јесамобузимати
некакав
пријатан
расположење
према
сав
,
па
чак
и
према
овај
писар
.
»
збиља
,
красан
човек
.
како
јесам
само
учтив
,
пријатан
,
скроман
.
и
баш
моћи
бити
да
јесам
он
ономад
рђаво
разумети
.
Човек
,
без
сумња
,
гледати
мало
да
ја
занимати
,
па
ћаскати
свашта
,
а
ја
одмах
помислити
бозна
шта
...
да
ли
јесам
тако
?
«
...
и
она
поновити
у
памет
његов
пређашњи
разговор
,
размислити
се
о
неки
израз
,
па
она
се
сад
цео
разговор
учинити
друкчији
,
сасвим
друкчији
.
»
А
ко
знати
?
...
помислити
она
са
неки
сумња
на
душа
:
можда
јесам
овај
претварање
...
«
да
ли
моћи
бити
људи
толико
дволичан
...
и
тај
остати
за
она
неразрешен
загонетка
.
А
писар
се
тек
сад
одушевити
свој
речитост
,
па
не
мислити
престати
.
много
леп
мисао
и
уверавање
изнети
пред
Љубица
и
одједном
,
погледати
у
часовник
,
тргнути
се
.
—
зар
ваш
колега
не
радити
данас
?
запитати
он
освртати
се
.
—
Рада
,
не
знати
што
већ
не
излазити
.
Писар
скочити
и
утрчати
у
школа
.
одмах
по
тај
стати
излазити
уморан
деца
,
протезати
се
цео
снага
,
а
за
она
покуњити
,
снужден
поглед
,
изићи
и
Гојко
са
писарем
.
—
овај
бити
и
заспати
у
школа
,
чекати
да
ја
отићи
,
рећи
писар
смејати
се
.
него
хтети
сад
ви
,
господин
учитељ
,
нешто
да
молити
.
Пошљите
ваш
послужитељ
нек
донети
мој
бисага
из
судница
и
примити
ми
у
ваш
стан
да
се
мало
заложити
и
разговорити
.
Госпођица
,
држати
,
хтети
отказати
?
—
захваљивати
...
али
јесам
тако
уморан
,
да
бити
ја
сад
одмор
бити
пријатан
од
јела
.
—
Нећете
ми
,
ваљда
,
покварити
друштво
.
имати
време
и
за
одмор
.
Гојко
,
онако
суморан
,
наређивати
Стојан
да
трчати
за
бисага
,
а
он
се
дати
на
посао
:
да
мало
уредити
и
дотерати
сав
жалосни
стан
.
пренеразити
се
кад
видити
да
соб
опет
јесам
почистити
.
Већ
пета
дан
јесам
како
наређивати
Стојан
да
бар
мало
смахне
онај
сена
са
под
,
па
ето
,
стајати
све
као
у
свињац
.
да
узети
сад
да
он
почистити
,
не
смести
—
дигнути
хтети
прашина
,
опазити
он
.
»
најбоље
нек
стајати
овако
,
помислити
он
.
они
знати
да
ја
немати
жена
ни
други
послуга
«
.
потом
наместити
мало
свој
постеља
,
привући
сточић
ближе
прозор
,
па
изићи
.
Стојан
се
враћати
с
бисага
,
те
сав
ући
у
соб
.
Љубица
се
намрштити
кад
ући
,
у
мало
не
запушити
нос
рука
.
Гојко
тај
опазити
,
па
се
обрнути
Стојан
.
—
јесам
ли
морити
,
ти
.
од
кад
ја
ти
викати
сваки
јутро
да
соб
чистити
и
ветрити
,
а
ти
јесам
ја
направити
овде
читав
свињац
!
...
ја
...
ја
...
узвикнути
он
у
љутина
,
па
запети
и
одједном
прекинути
.
Љубица
и
писар
тако
исто
изгрдити
чича
,
па
поседати
за
сто
,
који
се
повијати
на
сав
четири
страна
.
—
Шта
хтети
,
старост
јесам
,
братити
!
...
не
моћи
се
више
као
некад
,
док
се
бити
млад
.
А
ја
опет
мој
господа
слушати
ка
неки
бог
и
сваки
она
,
што
хтети
рећи
,
довлет
чинити
.
ја
се
слагати
лијепо
;
јес
’
,
братити
...
ка
неки
права
вамилија
.
Гојко
обор
глава
па
ућутати
.
он
јесам
вазда
побеђивати
Стојанов
речитост
,
па
и
сад
он
немати
шта
одговорити
,
знати
у
напред
да
хтети
соб
бити
сав
гора
и
сав
нечист
,
ако
се
он
јесам
не
прихватити
метла
.
али
јесам
тај
он
мрзети
,
а
нечистоћа
јесам
моћи
мирно
сносити
,
само
да
јесам
овако
изненадан
посета
.
—
кад
јесам
стар
,
пријатељ
,
и
кад
не
моћи
да
радити
,
онда
јесам
више
за
служба
,
рећи
писар
,
вадити
хладан
печење
,
заструг
са
сир
и
кајмак
,
лук
и
неколико
бутела
пива
.
—
него
да
казати
ја
да
узети
други
човек
,
који
младић
.
Стојан
заиграти
обријати
и
обрасти
кратак
чекињав
кос
брада
;
он
затрептати
очи
и
одједном
рукнути
у
плач
.
—
десет
година
јесам
овде
,
сладак
братић
...
немати
куд
...
да
умрети
овде
...
.
—
оставити
он
,
молити
ви
,
рећи
Љубица
,
који
се
веома
узбунити
од
старчев
плач
.
—
Добра
,
кад
госпођица
за
ти
молити
,
одговорити
писар
,
па
стати
нудити
нов
пријатељ
јела
и
пиће
.
—
ама
као
да
јесам
се
ја
и
ви
,
господин
уча
,
раније
познавати
...
или
јесам
се
негде
виђати
,
наставити
писар
,
нудити
Гојко
пива
.
ви
јесам
ја
тако
познати
.
—
Учили
јесам
гимназија
заједно
...
ви
после
отићи
некуд
...
у
полиција
.
—
ха
,
па
што
се
не
казати
,
брата
!
...
друг
из
гимназија
,
па
се
чинити
да
се
не
познати
.
господин
Пера
с
нарочит
задовољство
и
чак
неки
важност
ударити
глас
на
реч
из
гимназија
...
у
његов
кондујити
стајати
да
јесам
свршити
основни
школа
;
и
он
јесам
вазда
се
исказивати
против
школа
и
школован
људи
,
али
тек
бити
он
необично
драго
,
што
се
у
овај
прилика
наћи
сведок
његов
гимназијски
школовање
.
А
он
јесам
,
морати
признати
,
у
дубина
дух
сматрати
гимназија
као
нешто
веома
велик
,
непостижан
,
велик
од
сав
...
управо
о
велик
школа
јесам
смести
ни
мислити
.
—
Па
тај
јесам
тај
ја
,
наставити
он
,
познати
одмах
...
и
опет
јесам
ћутао
!
—
Тхе
...
шта
хтети
?
знати
да
ја
не
познавати
,
одговорити
Гојко
гледати
у
земља
.
»
ха
,
овај
несрећан
збуњеност
,
рећи
он
у
себе
,
мрштити
се
.
куд
баш
сад
да
ја
доћи
,
кад
требати
да
јесам
нај
...
слободан
!
«
...
познати
јесам
ви
одмах
,
наставити
он
,
па
се
накашљати
,
не
знати
шта
бити
још
моћи
рећи
.
—
е
па
дед
,
за
срећан
познанство
!
подигнути
писар
чаша
,
додиривати
уз
гред
,
врло
лагано
,
Љубичин
чаша
,
а
са
Гојко
се
куцнути
другарски
.
Гојко
испити
,
па
одмах
видити
да
се
и
Пера
и
Љубица
нешто
смести
и
гледати
он
.
Баш
хтети
бити
да
се
он
смејати
.
тај
он
опет
збунити
.
—
какав
јесам
тај
друг
,
болан
...
Нећеш
са
колегиница
да
се
куцнути
!
рећи
он
писар
.
—
заборавити
...
промрмљати
збунити
Гојко
,
кретати
очи
живо
,
као
да
гледати
где
бити
се
моћи
сакрити
.
после
ручак
полицајац
одсести
у
разговор
још
читав
час
.
ту
се
разговарати
пријатељски
,
сасвим
другарски
,
претресати
се
успомена
из
младост
,
управо
ређати
се
несташан
поступак
у
школа
и
ван
она
,
Љубица
слушати
са
интерес
овај
разговор
,
који
јесам
у
по
нешта
подсетити
на
њен
младост
.
и
Гојко
се
чак
расположити
,
па
допунити
разговор
по
неки
свој
сећање
.
—
Сећате
ли
се
онај
...
рећи
он
смешити
се
,
онај
у
дугачак
кошуља
...
Трпковић
,
што
ударити
директор
шамар
...
јесам
он
познати
по
ноћ
.
—
аха
,
јесам
...
хтети
,
чинити
ја
се
да
он
истерати
.
—
ја
,
па
он
директор
опростити
.
сад
јесам
поручник
.
најзад
се
писар
дигнути
,
опростити
се
врло
пријатељски
са
Љубица
и
Гојко
,
Љубица
опет
поновити
неколик
извињење
,
рећи
она
да
бити
потпуно
безбрижан
,
па
отићи
весело
.
Гојко
се
још
смешити
задовољно
,
сећати
се
неки
ситница
из
ђачки
живот
.
Љубица
се
досетити
овај
смех
,
па
чим
стати
на
поље
запитати
он
:
—
ви
јесам
јамачно
лепо
провести
детињство
и
младост
?
видити
да
се
радо
сећати
младост
...
—
младост
?
...
поновити
Гојко
и
замислити
се
.
ја
јесам
јесам
имати
,
ни
знати
за
она
...
не
,
не
...
ја
јесам
живети
у
младост
,
нити
знати
шта
јесам
тај
.
Љубица
он
погледати
зачудити
;
учинити
она
се
да
он
овај
не
говорити
будан
,
но
као
да
сањати
.
поглед
он
бити
управити
у
један
тачка
и
укочити
,
цео
лице
некако
необично
изменити
,
сањиво
,
занесено
...
како
тај
?
рећи
она
тих
глас
,
као
да
се
бојити
да
он
не
пробудити
.
сваки
ко
јесам
преживети
младост
,
морати
знати
за
она
,
сећати
се
поједини
тренутак
и
,
разумети
се
,
тај
јесам
леп
сећање
...
ето
,
и
ви
се
сећати
неки
ситница
...
—
А
ја
ви
казати
да
не
знати
за
младост
.
.
Сећам
се
многи
ситница
,
јесам
...
али
тај
јесам
туђ
живот
,
тај
јесам
ја
само
посматрати
...
али
из
мој
живот
немати
ништа
,
јер
ја
јесам
живети
,
као
што
ни
сада
не
живити
.
него
...
тек
сад
јесам
друго
;
опет
сад
бар
имати
нешта
,
а
онда
јесам
бити
ништа
,
изговорити
он
тај
,
па
дубоко
уздахнути
и
обрисати
рука
чела
,
по
који
се
накупити
капља
зној
.
—
ја
тај
не
разумети
;
не
знати
како
...
рећи
Љубица
,
тражити
згодан
израз
—
како
тај
јесам
живети
?
—
како
?
...
поновити
Гојко
.
од
основни
школа
,
па
до
крај
школовање
одвојити
јесам
се
из
родитељски
кућа
и
бринути
се
јесам
о
себе
.
какав
ја
јесам
бити
први
дан
школовање
,
такав
ја
јесам
бити
и
последњи
:
сав
један
исто
...
суд
,
вод
,
ципела
,
трчкарање
до
бакалница
,
до
касапница
,
а
ноћу
крпити
се
,
прати
се
и
учити
...
све
тако
,
без
крај
!
...
—
зар
баш
никад
јесам
знати
за
игра
са
друг
,
шал
,
забава
?
...
—
никад
.
ја
јесам
за
сав
тај
време
ништа
осећати
,
ништа
желети
;
живети
јесам
...
тај
јесам
јесам
управо
ни
живети
,
него
онако
...
—
А
детињство
?
стати
он
запиткивати
заинтересован
Љубица
.
—
ваљда
јесам
бар
као
дете
проживети
,
у
родитељски
кућа
,
са
деца
?
...
—
јесам
,
само
јесам
тада
и
живети
,
више
никад
,
одговорити
Гојко
с
неки
бол
,
готово
са
очајање
,
па
се
опет
загледати
некуд
у
даљина
,
а
пред
очи
стати
он
пролетати
сећање
из
безазлен
детињство
.
како
да
се
не
сећати
!
зар
бити
се
моћи
тај
заборавити
?
па
шта
бити
он
остати
за
утеха
из
цео
живот
,
шта
бити
се
имати
сећати
,
да
јесам
тај
леп
доба
,
детињство
...
зар
да
се
не
сећати
онај
гнездо
,
у
облик
један
мали
,
накривљен
,
непокривен
сиротињски
дашчарица
,
са
чији
се
праг
видити
шуман
вал
дивотан
Морава
.
Чим
сванути
,
они
сав
,
голотрб
и
босоног
малишан
,
његов
браћа
и
сестра
,
поискакати
испод
прљав
,
поцепан
поњава
,
па
трчати
на
низак
,
на
река
.
прегледати
од
синоћ
запет
вршак
и
намештен
кошара
,
па
ако
имати
лов
,
одмах
се
доносити
угарак
,
ложити
се
ватра
ту
на
обала
и
спремати
се
доручак
.
родитељ
она
,
пуки
сиротиња
,
журити
се
на
рад
,
надничење
,
а
они
по
цео
дан
око
вод
,
око
Морава
хранитељка
,
јер
она
она
јесам
и
хранити
и
појити
,
други
шта
јесам
имати
;
она
она
јесам
и
неговати
,
као
добар
мати
,
прати
она
,
чистити
,
а
благо
сунце
повијати
она
и
сушити
свој
зрак
...
о
,
диван
,
шуман
српски
Морава
!
...
па
онај
безазлен
,
срећан
дечји
игра
!
па
нарочито
онај
задовољство
,
који
се
тада
осећати
...
и
сад
се
живо
сећати
тај
осећање
,
па
он
духати
обузети
сладак
топлина
.
и
све
тако
лепо
бити
,
док
он
један
дан
отац
не
узити
за
рука
и
одвести
у
окружни
варош
.
»
много
ми
јесам
,
рећи
он
отац
,
па
не
моћи
све
да
изхраним
.
Узеће
те
господин
Младен
,
дати
ти
у
школа
,
а
ти
да
он
слушати
као
бог
.
Немаш
се
куд
враћати
«
.
и
он
јесам
остати
,
почети
јесам
претурати
дан
за
дан
,
док
се
једном
не
наћи
са
листа
хартија
у
рука
,
који
он
јесам
моћи
дат
хлеб
.
А
за
тај
време
његов
се
мило
гнездашце
растурити
.
родитељ
помрети
,
сестра
се
разудати
и
сваки
за
себе
савити
гнездо
,
браћа
се
растурити
по
бео
свет
и
он
сад
замишљати
како
изгледати
онај
рајски
место
,
где
јесам
познати
једине
дан
срећа
,
милошта
,
задовољство
.
Кућица
се
већ
давно
срушити
,
по
двориште
израстао
трње
и
коров
;
плетар
,
у
који
јесам
затварати
једина
коза
шут
,
јамачно
јесам
однети
или
јесам
струлити
ту
на
место
;
стазица
до
река
обрастао
трава
;
вир
,
код
ко
јесам
се
намештати
справити
за
лов
,
засут
;
све
срушен
,
уништен
,
па
ветар
преко
тај
пуст
гудура
звиждати
и
шибати
,
а
Морава
оздо
,
ваљати
свој
мутан
талас
,
хуја
и
шума
пенушити
се
,
не
освртати
се
на
опустео
гнездо
.
иљадама
година
она
се
талас
овај
долина
;
иљада
хтети
још
проћи
,
а
она
хтети
исто
овако
пенити
се
и
шумити
,
не
освртати
се
на
човечји
гнездо
,
који
се
појавити
уз
њен
обала
па
она
одједном
нестати
...
сав
хтети
проћи
,
свега
хтети
нестати
,
а
Морава
хтети
се
још
поносито
и
величанствено
носити
преко
раван
српски
поље
...
Гојко
канути
суза
из
очи
,
али
он
не
смети
подигнути
рука
да
се
убрисати
.
скренути
ока
у
страна
,
па
опазити
да
се
и
Љубица
некуд
далеко
загледати
,
очи
се
сјајити
,
не
мицати
се
,
а
усни
по
кад
што
грчевито
заиграти
.
и
она
се
,
ваљада
,
пренети
у
прошлост
,
или
се
предати
какав
нов
осећај
,
па
сновати
пријатан
заносан
сан
.
Гојко
се
обрнути
к
она
,
па
јесам
стати
посматрати
.
Учини
он
се
да
се
из
сам
дух
његов
појављивати
неки
сила
,
који
он
снажно
гонити
у
наручје
тај
девојка
,
осећати
да
он
нешто
снажно
привлачити
к
она
.
и
кад
бити
имати
мало
више
смелост
,
ко
знати
какав
бити
се
изјава
одједном
разлити
из
груда
.
овако
пак
само
уздахнути
и
снуждити
обор
глава
,
осећати
немоћ
и
неодлучност
.
он
хтети
чекати
да
се
тај
некако
само
себе
удесити
.
деца
већ
почети
долазити
у
школа
,
а
они
обојити
сањати
...
ВИИИ
.
полицајац
веома
учестати
са
свој
походама
.
сваки
други
трећи
дан
сврнути
на
часак
у
школа
,
поседити
са
Љубица
,
поразговарати
се
,
нашалити
се
и
насмејати
,
па
отићи
.
никакав
претња
,
никакав
затева
не
чути
се
више
од
он
.
Љубица
се
већ
тако
навикнути
на
његов
поход
,
да
она
у
известан
дан
и
сам
очекивати
,
постати
јесам
она
чак
пријатан
.
у
овај
сеоски
самоћа
човек
се
радовати
кад
добити
прилика
да
с
ко
измењати
мисао
.
у
последњи
време
писар
почети
доносити
по
неки
леп
понуда
:
кутица
фин
шећерлема
,
јужнога
воће
,
уверавати
како
јесам
тај
необично
јевтин
ствар
у
Београд
,
куда
он
ићи
често
те
носити
порез
.
Љубица
се
све
више
навикавати
на
писарев
љубазност
,
и
сад
она
бити
сасвим
обичан
доста
смести
израз
.
она
и
сам
добацивати
Пера
двосмислен
одговор
,
разумети
се
све
у
шала
,
но
тек
бити
са
он
потпуно
слободан
.
сад
се
и
сам
смејати
свој
пређашњи
бојазан
и
страх
,
и
питати
се
:
шта
се
имати
бојати
?
ето
,
већ
више
од
месец
дан
човек
долазити
,
и
осим
задовољство
и
пријатељство
она
не
осетити
ништа
друго
пред
он
.
али
у
колико
Љубица
и
писар
постајати
интиман
,
у
толико
се
Гојко
све
више
стати
повлачити
,
док
се
сасвим
не
издвојити
из
њихов
друштво
.
пре
недеља
дан
донети
она
јесам
јесам
писар
оба
плата
,
док
други
учитељ
још
јесам
ни
мислити
о
тај
.
Гојко
чак
узити
и
нешто
пар
унапред
,
па
одмах
отићи
до
Београд
,
оденути
се
лепо
и
вратити
се
исти
дан
,
доста
изменити
,
наравно
у
свој
корист
.
његов
нада
добити
још
више
мах
,
али
се
одмах
и
пресећи
.
сутра
дан
десити
он
се
прилика
да
чути
смео
изјава
писарев
и
шаљив
одговор
Љубичин
.
Гојко
се
следити
,
и
од
тај
дан
јесам
се
ни
видети
ни
проговорити
са
она
.
са
Љубица
,
кад
имати
што
пословно
,
преговарати
преко
Стојан
.
и
Љубица
јесам
са
свој
страна
много
допринети
,
да
се
хладноћа
међу
она
увећати
,
а
тај
само
због
онај
безразложан
женски
инат
.
»
Шта
ја
се
он
ту
љутити
...
као
да
имати
какав
права
нада
ја
.
Баш
хтети
за
инат
да
он
једити
,
још
више
хтети
да
се
смејати
са
писарем
,
нек
пуцати
од
јед
«
.
Гојко
остати
озбиљан
,
вечно
намрштити
и
повући
,
избегавати
сваки
прилика
да
се
не
срести
са
она
.
сад
се
већ
Љубица
од
истина
наљутити
.
овај
његов
стално
и
одлучно
држање
бити
она
тежити
од
сав
:
писар
доћи
за
часак
два
,
па
он
после
немати
по
неколик
дан
,
а
она
ни
с
ко
ни
реч
проговорити
.
Тешко
!
...
она
увиђати
да
се
међу
она
почињати
отворен
непријатељство
,
који
се
обично
звати
»
учитељски
свађа
«
,
о
шта
јесам
много
рђав
слушати
.
али
она
ни
прст
не
мрднути
да
тај
спречити
.
напротив
,
решити
се
на
отворен
инат
,
надати
се
на
моћан
заштита
писарев
.
један
субота
у
вече
ући
Стојан
у
Љубичин
разред
.
Чича
бити
на
велик
мука
:
од
пре
,
док
се
слагати
сав
,
бити
он
лако
задовољити
обојити
,
али
како
хтети
сад
?
Гојко
не
смести
вређати
,
јер
јесам
управитељ
—
моћи
он
одјурити
;
Љубица
још
горе
...
уз
она
јесам
писар
.
А
овамо
Гојко
он
једнако
издавати
некакав
оштар
порука
за
Љубица
,
па
стати
на
врата
и
слушати
хтети
ли
чича
онако
исто
оштро
изговорити
,
како
јесам
он
казати
.
ето
и
сада
чича
знати
поуздано
да
Гојко
слушати
на
врата
...
нарочито
он
јесам
казати
да
оставити
врата
мало
одшкринути
...
Чича
се
,
стати
пред
Љубица
,
уозбиљити
,
мало
се
накашљати
па
изговорити
наредба
.
—
казати
господин
управитељ
да
хтети
сутра
сав
ђак
ићи
у
црква
.
и
ви
да
се
спремити
да
,
ићи
са
ваш
деца
.
»
хвала
бог
,
чинити
ја
се
овако
рећи
,
одахнути
чича
,
јер
он
јесам
Гојко
три
пут
слишао
,
док
јесам
добро
научити
цео
наредба
напамет
.
—
казати
јесам
,
братити
,
и
оно
:
господин
управитељ
;
виђу
да
он
тако
баш
хтети
«
.
—
Кажи
господин
да
учитељица
не
морати
ићи
у
црква
,
кад
јесам
она
удаљити
.
деца
хтети
већ
доћи
,
па
неки
она
он
водити
;
и
онако
јесам
до
сад
бити
у
црква
,
одговорити
она
жучно
,
а
образ
пламтити
,
црвенити
се
као
крв
...
кад
Стојан
отићи
пред
Гојко
,
овај
већ
писати
нешто
љутит
.
рука
он
дрктати
,
а
перо
он
никако
не
слушати
,
но
извијати
пуно
непотребан
црта
.
—
Чекај
,
рећи
он
,
не
дизати
глава
и
не
слушати
одговор
Стојанов
.
извадити
из
сто
деловодник
,
забележити
тамо
нешто
,
ставити
нумера
на
онај
исписан
хартија
,
па
јесам
дати
Стојан
.
—
носити
.
неки
прочитати
и
нек
се
потписати
да
она
јесам
саопштити
наредба
.
кад
Љубица
узити
хартија
и
прочитати
све
,
па
спазити
чак
и
нумера
,
она
се
охладити
.
одједном
осетити
над
себе
сав
тежина
сила
стар
,
а
необичан
она
бити
овај
оштар
,
званичан
тон
,
који
се
јасно
распознавати
у
наредба
.
»
Наређује
се
учитељица
први
разред
школа
орловичке
,
поред
усмен
наредба
,
да
сутра
...
«
и
тако
даље
—
стајати
написати
на
тај
хартија
.
доле
потпис
:
»
управитељ
школа
орловичке
«
...
а
горе
на
врх
велик
слово
:
»
Краљевско-
српски
основни
школа
орловичка
.
Бр
.
@card@
.
«
Баш
звонити
!
...
Љубица
нарочито
одузети
смелост
и
управо
уплашити
јесам
овај
необичан
и
,
како
она
мислити
,
важан
државни
израз
:
Краљевско-
српски
;
.
.
па
јесам
хтети
да
скратити
:
кр
.
срп
.
,
како
се
тај
по
некад
радити
,
него
баш
отегнути
цео
ширина
.
Љубица
погнути
глава
,
па
веома
послушно
и
усрдно
узити
перо
и
потпис
како
она
јесам
рећи
.
—
Шта
казати
?
запитати
Гојко
шапутати
,
кад
он
Стојан
предати
хартија
.
—
Шта
хтети
рећи
...
Саже
глава
ко
јагњенце
,
па
потпис
.
хе
,
братић
,
сила
јесам
влас
’
!
...
рећи
чича
и
некако
лукав
засветлити
очи
.
Гојко
се
насмешити
задовољно
,
победоносно
.
распустити
деца
,
па
се
и
јесам
упутити
кроз
село
,
права
ка
брезовачкој
школа
.
од
скори
време
он
се
о
сав
саветовати
са
Веља
,
јер
увидити
да
овај
не
само
паметно
мислити
,
но
многи
ствар
унапред
предвиђати
.
—
о
,
безнадежан
јуноша
,
узвикнути
Веља
,
видети
он
где
он
долазити
.
Шта
јесам
,
пиштати
ли
рањен
,
изневерен
срце
?
...
знати
,
знати
,
дикане
мој
:
тежак
јесам
тај
бол
.
и
ја
јесам
ти
тако
нешто
некад
боловати
,
па
ништа
...
проћи
,
к'о
ћурећи
бобица
.
сад
се
смејати
кад
се
тај
сетити
.
него
шта
ја
...
хајде
седити
,
молити
ти
.
Шта
јесам
нов
код
ви
?
«
Гојко
се
наместити
на
столица
,
хтети
се
осмехнути
,
онако
ради
учтивост
,
али
он
се
из
груда
отети
тежак
уздах
.
суморно
погледати
око
себе
,
махнути
рука
преко
чела
,
па
туробно
одговорити
:
—
манути
се
,
молити
ти
...
Живот
ја
јесам
загорчати
;
и
онако
јесам
никад
срећа
видети
.
и
сваки
несрећа
морати
да
се
разбити
о
мој
глава
!
...
—
Мор
ћутети
,
тај
јесам
добро
ако
још
моћи
да
се
разбити
...
—
Шта
да
радити
,
научити
ја
,
наставити
Гојко
очајан
глас
,
па
он
испричати
догађај
последњи
дан
.
ја
видити
,
рећи
он
,
да
ја
се
спремати
велик
несрећа
...
хтети
проћи
ни
два
недеља
,
а
ја
хтети
бити
отпуштен
.
па
куд
хтети
после
и
шта
хтети
?
...
—
Отпуштен
...
хе
,
мој
цикати
,
не
ићи
тај
тако
.
Обезбеђен
јесам
ти
од
премештај
и
отпуштање
боље
него
и
један
од
ми
.
ја
ти
јамчити
да
хтети
бити
ни
преместити
ни
отпустити
,
докле
год
устрајати
тај
роман
Љубичин
...
требати
ти
она
.
—
Шта
ти
говорити
...
као
да
не
знати
онај
зликовац
!
—
зато
и
говорити
што
он
знати
...
ја
и
сваки
други
он
бити
одјурити
,
а
ти
хтети
,
јер
јесам
он
тај
потребан
...
да
он
не
сметати
.
—
како
тај
мислити
?
...
не
знати
.
—
он
хтети
ти
правити
други
пакост
,
нем
сумња
,
наставити
Веља
,
избегавати
одговорити
на
Гојков
питање
.
Јака
ићи
твој
мука
и
невоља
,
а
помоћ
тај
се
не
моћи
.
једино
ти
остајати
:
да
зажмурити
па
ништа
да
не
видити
и
да
ти
се
ништа
не
тицати
.
онда
хтети
и
она
ти
оставити
на
мир
...
чак
хтети
тај
писар
и
услуга
чинити
.
Видиш
,
дати
ти
и
аконто
за
овај
месец
,
а
ја
још
јесам
за
проћи
примити
...
само
ако
тај
моћи
...
допунити
он
после
кратак
ћутање
.
—
А
шта
велим
за
овај
вечерас
,
јесам
ли
погрешити
?
—
како
?
...
напротив
!
тај
ти
јесам
дужност
.
бити
јесам
већ
доцкан
кад
се
Гојко
дигнути
и
упутити
к
свој
село
.
сутрадан
Љубица
доћи
рано
у
школа
;
и
деца
се
брзо
окупити
.
свако
се
лепо
обући
па
се
бео
чист
кошуљица
;
на
нога
већина
алев
чарапа
а
на
леђа
јелечић
.
Љубица
се
загледати
у
деца
,
па
се
тако
и
замислити
...
стајати
лепо
обучен
,
са
шешир
на
глава
и
гледати
,
гледати
без
циљ
.
—
госпоја
,
прекид
она
мислити
један
малишан
:
овај
пити
водити
јутрос
,
па
...
јесам
л
’
да
не
смести
узети
навора
?
—
не
смести
...
одговарати
она
механички
,
више
понављати
детињи
реч
,
не
знати
ни
сам
шта
јесам
рећи
.
појавити
се
на
праг
и
Гојко
,
али
друкчији
,
сасвим
друкчији
.
на
он
лепо
нов
одело
,
нов
црн
шешир
,
кос
ошишати
,
брада
»
штуцован
«
,
па
ни
налик
на
пређашњи
Гојко
.
истина
,
и
сад
се
јасно
опажати
његов
карактеристичан
несразмера
,
али
ко
се
већ
навикнути
гледати
он
такав
,
он
он
сад
изгледати
сасвим
отресит
,
прав
младожења
.
Љубица
подигнути
глава
и
погледати
он
за
часак
.
Ироничан
осмех
,
помешати
са
презирање
,
заиграти
на
њен
усна
.
дохватити
марама
,
као
да
се
брисати
,
па
он
опет
погледати
и
насмејати
се
још
јаче
.
А
Гојко
,
озбиљан
и
намрштен
,
са
неки
прутић
у
рука
,
разгледати
деца
по
двориште
.
неколико
његов
ђак
прићи
к
он
.
—
јесам
ли
сав
доћи
?
запитати
деца
.
—
Дошли
јесам
.
само
јесам
они
што
не
долазити
никако
,
одговорити
ђак
.
—
Уређујте
се
,
скомандова
,
он
па
сићи
на
други
крај
,
подаље
од
Љубица
,
и
стати
уређивати
деца
.
и
Љубица
одмах
уредити
свој
малишан
.
сад
јесам
одједном
опет
обузети
неки
милина
,
вратити
се
пређашњи
љубав
према
овај
деца
,
и
она
јесам
необично
мило
што
стајати
са
овако
чист
и
упарађен
деца
.
толико
пута
јесам
са
завист
гледати
кад
варошки
учитељица
ићи
са
деца
у
црква
,
па
јесам
тада
у
себе
помишљати
,
да
хтети
и
она
дочекати
тај
срећан
дан
,
кад
хтети
овако
исто
са
свој
ђак
ићи
.
па
ето
,
доћи
и
тај
дан
!
неуман
,
она
јесам
сад
нерасположен
због
овај
Гојко
,
а
можда
и
због
други
шта
,
не
знати
ни
сам
,
.
.
јесам
имати
још
нешто
,
јамачно
имати
...
али
један
поглед
на
овај
малишан
довољан
јесам
да
раскравити
залеђен
срце
и
душа
да
развеселити
.
Школа
се
кренути
.
напред
ићи
Љубица
са
свој
деца
,
весело
гледати
пред
себе
,
а
напослетку
,
завршивати
ред
,
натмурити
и
покуњити
,
ступати
Гојко
.
по
потес
блистати
се
бистар
роса
,
мирисати
свеж
јутрењи
ваздух
,
прелетати
велик
јат
грлица
,
спреман
за
одлазак
,
а
доле
у
трњак
,
јасан
и
звонак
глас
,
чикати
кос
...
милина
,
не
моћи
човек
сит
да
се
надисати
!
...
после
дуг
путовање
,
стигнути
црква
.
Служба
већ
почети
,
те
они
и
не
одморити
деца
,
него
она
увести
у
црква
и
наредити
у
један
крај
.
за
певница
певати
месни
учитељ
,
а
око
он
стајати
и
одговарати
на
јектенија
десетина
одрастао
ђак
.
Гојко
стати
за
певница
,
али
пошто
не
имати
глас
,
морати
ћутати
.
Љубица
јесам
пазити
на
деца
и
крстити
се
побожно
,
онако
женски
:
знати
само
да
се
тако
ваљати
,
не
размишљати
нимало
ради
шта
тај
чинити
.
и
сад
одједном
стати
она
наликовати
овај
тренутак
на
један
часак
из
њен
детињство
.
јесам
,
сећати
се
тако
живо
...
довести
јесам
мати
,
са
млад
сестрица
,
у
црква
.
стајати
оне
тако
у
један
крај
и
ћутети
.
Мата
се
крстити
,
а
она
гледати
у
пламичак
кандило
,
што
треперити
пред
распеће
на
врх
иконостас
.
Учитељ
отегнути
неки
дугачак
песма
,
па
сав
сецати
глас
,
узвикивати
на
неки
место
страховито
.
на
средина
црква
,
око
икона
,
стајати
читав
бокор
зрео
и
зелен
босиљак
...
мирис
од
он
простирати
се
по
сав
црква
,
и
она
помишљати
да
тај
мирисати
божји
душа
.
и
гле
,
тај
исто
сада
!
...
и
пламичак
пред
распеће
,
и
учитељев
херувика
са
онаки
исти
сецање
и
узвикивање
,
и
гомила
босиљак
,
мирис
и
онај
исти
мисао
...
она
се
занети
,
не
слушати
шта
се
радити
око
она
.
кад
изићи
у
порта
,
по
свршетак
служба
,
друг
се
упознати
.
Месни
учитељ
јесам
стар
човек
,
већ
у
година
,
пријатан
,
симпатичан
изглед
.
скроман
,
тих
,
са
неки
нарочит
,
лаган
и
одмерен
манир
,
који
се
тећи
постепено
у
живот
и
сматрати
се
као
велик
украс
човеков
.
—
да
,
да
...
чути
јесам
,
одавно
јесам
чути
,
па
сав
разговарати
са
господин
-
свештеник
...
сав
се
надати
да
доћи
,
да
се
видити
.
Изиђе
свештеник
.
за
чудо
:
и
он
бити
исти
учитељ
...
онако
исто
говорити
,
онаки
исти
покрет
,
осмех
,
ама
баш
сав
исто
.
и
његов
први
реч
бити
скоро
исти
као
и
учитељев
.
Гојко
се
једва
осмелити
да
изговорити
оправдање
:
—
далеко
много
...
и
посао
велик
у
почетак
...
његов
обичан
збуњеност
,
кад
се
састајати
с
непознат
људи
,
обузети
он
сад
у
велик
мера
.
и
поп
и
учитељ
згледати
се
после
његов
одговор
.
.
Учини
она
се
веома
чудноват
и
необичан
оволик
збуњеност
код
одрастао
човек
.
и
Љубица
оборити
глава
,
па
не
знати
како
да
удесити
лице
:
хтети
бити
да
изгледати
пријатан
,
а
осећати
да
она
тај
у
овај
тренутак
не
ићи
од
рука
.
Учитељ
позвати
друг
к
себе
у
стан
,
ту
одмах
до
црква
,
и
они
,
не
смејати
одрећи
,
отићи
,
и
ако
бити
волети
да
се
кренути
одмах
са
деца
.
—
Извол'те
,
говорити
поп
,
идући
уз
она
.
и
дечица
требати
да
се
одморити
добро
,
дуг
јесам
пут
,
а
и
ви
.
па
да
се
упознати
...
ко
знати
кад
хтети
ми
опет
доћи
.
Гојко
ићи
као
на
шиб
.
Шта
хтети
он
тамо
,
кад
знати
да
хтети
умести
ни
проговорити
.
истина
,
овај
јесам
неки
добар
људи
,
видити
се
...
али
тек
...
—
јесам
ли
богослов
или
преперанд
?
запитати
он
попасти
кад
сести
у
соба
.
—
Преп
...
да
,
јесам
...
свршити
јесам
Учитељску
Школу
,
промуцати
Гојко
оборен
очи
,
избегавати
онај
заплетен
туђ
реч
.
А
и
згодан
он
бити
да
се
овако
изразити
:
неки
знати
да
јесам
свршити
цео
Учитељску
Школу
,
и
ако
јесам
привремен
.
—
тако
...
јесам
,
јесам
,
видити
ја
:
јесам
добар
пјевчик
.
А
чути
ли
како
кликтати
наш
господин
Аксо
?
...
јесам
,
али
он
јесам
богослов
.
—
тај
оно
јесам
баш
због
тај
,
господин
-
свештеник
,
јесам
због
тај
што
...
јесам
због
школа
.
имати
и
богослов
који
рђаво
певати
.
—
имати
,
доиста
имати
,
одговарати
поп
,
обарати
очи
,
јер
и
јесам
јесам
веома
слаб
певач
.
—
ини
солнце
,
ини
луна
,
ини
звјезди
...
како
ли
оно
бити
.
јесам
бог
дати
сваки
сав
дар
.
затим
обојити
стати
запиткивати
час
Гојко
час
Љубица
,
те
овај
морати
ступити
у
разговор
.
сести
са
она
и
учитељка
,
пошто
она
послужити
,
а
тај
јесам
врло
отресит
и
разговоран
жена
.
отворити
се
читав
дебата
,
те
чак
и
наш
зараћен
страна
морати
попустити
и
проговорити
по
неки
међу
себе
.
истина
,
Гојко
при
тај
бацати
из
очи
муња
,
а
Љубица
се
лукав
осмехивати
.
повести
се
разговор
о
учитељ
,
о
њихов
патња
;
поменути
и
један
зло
:
кад
јесам
више
учитељ
у
место
,
па
се
међу
она
отворити
кавга
.
—
То
јесам
зло
,
велик
зло
,
мој
господа
,
рећи
поп
.
.
у
место
да
јесам
они
сложан
,
па
да
се
удружен
сила
бранити
,
они
ударити
свако
на
свој
страна
,
а
тај
јесам
кметов
добро
доћи
.
Љубица
погледати
на
Гојко
,
али
он
гледати
оштро
и
озбиљно
,
као
да
се
тај
разговор
он
ништа
не
тицати
.
»
видити
ја
,
немати
ту
миран
рад
!
помислити
она
.
Мораће
једно
од
ми
двоје
путовати
«
.
најзад
гостити
се
кренути
.
Уредише
деца
,
па
опет
окренути
низ
потес
.
сунце
по
мало
греј
,
али
се
осећати
оштрина
у
ваздух
.
таман
да
се
лепо
путовати
.
ИX
.
Љубица
се
већ
неколико
пута
жалити
писар
на
Гојко
,
а
последњи
пут
доста
отворено
изјавити
,
да
бити
добро
бити
кад
бити
он
бити
преместити
.
Писар
она
много
наобећава
,
али
о
премештај
не
рећи
ништа
.
Рече
она
да
сваки
дан
очекивати
некакав
акт
,
који
хтети
показати
Гојко
с
ко
имати
послати
.
»
нек
видити
шта
ја
моћи
«
рећи
он
Љубица
,
гледати
јесам
значајно
...
Већ
се
навршивати
два
месец
како
она
доћи
у
овај
школа
,
и
шта
ти
јесам
за
тај
време
претурити
преко
глава
!
и
сад
она
одједном
доћи
на
памет
да
се
запитати
:
да
ли
јесам
њен
поступак
за
тај
време
вазда
бити
уместан
?
...
она
се
загледати
у
даљина
и
стати
у
мисао
претурати
дан
за
дан
,
све
што
јесам
у
школа
преживети
;
и
што
више
мислити
,
сав
веће
јесам
црвенити
по
лице
обузимати
.
она
се
стрести
,
и
одједном
прекинути
тај
мисао
.
»
Шта
ја
радити
...
којешта
!
...
млад
сам
,
здрав
,
па
зар
да
се
не
смети
ни
с
ко
нашалити
.
јесам
овај
манастир
,
него
свет
,
живот
,
а
ја
хтети
да
живити
!
...
да
живити
!
«
...
поновити
она
опет
и
одједном
осетити
,
како
се
у
она
почињати
рађати
неки
нов
мисао
,
супротан
овај
.
срце
она
опет
почети
зепсти
,
као
онај
после
први
поход
писарев
;
нерасположење
и
сумор
овладати
она
.
али
она
силом
угушивати
тај
нов
мисао
,
избегавати
она
,
осећати
унапред
њихов
непријатност
,
и
ако
се
оне
још
не
бити
јасно
испољити
,
него
се
тек
наговестити
.
Трже
јесам
из
тај
мисао
звецкање
сабља
.
Писар
она
прићи
,
весео
лице
.
она
се
обрадовати
његов
долазак
,
не
знати
ни
сам
зашто
:
да
ли
због
овај
самоћа
и
непрекидан
ћутање
,
или
јесам
ту
нешто
други
,
што
она
и
од
сам
себе
крити
.
Писар
се
поздравити
са
она
врло
интимно
,
задржати
њен
рука
подуг
у
свој
и
гледати
јесам
ватрен
,
значајан
поглед
.
и
она
гледати
он
весело
и
безазлено
,
с
једва
приметан
руменило
,
који
она
се
разлити
по
лице
.
видети
јесам
да
имати
нешто
повољно
да
она
казати
,
па
очекивати
да
проговорити
,
гледати
он
радознало
.
—
Дошао
јесам
акт
.
.
сад
хтети
да
он
саопштити
,
рећи
он
тих
глас
,
готово
шапатом
.
—
Шта
...
какав
акт
?
запитати
Љубица
уплашено
,
јер
она
јесам
сам
реч
»
акт
«
улевати
некакав
нејасан
страх
.
—
да
узети
ваш
девет
ђак
...
да
имати
и
он
први
разред
.
хајдемо
у
школа
,
да
ви
саопштити
.
Ал
хтети
да
зинути
!
Љубица
збиља
зинути
од
чудо
.
Још
пре
два
недеља
она
се
нешто
разговарати
са
он
о
број
ђак
,
па
онако
у
шала
поменути
,
како
Гојко
имати
мање
деца
од
она
,
и
смејати
се
рећи
:
»
Ништа
,
ја
хтети
он
поклонити
деветорица
,
па
онда
да
имати
обоје
по
педесет
ђак
«
.
она
јесам
још
и
тада
сазнавати
да
бити
тај
бити
нешто
веома
необично
,
нешто
што
се
нигде
и
никад
не
догађати
:
Гојко
у
три
разред
имати
преко
двадесет
предмет
,
а
она
само
један
разред
са
три
предмет
!
...
и
још
да
он
се
сад
додати
и
први
разред
,
а
учитељица
иначе
немати
велик
број
ђак
!
...
Љубица
овладати
зебња
;
стати
јесам
нешто
гушити
у
груди
;
она
осећати
да
се
овај
час
извршивати
један
нечувен
неправда
,
један
неоправдано
насиље
над
слаб
човек
,
који
јесам
без
икакав
заштита
,
који
ништа
друго
не
остајати
,
него
да
сагнути
глава
и
слушати
...
тај
он
она
јесам
ипак
друг
,
тај
исто
што
и
она
.
сутра
се
тај
моћи
и
она
десити
.
—
молити
ви
...
готово
да
не
улазити
ја
тамо
,
рећи
она
бледети
,
као
у
страх
.
—
Зашто
?
...
зар
да
пропустити
овако
занимљив
призор
!
одговорити
писар
,
па
јесам
пустити
напред
,
да
она
први
ући
.
Гојко
ићи
по
школа
замислити
,
а
ђак
он
нешто
писати
.
кад
углед
она
двоје
,
он
се
тргнути
и
задрктати
:
осетити
да
он
не
долазити
ни
са
какав
добар
.
кроз
глава
он
пролетети
неколик
нагађање
муњевит
брзина
.
»
Отпуштен
...
преместити
(
камо
срећа
!
)
...
казнити
плата
...
ко
знати
!
...
али
шта
хтети
она
овде
,
какав
посао
имати
она
?
Биће
тај
други
:
јамачно
ја
она
тужити
,
па
сад
да
ми
саслушати
обоје
.
тај
хтети
и
бити
!
али
зашто
?
«
...
—
изволети
један
акт
из
министарство
,
проговорити
писар
службен
полицијски
тон
,
па
онда
,
као
са
свој
страна
,
наставити
:
понети
јесам
он
узгред
,
да
не
шиљемо
нарочит
пошта
.
Гојко
примити
хартија
,
развити
јесам
и
стати
читати
.
одједном
пребледети
сав
,
рука
он
се
затрести
,
подигнути
очи
и
поглед
Љубица
права
,
отворено
,
очи
у
очи
.
Страшан
јесам
бити
тај
поглед
:
шинути
јесам
Љубица
преко
срце
страшан
од
гујин
ујед
.
Беше
у
он
,
у
тај
кратак
,
нем
,
отворен
поглед
читав
бездан
прекор
,
чуђење
,
сажаљење
...
бити
он
речит
од
сваки
говор
.
Љубица
се
стрести
од
неки
хладноћа
,
који
јесам
одједном
обузети
;
стати
се
окретати
немирно
,
а
образ
она
час
бледети
,
час
црвен
.
опет
се
у
она
подигнути
онај
осећај
,
који
мало
пре
она
сам
угушивати
,
а
над
сав
осећај
истакати
се
јасно
један
:
жалост
,
саучешће
према
Гојко
.
она
стати
жалити
овај
нем
јадник
,
који
не
знати
ни
за
какав
протест
.
сиромах
!
...
Гојко
стајати
тако
непомичан
,
превртати
хартија
,
па
јесам
одједном
савити
,
отворити
деловодник
и
метнути
јесам
унутра
.
—
Добра
...
рећи
он
јасно
,
не
гледати
ники
,
па
се
обрнути
ђак
и
стати
прегледати
њихов
рад
,
као
да
ники
други
у
школа
немати
.
Писар
се
промешкољити
,
поглед
у
Љубица
,
па
са
она
полако
изићи
из
школа
.
Гојко
не
дигнути
глава
за
она
.
Одоше
обојити
у
празан
учионица
.
тај
јесам
у
последњи
време
седети
и
проводити
разговор
.
—
јадник
,
жао
ја
он
опет
!
рећи
Љубица
.
—
А
јесам
ли
он
ви
жалити
...
оно
пре
,
кад
ви
јесам
послати
наредба
.
па
толики
други
ваш
тужба
на
он
.
неки
он
,
нек
осетити
ко
јесам
јак
.
Љубица
се
радо
ухватити
за
тај
мисао
.
»
јесам
,
збиља
!
колико
јесам
се
ја
онда
уплашити
и
наједити
,
а
он
ништа
...
Јамачно
се
још
у
себе
смејати
како
јесам
морати
брзо
послушати
«
.
при
тај
мисао
обузети
јесам
гнев
.
»
неки
он
...
нек
видити
да
и
ја
јесам
баш
...
«
она
не
довршити
мисао
:
осетити
да
она
пасти
два
тежак
рука
на
раме
,
који
почети
стезати
...
ватра
она
планути
из
груда
;
струјити
многобројан
,
муњевит
јурнути
она
по
цео
тело
,
у
теме
опет
стати
ударати
необично
,
она
не
разумевати
шта
се
тај
са
она
збивати
,
бити
занети
...
и
као
кроз
сан
чути
познат
глас
:
—
Болан
,
па
хтети
да
ја
казати
ни
хвала
.
ја
за
ти
толико
...
сав
ти
чинити
...
и
тек
сад
хтети
да
ти
чинити
...
Хоћеш
сутра
да
ти
донети
златан
часовник
...
двадесет
дукат
јесам
он
платити
...
ономад
јесам
он
купити
за
ти
...
хтети
...
бог
ја
,
што
?
...
сав
хтети
ти
окитити
злато
и
брилијант
,
срећа
ја
!
Хоћеш
?
...
и
Љубица
осећати
да
се
два
рука
све
више
савијати
око
она
,
а
она
немати
снага
да
се
тај
одупрети
.
просто
не
моћи
да
се
мрднути
,
не
моћи
један
реч
проговорити
.
обузети
јесам
неки
студен
,
скаменити
се
,
нешто
јесам
загушити
у
груди
,
па
ни
мрднути
се
,
ни
проговорити
.
али
шта
јесам
овај
?
...
некакав
топлина
око
десни
образ
.
тај
неко
дисати
уз
она
,
осећати
да
јесам
тај
дисање
и
врло
топло
...
али
од
тај
место
полазити
сав
јак
струја
низ
тело
,
трзати
се
мишић
...
А
она
гледати
несвесно
,
врео
мутан
поглед
,
усна
она
осушити
,
врео
,
па
дрктати
као
у
грозница
...
дисање
нечији
све
ближе
и
топлије
и
одједном
...
врео
усна
са
оштар
брк
пасти
на
њен
усијан
образ
и
тако
остати
...
као
муња
шинути
јесам
нешто
уз
груда
,
осетити
да
она
се
повратити
сав
снага
,
она
се
извити
из
тај
рука
и
скочити
...
први
тренутак
бити
страховит
...
паклен
гнев
загрмети
и
заклокотати
у
она
,
она
подигнути
десни
рука
,
извити
јесам
у
страна
и
спремати
се
да
пљеснути
она
из
сав
снага
по
тај
туђ
образ
,
па
одједном
,
као
посећи
,
клонути
на
столица
,
наслонити
глава
на
рука
и
горко
,
очајно
зајецати
...
Писар
се
измакнути
,
преплашен
,
збуњен
,
изненађен
,
подигнути
зажарен
лице
,
који
одједном
почети
бледети
,
усна
се
искривити
и
затрести
,
цео
он
тело
задрктати
,
нарочит
слабост
стати
осећати
у
колено
,
у
нога
,
који
дрктати
необично
.
он
се
једва
докотурати
до
први
клупа
,
пасти
на
она
и
дубоко
предахнути
.
погледати
око
себе
,
као
да
се
бити
из
дубок
сан
...
»
Што
јесам
тај
лећи
на
сто
?
гле
,
плакати
!
...
А-а-а
!
...
знати
!
«
...
и
он
се
стати
прибирати
.
одједном
скочити
и
изићи
у
двориште
.
стати
ходати
тамо-амо
,
а
под
нога
он
шуштати
опао
,
жут
лишће
;
а
над
он
се
носити
густо
загасит
и
беличаст
облак
,
пливати
тихо
преко
небесан
свод
.
Оштар
,
хладан
ветар
,
помешати
са
влажан
измаглица
,
стати
он
шибати
по
лице
.
он
протрљати
очи
и
махнути
глава
у
страна
,
као
човек
који
јесам
гађати
зец
,
па
убити
—
кер
...
тај
се
јесам
надати
...
он
,
стар
лисац
,
удесити
јесам
све
како
ваљати
,
и
чинити
он
се
да
јесам
већ
крајње
време
за
напад
.
Очекивао
јесам
потпун
послушност
,
а
оно
,
ето
!
...
па
сад
ти
разумети
женски
срце
!
и
шта
јесам
она
моћи
до
сад
мислити
?
...
не
,
не
...
изабрати
јесам
незгодан
тренутак
,
тај
јесам
извесно
.
А
она
,
жена
,
тако
понекад
доћи
лутак
у
глава
...
Чекај
,
знати
он
шта
хтети
радити
...
ето
он
кроз
два
три
дан
са
златан
часовник
.
»
Евин
јесам
тај
кћер
,
хеј
морити
!
...
кад
углед
злато
...
хм
...
нем
размишљање
.
сад
неки
јесам
,
нек
се
прибрати
.
«
и
он
отићи
,
звецкати
сабља
нарочито
,
нек
чути
она
да
он
одлазити
.
Гојко
само
трчати
с
прозор
на
прозор
.
поглед
у
учионица
,
Љубица
се
трести
од
плач
,
леђа
грчевито
одскакати
;
погледати
на
двориште
—
писар
натмурен
од
густ
облак
,
корачати
нервозно
и
понеки
пут
махнути
глава
значајно
.
»
Шта
ли
јесам
тај
?
питати
се
он
десети
пут
у
чудо
,
и
не
могућ
се
досетити
ништа
,
опет
притрчавати
,
пропињати
се
уз
прозор
и
гледати
.
Срећа
још
ти
јесам
опазити
писар
да
излазити
на
двориште
,
иначе
бити
он
овај
затећи
баш
како
висити
на
прозор
и
гледати
зачудити
.
Гојко
се
вратити
у
школа
,
пустити
ђак
,
па
стати
ходати
по
двориште
,
стресати
се
од
хладноћа
.
Стојан
он
са
праг
од
стан
махнути
рука
.
—
Вид
ли
,
братити
?
они
се
нешто
поџевељаше
...
Мор
,
овај
наш
хеј
...
пар
вредити
.
—
од
куд
ти
знати
?
упитати
,
зачуђен
,
Гојко
.
—
и
ја
,
знати
,
стојати
нодекана
,
на
џаму
,
па
ти
после
доћи
...
отети
он
се
баш
из
рука
!
Гојко
ући
у
соб
,
сести
и
рећи
Стојан
да
причати
шта
јесам
видети
...
Прође
подне
,
Љубица
још
легати
на
сто
;
почети
деца
долазити
у
школа
,
она
још
легати
,
и
видити
се
само
како
она
широк
леђа
нагло
одскакати
од
дубок
дисање
...
кад
се
свршити
школски
рад
;
Љубица
изићи
за
деца
.
стати
на
праг
и
дубоко
удахнути
свеж
ваздух
.
лице
она
се
изменити
,
као
да
јесам
спавати
цео
дан
;
поглед
она
мутан
,
нејасан
,
бунован
...
обрнути
се
око
себе
,
као
да
нешто
тражити
,
затим
корачити
и
упутити
се
за
деца
к
свој
стан
.
А
Гојко
брзо
распустити
деца
и
отићи
журно
у
Брезовац
.
»
бар
хтети
добро
навикнути
на
овај
пут
«
,
помислити
он
,
ићи
кроз
потес
.
—
стајати
,
рећи
он
Веља
,
кад
сазнати
за
данашњи
догађај
.
—
Па
тај
јесам
читав
атентат
на
твој
живот
.
—
Мор
махнути
се
шал
,
него
шта
мислити
?
—
хм
...
шта
мислити
?
седити
,
ћутети
и
гледати
свој
посао
,
тај
ти
јесам
за
сад
,
а
после
...
видети
.
за
сад
,
упамтити
добро
,
да
јесам
ни
прст
мрднути
.
Ћути
и
чинити
се
невешт
сав
.
—
Добра
,
тај
већ
хтети
...
моћи
.
али
шта
мислити
о
она
,
шта
хтети
бити
?
—
хе
,
соко
,
јесам
ја
пророк
.
ту
се
сад
нешто
крупан
ломити
...
бити
грмљавина
и
свега
.
А
тај
чувати
свој
леђа
,
јер
сад
моћи
најгоре
страдати
.
Гојко
он
погледати
плашљиво
,
а
он
ходати
по
соба
,
мрштити
се
и
мислити
.
—
Ђавоља
посао
!
наставити
Веља
.
и
како
она
не
бити
срамота
,
макар
оне
тамо
у
министарство
!
,
.
.
три
разред
,
толики
рад
...
и
ево
ти
сад
још
један
разред
,
да
бити
се
олакшати
залудан
учитељица
!
до
сад
се
тај
јесам
дешавати
ники
.
Гојко
се
накашљати
,
хтети
нешто
рећи
,
али
Веља
наставити
љутит
:
—
најбоље
још
нек
ми
наредити
да
она
чувати
деца
,
који
она
имати
,
а
девојка
...
шта
?
...
и
она
тако
нешто
...
да
она
чистити
ципела
,
на
пример
...
Гојко
уздахнути
,
скрушен
,
без
нада
,
видити
пред
себе
све
црње
дан
,
сав
велик
зло
...
X
.
Љубица
се
већ
прибирати
,
размислити
,
умирити
се
,
па
ићи
на
рад
као
и
до
сада
.
Шта
хтети
,
кад
она
јесам
такав
судбина
!
погнути
глава
,
па
радити
за
онај
злехуд
парац
хлеб
.
мало
јесам
размишљати
о
последњи
догађај
:
обузети
јесам
некакав
апатија
према
сав
,
па
нити
јесам
што
љутити
ни
веселити
.
свеједно
,
моћи
пропаст
цео
свет
и
она
са
он
,
тај
она
јесам
права
...
устати
ћутети
,
гледати
полусвестан
око
себе
,
ићи
у
школа
и
радити
,
све
са
неки
чудан
,
сањив
поглед
,
који
јасно
казивати
,
да
њен
душа
не
учествовати
у
рад
.
Стојан
јесам
нешто
запитати
или
саопштити
,
а
она
буновно
дигнути
глава
и
гледати
он
чудно
,
необично
.
старац
се
стрести
од
тај
поглед
и
измицати
се
журно
испред
она
...
Дође
један
јутро
и
стати
пред
она
:
—
казати
господин
управитељ
да
он
послати
онај
девет
ђак
.
Љубица
дигнути
глава
и
погледати
он
зачудити
.
»
Шта
хтети
они
...
о
шта
тај
говорити
?
...
какав
ђак
...
који
они
требати
?
...
аха
,
знати
...
тај
јесам
од
онај
«
и
са
тај
сећање
на
деветорица
ђак
појавити
се
у
она
сећање
и
на
сав
оно
,
што
јесам
у
веза
са
тај
.
али
јесам
она
већ
навикнути
да
угушивати
мисао
о
тај
.
—
Кажи
господин
нек
изићи
у
ходник
,
па
нек
доћи
овамо
,
рећи
она
тих
глас
.
мало
постајати
,
па
ући
Гојко
у
разред
.
на
лице
он
исписати
жив
радозналост
,
али
се
јасно
читати
на
он
и
горко
сажаљење
,
прекор
...
и
опет
рећи
бити
да
и
његов
дица
велим
:
»
Шта
хтети
,
кад
ми
јесам
такав
судбина
!
«
он
ући
,
као
обично
,
гледати
у
земља
,
али
кад
стати
пред
она
,
подигнути
очи
и
погледати
јесам
за
часак
,
само
за
један
тренутак
,
па
опет
она
обор
,
накашљати
се
мало
и
проговорити
као
истрке
:
—
требати
да
се
извршити
наредба
министровати
,
одвојити
ја
деветорица
...
који
ви
хтети
.
—
А
морати
ли
се
они
засебно
уписивати
?
запитати
Љубица
,
гледати
он
некако
чудно
и
тужно
.
—
разумети
се
,
у
мој
уписница
.
—
Ева
ви
спискати
,
па
узети
озго
или
оздо
редом
...
Што
јесам
најбоље
.
—
С
крај
хтети
,
оздо
.
Гојко
преписати
име
на
чист
хартија
и
таман
да
почети
прозивати
деца
гласно
,
Љубица
он
зауставити
.
—
неки
деца
код
ја
...
ја
и
онако
радити
само
тај
.
ви
можда
мислити
...
запети
она
,
црвенити
;
ја
јесам
...
.
тај
јесам
бити
по
мој
жеља
.
и
сам
видити
...
—
Добра
,
добро
...
убрзати
Гојко
,
окретати
глава
десно
и
лево
,
не
знати
како
да
се
склонити
од
тај
изјава
,
који
он
узбуђивати
.
—
онда
тако
...
.
ја
хтети
овај
уписати
код
ја
,
а
ви
како
хтети
са
она
,
рећи
он
и
изићи
брзо
.
Љубица
наставити
рад
,
па
кад
опазити
да
јесам
она
деца
заморити
,
пустити
она
на
одмор
.
тек
што
деца
изићи
и
она
,
остати
сам
у
соба
,
замислити
се
,
а
врата
се
отворити
лагано
,
у
школа
ући
средовечан
човек
,
обријан
лице
,
с
велик
,
усукан
црн
брк
.
он
улазити
пажљиво
,
као
да
се
бојати
пореметити
ко
у
рад
,
али
кад
опазити
да
јесам
Љубица
сам
,
оставити
врата
и
прићи
она
слободно
.
Љубица
повести
очи
,
чим
се
врата
отворити
,
и
у
први
време
гледати
исто
онако
бунован
,
полусвестан
,
као
и
до
сада
;
али
одједном
она
засветлити
у
очи
жив
радост
,
она
скочити
весело
,
узвикнути
:
—
гле
,
тат
!
...
од
куд
ти
по
оваки
време
?
!
...
па
он
пољубити
у
рука
и
понудити
да
сести
.
стотинама
питање
и
прекор
управа
онај
отац
,
говорити
и
питати
брзо
,
не
знати
о
шта
хтети
пре
.
Шта
ради
мати
,
сестра
,
писати
ли
брат
из
Београд
,
који
тамо
учити
гимназија
,
па
питање
о
крава
Зорка
,
њен
љубимица
,
о
ружа
и
олеандер
који
јесам
донети
из
Београд
,
о
неки
сусед
...
и
ваздан
други
ствар
...
па
онда
осути
прекор
што
јесам
јесам
овако
оставити
,
ни
да
она
писати
,
ни
да
јесам
обићи
,
а
она
чамити
овде
у
туђина
,
сам
без
игде
икоји
свој
.
отац
она
одговарати
на
сав
питање
,
али
онај
исти
свој
израз
,
с
који
се
погађати
и
цењкати
за
кожа
,
шљива
и
други
;
а
тај
се
Љубица
сад
учинити
веома
грубо
и
сурово
,
и
ако
она
не
знати
за
друкчији
разговор
очев
.
—
здравити
јесам
,
здравити
јесам
...
сав
јесам
здравити
,
одговарати
газда
Цветко
,
како
он
звати
сељак
.
сав
јесам
ти
поздравити
.
мајка
ти
рећи
...
и
сад
се
стати
ређати
порука
од
мајка
,
сестра
и
доћи
говор
на
брата
.
—
Мика
писати
,
често
писати
...
због
он
јесам
ти
и
доћи
.
ти
он
сам
рећи
да
оставити
послуживање
,
па
сад
ето
...
требати
уговор
испунити
.
Већ
јесам
два
месец
,
доста
јесам
чекање
.
—
Знаш
да
због
први
плата
примати
оба
овај
месец
по
пол
...
—
А
квартирина
?
—
јесам
још
ништа
примити
.
.
Кажу
,
да
немати
.
ако
хтети
да
отићи
заједно
до
судница
,
да
видити
.
—
како
не
,
како
не
!
...
зато
јесам
и
доћи
.
дете
писати
:
исцепати
се
,
обосити
,
а
зима
—
ето
јесам
!
...
немати
шта
ни
да
јести
,
а
ја
не
моћи
више
да
давати
...
немати
више
никакав
зарада
.
овај
цена
да
тај
бог
сачувати
:
данас
један
,
сутра
—
други
.
Још
да
јесам
овај
кожа
,
не
бити
се
имати
шта
јести
.
тај
већ
бити
обичан
Цветков
разговор
,
али
Љубица
обратити
нарочит
пажња
на
саопштење
о
брата
.
и
она
јесам
добивати
од
он
писма
,
у
који
молити
за
помоћ
,
јер
немати
шта
јести
,
али
јесам
опет
живо
интересовати
очев
говор
о
тај
,
као
да
јесам
тај
сав
нов
за
она
.
Одоше
у
судница
,
али
се
вратити
у
стан
Љубичин
без
успех
.
кмет
она
одбити
одлучно
,
чудити
се
што
он
досађивати
у
невреме
.
он
јесам
,
велим
,
казати
једаред
да
хтети
дати
учитељ
нешто
пар
тамо
о
Божић
,
док
покупити
школски
прирез
за
овај
година
,
а
сад
купити
само
државни
порез
.
—
зло
,
мој
брата
,
зло
!
рећи
газда
Цветко
,
уздисати
.
радити
,
мучити
се
,
па
опет
ништа
!
...
ја
јесам
мислити
чак
и
за
ми
штогод
да
одвојити
.
Станка
још
ићи
бос
...
Љубица
задрхтати
.
тај
она
јесам
млад
и
мио
сестрица
.
—
Боса
!
...
узвикнути
она
,
по
оваки
лапавица
.
за
бог
,
тат
,
шта
радити
?
...
—
зар
ти
не
знати
наш
стање
,
одговорити
Цветко
прекорно
,
ломити
велик
парче
погача
и
залагати
тај
са
по
мало
сир
.
—
погледати
ја
,
видити
...
сто
закрпа
,
а
на
опанак
десет
подлога
.
—
Ева
тај
динар
да
купити
Станка
опанак
одмах
,
а
ја
макар
и
не
јела
за
дан-два
.
мајка
нек
доћи
сад
у
недеља
;
дати
она
пар
извесно
,
можда
цео
тромесечни
квартирину
...
Удесићу
ја
тај
,
довршити
она
загушен
глас
;
усна
она
задрхтати
,
а
грло
она
се
стегнути
.
.
опет
она
у
очи
блеснути
онај
апатичан
израз
и
брзо
он
нестати
...
отићи
она
отац
,
купити
узгред
ту
у
један
кућа
два
овчји
кожа
.
вајдица
јесам
и
тај
:
зарадити
на
она
три
—
четири
грош
.
Љубица
остати
скрушен
,
сломити
,
без
мисао
,
притиснути
неки
тежак
,
грозничав
занос
.
нити
она
срце
за
шта
жудети
,
нити
она
се
у
душа
радити
какав
осећај
,
само
мутан
поглед
блудити
по
далек
недоглед
,
показивати
јасно
да
јесам
душа
успавати
,
да
јесам
срце
обузети
тврд
леден
кор
.
налактити
се
тако
на
сто
,
стиснути
глава
оба
рука
као
клешта
,
па
гледати
бесмислено
кроз
мутан
прозор
.
Шта
овај
бити
?
...
куд
отићи
онолики
љубав
ка
живот
?
како
нестати
онај
леп
и
заносан
идеал
о
рад
,
о
скроман
гнездо
и
тих
срећа
?
да
ли
се
тај
све
одједном
угасити
под
први
навала
громовит
бура
живот
,
или
се
само
нахватати
пухор
по
жив
жеравица
,
који
хтети
планути
још
јак
жар
,
чим
духнути
лаган
поветарац
?
...
младост
јесам
силан
;
она
лако
преносити
сав
незгода
,
а
у
староста
јесам
мио
сећање
на
овај
дан
борба
,
кад
се
млад
снага
носити
са
недаћа
и
борити
се
живо
,
одважно
,
са
самопрегоревање
...
после
два
дан
доћи
писар
.
Уђе
у
школа
опрезно
,
пажљиво
,
бојити
се
да
ни
ваздух
не
узмутити
више
него
што
морати
.
деца
бити
изићи
на
одмор
;
он
јесам
извесно
тај
и
очекивати
,
па
да
доћи
у
школа
.
Љубица
подигнути
очи
на
он
,
али
се
одмах
тргнути
,
поцрвенити
и
збунити
се
.
и
он
бити
збунити
,
управо
у
двоумица
,
не
знати
да
ли
да
ићи
напред
или
да
мало
застати
.
она
се
дигнути
и
опет
он
погледати
.
јесам
,
тај
јесам
онај
лице
...
с
који
јесам
везати
онај
осећај
;
и
гле
,
сад
јесам
опет
друкчије
:
много
обичан
,
познат
,
као
да
се
сад
тек
јасно
испољити
сваки
црта
на
он
.
и
као
да
он
сад
тек
добро
познавати
,
и
онај
она
се
чинити
тако
обично
,
као
да
јесам
многи
година
провести
гледати
у
он
.
Љубица
он
пружити
рука
,
гледати
у
страна
.
он
она
притрчати
весело
,
са
израз
необичан
срећа
на
лице
и
као
мало
стидети
се
,
сазнавати
свој
кривица
.
у
овакав
стање
бити
јесам
тешко
говорити
ма
о
шта
,
с
тај
Љубица
одмах
прећи
на
ствар
.
—
Баш
добро
што
доћи
.
Ишчекујем
ви
од
јуче
једнако
...
—
зар
?
...
прекинути
јесам
он
.
А
ја
бити
у
Београд
,
неки
мали
посао
...
рећи
он
,
и
зачудити
се
јесам
зашто
јесам
морати
тај
слагати
.
—
бити
ја
ономад
отац
,
па
не
моћи
да
добити
квартирину
из
општина
...
наставити
она
,
па
одједном
застати
,
не
знати
да
ли
да
он
све
казати
:
незгодно
она
помињати
сиротовање
свој
родбина
.
али
се
нешто
морати
рећи
.
—
имати
да
примити
за
два
месец
и
још
јесам
мислити
да
узети
унапред
и
за
овај
,
а
они
не
дати
...
па
сам
хтети
ви
молити
да
она
ви
казати
,
ви
хтети
послушати
.
—
знати
,
казати
ја
сад
у
судница
...
о
,
брата
,
што
јесам
допустити
да
се
тако
мучити
без
невоља
!
изволети
,
колико
ви
требати
новац
...
и
он
извадити
велик
новчаник
са
гомила
наслаган
банкнота
.
—
ја
хтети
с
кмет
тај
сад
регулисати
.
Љубица
стати
рачунати
,
па
онда
извадити
из
сто
чист
хартија
.
—
Па
,
ако
хтети
ја
дати
за
три
месец
...
да
написати
признаница
.
—
Шта
хтети
приз
...
ах
,
да
,
да
...
тргнути
се
одједном
полицајац
,
требати
за
општина
,
рећи
он
,
па
се
осмехнути
леви
брк
.
—
знати
шта
!
узвикнути
он
:
урачунати
све
до
крај
година
,
да
се
не
мучити
са
овај
лудак
.
ја
хтети
тај
са
она
за
час
наредити
.
Љубица
израчунати
и
написати
признанину
,
па
он
показати
:
—
да
ли
хтети
бити
добро
овако
?
запитати
она
бојажљив
.
—
Врла
добро
,
врло
добро
,
одговорити
он
гледати
само
цифра
,
на
колико
јесам
гласити
признаница
,
па
немарно
забацити
хартија
у
џеп
,
а
Љубица
избројати
и
дати
колико
јесам
требати
.
сав
се
тај
извршити
неки
полу-пословним
тон
,
као
да
издавати
обичан
плата
,
а
он
доћи
да
заиграти
од
узбуђење
.
—
Баш
ви
хвала
!
не
знати
како
јесам
ја
добро
овај
учинити
,
проговорити
Љубица
,
јер
не
бити
лепо
бити
да
он
се
не
захвалити
на
услуга
.
—
молити
ви
,
не
требати
реч
да
трошити
.
кад
год
ви
што
требати
...
само
казати
.
на
тако
пријатељски
реч
,
Љубица
подигнути
глава
и
захвалити
он
се
пријатан
осмех
.
он
се
бити
спремити
да
ићи
,
али
погледати
Љубица
,
одједном
сести
уз
она
и
стати
она
говорити
разнети
бесмислица
,
шалити
се
