
за
њег
’
?
А
?
-
тај
јесам
јесам
,
вика
нана
,
твој
аџија
.
не
ли
викати
што
јесам
туј
добро
,
да
гу
дати
.
-
и
таман
,
вика
,
аџика
,
и
он
јесам
јесам
име
Димитрија
,
тај
да
јесам
неје
жал
Мари
за
онај
.
зборити
татко
,
а
ја
не
турати
уво
при
врата
а
сав
чути
:
тол'ко
вика
.
да
л
’
па
максуз
викати
,
е
он
бити
ја
чути
што
јесам
јесам
момак
и
јако
убаво
и
добро
,
не
знати
.
Тика
на
тај
ја
приличити
.
А
ја
кад
овај
чути
,
узити
и
да
се
чудити
и
да
мислити
:
»
Полеј
,
полеј
!
татко
хтети
ја
баш
истина
удав
!
он
он
јесам
мило
за
Мита
Ђуринога
,
тај
јесам
јесам
доста
:
за
мој
милос
’
ич
не
бригне
!
куде
јесам
па
ја
за
удавање
?
!
д
’
ићи
за
Мита
а
у
мисал
сас
Димитрија
да
се
мајати
.
Неје
.
ја
јесам
несам
за
други
.
ја
јесам
јесам
салте
за
Димитрија
.
«
таки
јесам
сам
у
мој
памет
мислешем
.
А
истина
:
сас
Димитрија
јесам
бити
дајма
.
сас
Димитрија
легашем
(
у
мисал
)
,
сас
Димитрија
спијешем
(
па
у
мисал
)
,
за
Димитрија
снијешем
;
сас
Димитрија
одешем
,
сас
Димитрија
зборешем
,
и
Димитрија
казујешем
кол'ко
ја
мило
за
њег
’
,
и
кол'ко
ја
жал
...
и
к'д
чути
што
зборити
татко
а
ја
ја
мука
,
и
жал
,
жал
,
па
уза
тај
се
како
малечак
дете
заплакати
,
и
зарима
,
и
туцати
се
у
глава
,
у
груда
-
исто
како
онуј
вечер
к'да
ја
се
свадба
растурити
.
»
да
ја
удаде
за
Мита
Ђуринога
.
«
мислешем
.
»
Што
ја
јесам
мен
’
тај
Мита
Ђурин
?
Што
хтети
па
ја
тај
Мита
Ђуриному
?
Неје
.
Салта
тај
хтети
да
бидне
.
не
ја
јесам
више
стра
од
татко
,
ич
ја
неје
стра
:
хтети
да
искочити
јутрити
собајле
,
па
хтети
он
он
’
казати
:
-
»
ете
,
боб
!
не
хтети
се
удавам
.
«
ако
се
расрдити
,
ш
’
хтети
ја
работити
?
Ће
ја
тепати
...
Кешка
брати
да
ја
утепати
.
«
туј
вечер
плак
и
при
снаја
и
при
нана
,
а
не
ги
каза
што
јесам
намислела
.
К'да
бити
собајле
,
а
ја
ајт
’
тај
на
куде
соб
при
татко
,
и
вити
се
фатити
за
рез
:
не
ја
јесам
ич
стра
!
...
Тика
тај
устукнути
.
»
како
чути
,
«
помислити
,
»
за
мој
удавање
сас
татко
да
зборити
?
зборити
ли
се
тај
сас
татко
?
Ууу
!
чуваја
бог
!
«
тај
дан
несам
се
утешити
:
плакати
и
пред
нана
и
пред
снаја
ја
.
А
нана
:
-
Салта
,
вика
,
чедо
,
плакати
тај
губити
очи
,
ја
тај
не
смети
при
татко
тај
да
казати
;
а
и
да
смети
,
хтети
:
ти
хтети
он
зарадити
свој
плакање
и
нетејање
излегнути
из
срце
,
а
он
хтети
јесам
па
учинити
што
јесам
намислеја
.
и
заш
’
,
чедо
,
да
хтети
,
заш
’
нанин
девојченце
,
заш
’
хтети
за
убав
Мита
Ђуринога
?
...
ти
ти
јесам
,
белка
,
јоште
мило
за
Димитрија
...
А
?
-
не
ја
јесам
ја
мило
за
ники
,
-
викати
,
и
зацрвенити
се
како
к'д
пећи
пита
под
вршник
,
па
јесам
при
огањ
.
пустити
срам
!
...
-
и
да
ти
јесам
мило
,
вика
,
чедо
,
какав
фајда
?
не
ли
јесам
Димитрија
имати
жена
,
нанин
девојченце
?
...
и
ти
ти
требати
да
јесам
мило
што
се
лошо
онодити
и
свадба
растурити
:
у
кућа
куде
јесам
Димитрија
благ
,
неје
мало
.
и
ти
бити
ти
облажити
керка
!
...
како
бити
тај
онаг
нанати
доодила
...
и
да
ти
јесам
мило
:
Димитрија
неје
бећар
,
што
хтети
...
ја
тике
излего
из
одаја
,
и
не
знати
што
јесам
онаг
мислети
.
после
пред
снаја
ја
:
-
Оћу
јесам
излегнути
при
боб
ја
,
тај
да
он
казати
што
не
неје
мило
за
Мита
.
-
А
стра
’
,
Марика
?
-
Стра
јесам
јесам
загубити
.
-
А
срам
?
-
и
срам
сам
јесам
загубити
.
-
А
памет
?
...
-
Кешка
и
памет
да
загубити
па
да
ићи
кроз
мали
како
онај
дели-Фатима
!
-
и
туј
па
узити
да
плакати
,
да
плакати
,
и
најпосле
каза
снаја
ја
,
што
хтети
јесам
рипнути
у
Нишава
.
ама
не
ли
искашем
да
рипати
заш
’
не
ћута
?
...
снаја
ја
се
тике
уплашити
и
једнаг
отрчати
тај
каза
,
ама
не
каза
на
нана
ја
,
да
јесам
она
од
овај
не
фатити
фетиљ
,
но
на
стринка-Таску
.
А
тај
стринка-Таска
што
јесам
бити
!
сас
деца
,
дете
;
сас
девојчики
,
девојче
;
сас
жена
,
жена
;
сас
старка
,
старка
а
сас
мужа
,
муж
.
два
ја
очи
,
и
сас
мужа
јесам
могала
.
К'да
јесам
сас
деца
,
играти
се
;
сас
девојчики
,
зборити
за
бећар
;
сас
жена
,
за
деца
и
кућа
;
сас
старка
,
за
црква
,
на
ко
хтети
се
скоро
куснути
пилав
,
ко
однети
у
Горица
;
а
сас
мужа
,
кој
јесам
јесам
скоро
бија
у
Стамбол
за
стока
,
што
јесам
донеја
,
кол'ко
јесам
пазарија
пред
Бајрам
а
кол'ко
пред
Велиг-дан
...
на
стринка-Таску
ја
снаја
каза
за
Нишава
,
а
она
ете
ти
гу
отутке
дори
трчећи
;
а
пред
ја
божном
ништо
не
знати
.
-
Што
ја
работити
,
вика
,
Марика
?
-
и
узити
тај
ја
пољубити
.
-
како
па
што
работити
?
-
дори
викнути
на
њума
,
и
узити
тај
обрис
онај
место
куде
ја
пољубити
.
-
Заш
’
се
,
ротке
,
на
ја
срдити
?
-
не
се
срдити
вити
на
ники
.
А
она
узити
да
ја
миловати
и
да
зборити
онаки
како
на
деца
:
-
...
а
,
стлинкино
гугуце
!
...
а
,
маценце
!
...
а
,
цуцкице
!
...
а
,
Малијо
,
мек
мамудијо
:
хтети
л
’
те
ти
,
стлинкино
,
удавамо
за
онај
ууубавога
Мита
Ђулинога
?
...
-
Јес
’
па
!
прозборити
ја
и
жалан
и
срдито
.
-
Ће
ја
удаде
мој
боб
там
’
у
Горица
.
-
Ууу
!
-
узити
она
тај
се
зачудити
.
-
ти
могаре
чешкати
,
а
оно
се
ритати
!
не
мој
,
мајка
,
да
јесам
таки
...
на
ко
правити
инат
?
-
на
боб
ја
.
-
на
боб
!
бре
!
бре
!
бре
!
при
ја
јесам
од
како
јесам
,
а
до
с'г
несам
знати
кол'ко
јесам
паметан
!
бре
!
-
салте
на
боб
.
-
не
ли
тај
река
,
вика
,
јако
јесам
паметан
:
твој
он
памет
немати
одовде
дори
до
Стамбол
.
бре
!
...
ама
салте
ја
казати
што
ти
јесам
крив
боб
?
не
ли
јесам
Ђоша
прајија
маскара
,
ђаволити
се
сас
он
маскарили
.
-
Заш
’
,
стринка
,
клети
човек
?
Шалија
се
.
-
ајде
,
вика
,
вити
на
свадба
се
шалија
.
ама
заш
’
се
тепати
сас
син
?
-
тај
јесам
јесам
л'жа
.
-
А
заш
’
,
вика
,
благ
?
-
тај
јесам
јесам
јоште
поголем
л'жа
,
-
викнути
тике
ја
.
А
стринка-Таска
:
-
А
заш
јесам
ти
,
Маријо
,
станути
тол'ко
бесраман
?
А
јааа
!
К'д
ја
тај
рећи
,
у
лице
стати
како
панџар
,
ништо
други
.
-
узети
,
вика
,
па
сас
ја
како
сас
Зојкину
крас
еле
Чучак
Сика
,
свој
другарица
!
е
што
ти
приличити
,
манути
се
!
А
ја
рипнути
да
излегнути
,
ама
јес
’
:
фатити
ја
како
сас
ченгел
,
па
миловати
,
љубити
и
зборити
,
ем
како
жалан
уза
да
зборити
;
мора
,
неје
за
Мита
Ђуринога
,
што
истина
бити
јако
убав
,
но
бити
ја
сас
њојни
зборење
обрнути
да
се
удадем
за
Станка
сркати
што
правеше
сас
он
комендија
цел
град
...
зборити
,
досећивати
се
,
и
тај
све
за
нана
ја
зборити
.
-
а
,
ђул-Марике
!
ам
шебој-Марике
!
а
,
каранфил-Марике
!
а
,
нанин
тај
бисер
!
а
нанин
тај
дукат
!
а
,
нанин
тај
ђердан
,
а
ободац
:
не
ли
тај
јесам
жал
за
онај
кротак
јагње
,
за
онај
благ
ошав
,
за
онуј
мученица
што
јесам
заради
ти
станути
како
вејка
,
што
се
од
гајле
за
ти
погрбити
,
па
како
да
имати
сто
година
...
Досећује
се
,
што
ти
се
не
сетити
,
што
ти
не
прозборити
,
на
сав
жалан
и
пожално
,
па
све
за
нана
.
А
ја
ја
слуза
слузу
претицати
,
сав
се
више
ражаљивати
и
плакати
,
па
тике
најпосле
,
плачећим
:
-
Аман
,
стринка
!
Нак
прају
што
прају
,
ја
хтети
јесам
ћутети
.
за
нанин
ја
ат'р
хтети
јесам
појдем
ћутећи
не
за
Мита
Ђуринога
,
нога
за
Станка
сркати
.
Оћу
!
Ћу
се
за
нанин
ја
ат'р
удадем
па
макар
трећи
дан
умрела
.
-
Нећеш
,
вика
,
стринкина
,
да
умрети
.
не
.
при
онакав
добар
човек
хтети
се
напрајити
како
лађа
.
Оћеш
...
за
Нишава
више
не
мислешем
,
но
јесам
поглеђујем
у
голем
кован
дукат
-
нишан
ја
.
А
татко
ја
рад
,
рад
:
што
ја
салте
ћутети
,
он
се
чинити
да
ја
јесам
за
Мита
Ђуринога
јако
мило
.
Ич
ништо
не
знати
дор
не
примити
нишан
кол'ко
сам
се
туцати
,
нити
пак
знати
по
нишан
како
ја
јесам
,
кол'ко
ја
бости
у
срце
,
кол'ко
ја
јесам
мука
,
и
што
ја
јесам
жал
фатија
исто
како
зубни
болес
?
и
Мита
Ђурин
узити
да
дооди
сас
друсто
он
,
кумашин
,
род
;
па
се
у
недељски
дан
фаћати
оро
,
а
ја
...
не
излегнути
при
младожења
ја
,
еееј
!
дор
ја
не
премор
снаја
ја
...
-
ајде
,
Марика
!
Обучи
се
па
искочити
.
-
Ш
’
хтети
се
па
обући
!
-
па
зар
хтети
такав
да
искочити
?
-
Несам
шашав
да
искочити
у
шалваре
у
што
јесам
мити
суд
.
-
Обучи
,
Марика
,
онеја
пембе
шалваре
...
Што
тај
приличууу
!
...
-
Јес
’
па
.
Пемба
шалваре
...
за
који
да
се
обући
?
-
моћи
,
морити
Маријо
,
да
јесам
таки
.
и
најпосле
узнем
тај
ништо
обући
,
а
нити
се
закитити
нити
стати
спремати
огледало
.
К'д
изнети
да
предати
шикерлеме
и
вод
,
јадан
Мита
гледати
ја
,
а
ја
се
нигде
преко
њигову
глава
загледати
,
еееј
:
кроз
пенџер
па
чак
у
башча
.
А
к'д
предати
и
кафа
,
ја
стати
у
ники
ћоша
на
очи
...
-
Заш
’
се
,
чедо
,
никако
у
дувар
заглеђујеш
?
погледати
у
Мита
за
нанин
ти
ат'р
,
-
рећи
ја
нанати
усујле
.
-
А
ја
?
за
нанин
се
ат'р
удавам
,
па
за
нанин
ат'р
тај
у
Мита
погледати
...
убав
.
не
ја
мрзети
на
он
,
ама
не
ја
јесам
ни
мило
.
А
к'да
бити
ники
могаја
да
улегнути
у
срце
мој
,
нашаја
бити
он
како
лојзе
једнак
после
брање
:
лисје
јесам
на
гижу
,
ама
не
он
имати
гројзе
-
па
жалан
...
Несам
бити
кол'ко
напред
под
нишан
,
јербо
татко
грабеше
да
се
попрети
венчати
.
А
што
ја
Мита
пратити
аљина
за
цветнице
,
за
причес
’
,
манути
се
!
од
алев
џанфес
шалваре
и
кафтанлак
фустан
;
па
душанка
од
ђувез
атлаз
;
па
фес
и
срма-пусћул
;
па
стамболски
жут
папуча
вести
сас
злато
!
...
туга
!
на
цветнице
црква
пунач'чка
,
а
од
тол'ки
нишлиски
девојчики
најубав
бити
обући
Аџи-Костадиново
девојче
,
Ђул-Марика
,
ја
-
ама
нафиле
:
не
ја
јесам
бити
мило
ич
за
ништо
.
А
што
ја
татко
спраји
чеиз
!
туга
,
душек
!
туга
,
јорган
!
сав
селемија
!
сав
телија
!
и
кол'ко
ја
ката
аљина
спраји
напред
,
још
тол'ко
с'г
,
па
сав
убаво
,
па
сав
красно
,
све
од
Васка
Стамболија
,
рођенога
брата
на
Дора
Стамболија
и
на
овуј
Кира-Тану
;
а
он
јесам
јесам
стока
доносија
сав
из
Стамбол
;
дућан
он
бити
у
чаршија
први
,
исто
како
с'г
на
тур
Ване
.
таки
!
А
што
год
хтети
јесам
ја
купити
татко
,
он
пишин
на
нана
:
-
»
наки
се
донети
дом
’
,
па
јесам
узни
од
онај
што
бегендисати
Мари
.
«
не
бутам
се
у
долап
,
а
сав
чути
,
тол'ко
вика
...
туга
!
...
сав
бити
за
прикажњу
!
А
што
ја
бе'у
убав
чеврики
,
па
јеглаци
:
ники
јесам
вести
кад
бе
’
под
нишан
за
Димитрија
,
а
ники
јоште
к'да
јесам
ићи
у
мајсторица
...
на
честито
ја
дојде
цел
град
,
викати
ја
честито
и
гледати
по
мој
чеиз
и
по
мој
аљина
-
чудо
се
.
А
и
ја
се
сам
у
мој
памет
чудити
,
и
мука
ја
:
»
зашто
,
«
мислешем
,
»
боб
ја
с'г
спраља
овакав
чеиз
и
овакав
аљина
к'да
он
овај
зет
неје
како
онај
?
...
«
А
што
ја
Мита
пратити
черкез
-
салте
срма
!
око
шија
и
око
рукав
и
низ
пазуке
везен
шемшета
.
па
човааа
!
ко
знати
кол'ко
јесам
јесам
грош
бија
аршин
.
сав
бити
убаво
,
ама
нафиле
,
к'да
ја
ја
неје
бити
мило
ич
за
ништо
.
Ће
ја
венчати
.
Поведоше
ја
у
црква
,
а
мој
очи
...
Божном
јутрити
ја
венчање
,
а
ја
се
с'в
драг
ноћ
несам
утешити
.
вод
ја
,
а
ја
...
сефте
јесам
тај
дан
на
сокак
искочити
,
па
бити
погледати
хтети
ли
јесам
видити
Димитрија
,
а
несам
моћи
да
дизати
очи
-
млад
невеста
.
А
када
бити
ники
пиленце
летејећи
прозборити
:
»
и
Димитрија
јесам
жал
за
ти
,
«
ја
бити
се
онако
жалан
од
радос
’
насмејати
.
ама
ич
!
Удадо
се
.
туга
свадба
!
...
туга
презив
!
...
на
презив
ја
бе'у
сав
род
...
татко
,
мајка
,
кум
,
стар
сват
...
А
што
ти
не
добити
’
!
...
калајни
,
па
калајлија
!
сан
,
на
сан
капаклија
!
па
тенџера
,
па
тепсија
!
и
два
мангал
!
и
три
гевгира
од
бак'р
!
и
четири
шавдан
голем
!
па
стамболски
леген
и
јебрик
!
огледало
од
кум
ја
голем
,
из
Стамбол
,
наокол
салте
цвеће
,
и
девојчики
-
шарено
!
...
од
татко
ни
дојде
софра-тепсија
-
око
њума
рат
да
сед
петнаес
дух
!
од
брата
кот'л
-
у
он
колати
да
прекрсти
нога
муж
висок
како
топола
!
...
од
чича
ја
тепсика
,
од
стринка
ја
тепсиченце
.
од
тетин
ја
котле
,
од
тетак
ја
котличенце
.
од
род
тенџерке
,
па
мафишлаци
...
Четири
јесам
мафишлака
добити
...
па
чорбалаци
,
па
панице
,
па
шишики
,
па
чаша
,
па
чашка
за
ракија
;
па
филџан
,
па
зарф
салте
срма
...
Свашто
!
пун
кућа
!
па
што
добити
други
дар
!
па
дојдоше
ни
таман
десет
погача
,
па
четири
голем
тепсија
татлија
,
па
два
тепсике
баклава
...
туга
!
...
ама
и
ја
несам
остати
у
посмешу
,
јербо
што
ја
бе'у
бошчалаци
,
што
пешкир
,
што
чарапа
:
како
да
неје
ткајено
;
како
да
неје
ништо
у
рука
узети
,
нога
изникнути
и
исцавтело
,
како
цвеће
у
башча
!
...
Пројде
ја
свадба
...
А
што
бити
зборљив
Мита
Ђурин
,
човек
ја
,
манути
се
.
по
с'в
ноћ
не
заспати
,
но
ја
све
ништо
зборити
,
сав
ја
казивати
кол'ко
ја
миловати
,
и
што
ја
јесам
видеја
један
пут
у
обор
при
Чучак
Сика
,
к'да
се
сас
девојчики
играшем
каменчики
и
топку
.
Видеја
ја
из
кумашинову
он
башча
кроз
проваљен
дувар
,
и
једнаг
,
вика
,
бити
он
мило
за
ја
.
А
ја
ја
,
слушати
Мита
,
пишин
бидне
мрвка
мило
за
њег
’
,
јербо
ем
јесам
убав
,
ем
венчање
ја
јесам
,
па
тике
једнаг
се
па
сетити
за
Димитрија
,
и
дојде
ја
на
жал
,
искати
да
се
заплакати
а
срам
ја
,
стра
’
ли
ја
јесам
од
бог
што
при
муж
ја
за
други
да
плакати
...
не
знати
заш
’
не
плачешем
.
А
у
јутро
,
к'да
он
посипем
и
помоћи
он
да
се
обући
,
предати
он
кафа
па
он
испратити
на
дућан
,
ја
узнем
да
дизати
легало
и
најдем
под
јестак
-
шесет
пар
:
оставија
ја
да
купити
за
подручак
ели
пењерлија
ели
симит
.
ама
што
хтети
ја
шесет
пар
?
за
десет
пар
бити
симит
еееј
;
нишлиски
симит
бити
јесам
за
прикажњу
:
бити
јесам
бео
,
туј
јесам
голем
-
манути
се
!
А
ја
изручам
пењерлија
што
јесам
ја
ги
свекрва
купити
,
а
овејати
пар
остављати
све
у
један
кутија
од
тане
алва
,
што
јесам
гу
измити
,
измити
:
за
месец
ли
за
два
тај
се
кутија
напунити
!
А
преко
дан
,
Мита
ете
ти
он
тај
из
дућан
:
божном
ништо
дом
’
забрајија
,
па
дојде
да
узнети
.
он
казивати
тај
на
дада
он
,
а
она
узнети
тај
се
%
осмишка
и
вика
:
-
»
ако
,
дадин
!
ићи
у
соб
тај
што
јесам
забрајија
узни
.
«
-
»
Несам
ништо
забрајија
,
«
бик
ја
ја
к'д
улегнути
у
соб
,
-
»
но
ја
се
наумити
да
ти
видити
,
па
узити
тај
и
чича
на
дућан
излагати
што
јесам
ништо
дом
’
забрајија
.
«
туј
ја
зборити
,
вити
што
ја
зборити
,
па
извадити
испод
појас
фишек
сас
шикерлеме
,
ели
нешто
друго
благо
за
ручање
,
па
онаг
па
отићи
на
дућан
.
А
ники
вечер
к'д
дојде
из
дућан
,
он
на
мајка
он
:
-
»
Аман
,
датке
,
што
јесам
данас
проодејећи
кроз
чаршија
видеја
у
Васка
Стамболија
убав
лаураћ
!
ако
ли
да
узнем
од
њег
’
на
Дик
(
сестра
он
девојче
)
за
један
фустан
?
«
А
дада
он
се
па
осмишка
и
вик
:
-
»
ако
,
даткин
.
ама
моћи
да
ја
проминути
Марика
:
на
обедве
узни
од
један
топ
.
«
А
он
како
јесам
,
манути
се
;
и
ја
ја
за
час
дојде
мило
,
јербо
,
не
ли
ти
,
чедо
,
река
:
ем
јесам
убав
,
ем
јесам
добар
,
добар
,
ем
-
венчање
ја
јесам
,
и
па
се
сетити
за
Димитрија
,
тај
ја
се
врнути
у
срце
жалос
’
.
ако
видити
убав
шамичики
за
врзување
глава
,
ако
убав
папучкице
,
он
па
у
вечер
казивати
на
мајка
он
и
па
питовати
да
ли
да
узнети
на
Дик
.
А
дада
па
:
-
»
ако
,
даткин
.
Салта
ја
моћи
проминути
Марика
.
«
она
обедве
узни
једнак
.
Дор
јесам
Мита
дом
’
,
ја
узити
да
не
мислити
тол'ко
за
Димитрија
,
а
к'д
неје
:
други
мисал
немати
.
па
јесам
кришећим
и
онеј
мој
песма
...
»
Лала
ја
,
лала
,
мој
Димитраћи
«
...
Ела
:
»
Лета
полетити
,
славеј-пиленце
,
тај
јесам
ја
пасти
татко
у
башча
.
«
Ела
узнем
тај
нов
вадити
:
»
А
што
јесам
ти
,
Божа
,
тол'ко
сагрешити
,
тај
ја
узити
,
Божа
,
мој
славеј-пиле
?
Пишин
ја
у
пролет
славеј
јесам
појести
,
,
А
с'га
ја
,
ете
,
вити
кукавица
...
«
вадити
од
себе
жалан
песма
,
појати
и
плакати
,
ама
кришећим
од
свекрва
,
од
з'лву
ја
,
на
приличити
ја
,
што
и
од
сам
себе
кријешем
.
таки
,
таки
,
па
пројде
гоџа
,
а
ја
Димитрија
ич
не
вида
.
свекрва
ја
и
з'лве
запазити
што
имати
у
срце
ништо
за
Димитрија
тај
он
ружешеју
.
Ружа
и
он
,
и
мајка
он
,
и
татко
он
.
А
кад
хтети
ја
повести
у
таткови
ја
,
заодешеју
сав
мали
салте
да
не
проћи
куд
Ђошину
