преокренутии
пружити
дједу
рука
у
знак
погодба
.
—
требати
учинити
два
писма
:
један
за
старац
,
а
други
за
сестра
—
опазити
писар
.
и
,
уозбиљити
се
,
дигнути
се
,
па
она
велим
:
—
дакле
ви
продавати
Петар
Смиљанић
покојни
Рада
ваш
дио
оставштина
покојни
Ник
Смиљанић
;
и
тај
сваки
сав
дио
за
двадесет
и
пет
талијера
.
јесам
ли
тако
?
добро
јесам
!
Ида
,
Петар
,
јавити
се
биљежник
,
наћи
хтети
он
у
штионици
,
игра
карта
;
неки
доћи
само
час
...
Петар
отићи
,
а
писар
опет
сједе
и
писати
.
писма
већ
јесам
бити
по
формулар
саставити
,
требати
он
само
испунити
.
А
попунити
он
,
дигнути
се
и
поћи
к
прозор
.
јавити
се
два
свједок
,
што
,
по
савјет
газда—Јова
,
чекати
да
она
писар
зовнути
.
за
она
стигнути
и
биљежник
и
Петар
.
Биљежник
љутити
се
,
што
партија
морати
прекинути
:
још
он
се
карта
по
глава
врзати
.
у
хитња
слушати
писар
и
гледати
како
новац
дијелити
старац
и
жена
.
—
ухватити
за
перо
!
—
велим
прво
дједу
,
па
баба
.
А
кад
сестра
окљеваше
да
прихватити
за
перо
,
наљутити
се
.
—
немати
време
дангубити
!
—
повикати
на
она
,
и
жена
,
у
страх
,
дрхтећи
рука
,
поставити
криж
.
дјед
,
баба
и
сестра
поћи
.
сестра
и
на
улица
још
држати
новац
у
рука
.
Ишли
јесам
чаршија
донекле
заједно
,
па
старац
у
свијет
изгубити
Петров
сестра
с
очи
и
не
поздравити
се
с
она
.
Биљежник
,
остати
са
Петар
,
рачун
трошак
два
писмо
и
,
срачунати
,
велим
:
—
пристојба
,
биљег
и
други
...
за
писма
склопити
са
старац
,
имати
да
платити
четрдесет
и
осам
круна
,
а
за
писма
са
сестра
тај
четрдесет
и
један
круна
.
Петар
се
учинити
превише
.
—
Чудо
јесам
!
—
велим
.
да
још
једном
доћи
,
остати
сав
земља
за
ви
!
—
тако
јесам
по
тарифа
,
по
закон
!
—
слегнути
биљежник
раме
.
—
знати
ја
,
част
ви
!
...
Баш
тај
јесам
зло
,
што
јесам
по
закон
!
свугдје
вео
:
по
закон
.
А
закон
ми
,
ево
,
гулити
до
бог
!
...
и
ето
,
не
моћи
закон
побјећи
...
и
,
бројити
новац
,
велим
биљежник
:
—
Чудо
јесам
овај
,
да
јесам
и
по
вражји
закон
!
један
ведар
дан
,
љети
,
јутром
враћати
се
Рада
,
у
планина
над
село
,
да
преглед
оставити
говеда
и
кобила
.
весео
одмицати
узбрдица
,
да
,
прија
него
сунце
одскочити
,
дохватити
се
планински
вис
.
Гор
,
у
планина
,
осјећати
се
лак
и
слободан
,
а
и
за
неколик
дан
враћати
се
кућа
чио
и
гојан
.
неки
дан
вратити
се
из
планина
пријести
одредити
време
,
наћи
јесам
за
тај
који
он
драго
излика
,
а
вратити
се
раздрагати
мисао
,
да
хтети
у
кућа
наћи
мушки
чедо
;
предосјећати
да
хтети
бити
син
.
моћи
бити
се
наћи
сваки
дан
:
већ
давно
,
по
опажање
комшиница
Божица
јесам
затрудњети
.
Стиг
до
колиба
,
узити
кључ
испод
стијена
,
гдје
он
бити
оставити
,
и
унићи
у
кућа
.
разгледати
се
по
она
,
да
видити
јесам
ли
све
у
ред
што
јесам
оставити
,
и
одмах
изићи
.
сунце
јесам
одмакнути
,
гријати
,
али
нем
припека
.
радити
се
не
осјећати
заморити
,
тек
што
он
се
образ
заруменити
а
по
чела
осути
се
лак
зној
,
јер
узбрдица
ићи
јесам
махом
као
и
равница
.
гледати
на
сав
шумски
одгојак
око
колиба
,
како
лијепо
напредовати
.
бујати
јесам
и
зелен
,
а
отац
велим
да
се
сјећати
,
кад
јесам
тај
голет
бити
.
сунце
шум
обасјати
,
па
вршак
млад
буквица
,
рећи
бити
,
упалити
се
по
он
,
у
прошарици
,
испрекрштати
се
плаветан
сјена
и
мирно
опочивају
на
мек
бакарастом
сушањ
.
ту
,
у
прошарици
,
за
љетни
,
поподневан
омара
,
Рада
са
стока
пландовати
.
упутити
се
планина
раван
к
јама
,
гдје
још
снијег
легати
,
да
се
напити
вод
сњежанице
.
Уђе
у
јама
и
извадити
комад
снијег
,
поставити
он
на
нагнут
плоча
,
као
што
јесам
и
до
сада
радио
.
на
сунце
снијег
се
топити
,
па
испод
сњежаних
капаља
подметнути
гуњац
,
острми
он
и
чекати
,
док
се
наточити
.
Чекајући
мисао
на
жедан
благо
,
а
особито
жао
он
кобити
.
Локве
,
гдје
се
вод
између
стијена
сакупљати
,
без
мало
пресушити
свугдје
,
па
сада
и
благо
морати
се
појити
вод
сњежаницом
.
увијек
љети
,
кад
суша
затегнути
,
пасти
он
на
памет
и
чудити
се
,
што
ни
опћина
,
ни
владати
,
ни
ники
не
посагради
локва
по
планина
,
а
тако
јесам
лијеп
и
пун
трава
овај
планина
,
чисто
разгаљивати
и
живина
и
човјек
,
па
јесам
штета
,
што
јесам
без
вод
.
Жедан
гледати
у
капља
,
што
над
гуњац
падати
,
и
жао
он
сваки
што
сукно
пријести
он
попити
.
тако
ишчекивати
јесам
ни
опазити
иза
себе
Маша
.
—
Рада
!
—
јавити
се
жена
.
-
добар
ли
сам
срећа
,
жедан
јесам
!
радити
се
окренути
и
зачудити
.
до
сада
нигда
јесам
још
јесам
видети
у
планина
,
а
ријетко
јесам
виђати
и
у
село
,
од
када
јесам
одбјегла
и
за
други
се
удати
.
и
ако
јесам
јак
и
господар
од
себе
,
ненадан
сусрет
збунити
он
—
и
застидити
се
.
Ништа
не
одговорити
жена
,
подигнути
гуњац
,
напити
се
,
а
оно
што
остати
пружити
она
.
Жена
испити
заостати
на
душак
.
—
фала
ти
,
Рада
,
као
да
јесам
ја
и
вино
напојити
!
...
—
Што
хтети
овдје
?
—
упитати
јесам
Рада
,
само
да
нешто
рећи
.
—
сада
сам
,
болан
,
стопањица
;
умрети
ја
свекрва
!
Ћуте
,
а
,
видити
се
,
жена
бити
разговарати
.
али
како
започети
?
Одбјегла
он
,
док
јесам
Рада
лудо
дијета
бити
.
бити
јесам
прћијашица
,
па
јесам
његов
отац
,
Или
,
договорно
са
њен
отац
,
довести
свој
Рада
,
кад
он
јесам
тек
дванаестак
година
бити
,
и
легати
он
с
она
,
бојити
се
,
да
јесам
не
бити
ко
други
прије
он
одвести
.
Маша
јесам
већ
тада
бити
јак
,
бијесан
цура
од
каков
седамнаест
година
,
жељан
момачки
миловање
.
на
очи
бити
бити
рећи
,
Рада
се
већ
замомчити
;
и
ако
немати
још
пун
снага
,
напредовати
:
примицати
сваки
дан
,
а
„
ко
се
нада
,
јесам
гладан
“
,
велим
се
.
али
се
цура
превара
.
први
ноћ
Рада
јесам
се
јесам
додирнути
;
стидљив
,
одмицати
се
од
она
.
послије
,
ослободити
се
очев
шал
,
у
који
јесам
бити
и
збиља
,
за
дуг
зимњи
ноћ
,
купити
се
око
она
,
миловати
јесам
,
али
јесам
имати
снага
да
јесам
савладати
,
и
цурити
се
чинити
да
тетошити
Рада
око
она
као
дијета
око
свој
мајка
.
и
дијета
,
заморити
се
тек
наслућен
страст
,
подметнути
бити
свој
рука
испод
њен
маснити
,
плав
кос
,
чији
воњ
сјећати
на
мирис
мека
,
испран
вуна
и
—
тврдо
бити
заспати
.
залуду
се
цура
сваки
ноћ
трудити
,
да
свој
цурски
бијес
успламтети
у
он
момачки
ватра
,
топао
дах
...
да
,
са
забрекао
заједнички
снага
,
кад
се
двоје
најаре
,
како
јесам
она
тај
у
гоњање
са
јак
момак
осјећати
,
кости
пуцати
.
али
она
бити
сав
утаман
!
и
цура
дизати
се
сваки
јутро
из
кревет
незасићен
,
заморен
и
зловољан
.
и
један
дан
,
не
рећи
ники
ни
ријеч
-
одбјегне
он
.
Или
тај
јутро
опазити
да
јесам
нестати
и
похитати
за
она
.
Стигавши
јесам
у
поље
,
велим
она
:
—
вратити
се
,
Маша
!
Удараш
у
образ
ја
и
Рада
...
куд
јесам
накастити
?
—
свој
кућа
...
не
моћи
даље
издржати
...
Што
хтети
ја
лудо
дијета
?
—
не
будалити
,
жена
!
...
радити
примицати
сваки
дан
...
онај
јесам
мој
дијета
!
—
хтјети
Или
да
Маша
навести
на
шал
.
али
Маша
не
марити
,
већ
отићи
свој
пут
,
а
иза
неколик
дан
повести
јесам
други
,
јак
момак
свој
кућа
и
вјенчати
се
с
она
.
—
Оженио
се
и
ти
,
Рада
?
...
—
претргнути
ћутање
жена
.
—
Знаш
да
јесам
...
—
А
имати
ли
дјеца
?
—
на
пут
јесам
—
насмијати
се
Рада
.
—
А
тај
мислити
да
хтети
бити
вриједан
.
—
не
велим
ја
...
око
она
јесам
тишина
,
чути
се
само
зујање
лептир
и
бајати
што
она
сунце
бити
;
онај
јесам
већ
освојити
и
до
у
планина
и
завиривати
чак
под
литица
.
Осјећа
се
расијати
чуство
самоте
и
простор
.
и
она
двоје
,
што
у
село
не
јављати
се
један
други
,
осјетити
се
у
мисао
близу
,
као
да
међу
она
досада
јесам
ништа
друго
бити
до
склад
и
љубав
.
радити
поглед
у
сунце
.
—
ићи
,
Маша
!
—
са
бог
,
Рада
!
...
—
поздрав
жена
и
надодати
:
—
Напојићеш
ја
још
гдјекад
,
кад
ја
пут
нанети
...
—
А
што
не
бити
?
радити
упутити
се
попријеко
планина
,
да
потражити
благо
;
газити
цвијетну
густ
трава
и
за
он
не
остајати
траг
,
као
да
јесам
се
не
дотицати
.
Замишљен
јесам
,
нешто
он
копкати
,
осјећати
;
отимати
се
,
али
јесам
вајдити
крити
:
Маша
он
се
врсти
по
памет
...
и
осјећати
воњ
њен
глава
и
чинити
он
се
да
видити
онај
њен
коврчати
,
плав
кос
на
затиљак
,
кад
се
бити
сагнути
да
пити
са
његов
гуњац
.
Дође
он
одједном
,
па
се
чудити
,
што
јесам
не
шчепати
за
врат
,
кад
он
бити
на
дохват
;
ваљати
бити
он
,
—
осјећати
се
чио
као
игда
.
А
не
моћи
к
свој
трудан
жена
,
кад
бити
он
хтјео
...
па
,
премишљати
,
као
да
се
кајати
што
се
не
окористити
овај
лијеп
згода
!
сада
он
морити
жеља
за
она
,
таман
као
неки
вријеме
,
што
он
моријаше
,
кад
бити
се
,
ојачати
,
у
ноћ
сјетити
она
—
немиран
,
најарене
,
каков
бити
,
док
јесам
с
он
нејак
лежати
.
послије
,
сјећати
јесам
се
,
кињити
се
као
и
она
негда
,
и
тада
јесам
ни
он
као
ни
она
знати
,
куд
хтети
свој
забрекао
момачки
снага
...
па
гле
чудо
!
код
свој
жена
бити
јесам
као
заборавити
,
а
сада
опет
пробудити
се
снажан
жеља
за
она
и
,
као
негда
,
морити
он
...
и
жао
он
,
што
јесам
досада
осјећати
њен
сила
над
себе
;
цурити
се
пред
она
као
пред
поп
Врана
.
А
вео
људи
,
доћи
он
сада
на
памет
:
да
јесам
поп
Врана
држати
за
себе
.
и
жестити
се
,
чинити
он
се
да
јесам
љутит
на
она
,
а
срести
ли
јесам
други
пут
,
хтети
водити
шал
с
она
...
да
,
негда
јесам
јесам
смјети
у
очи
погледати
!
...
Нашавши
говеда
и
кобила
сагнати
она
Рада
ближе
колиба
и
,
испустан
,
лутати
планина
.
сутра
дан
пробудити
се
жељан
за
жена
и
кућа
,
али
ипак
тражити
излика
,
да
још
у
планина
остати
.
дуг
јесам
дан
,
стигнути
хтети
и
кућа
.
сјета
се
кобити
:
бити
жедан
.
А
сада
он
јесам
кобити
драгати
као
очи
у
глава
,
ждријебна
јесам
.
нада
се
,
ждријебити
хтети
се
у
отац
уметнути
,
а
отац
јесам
царски
хат
,
љут
и
кршан
што
моћи
бити
!
Потражи
кобила
и
,
наћи
јесам
,
зауларити
јесам
и
повести
за
себе
.
изнети
из
јама
,
као
и
јуче
,
салеђена
снијег
и
поставити
он
на
нагнут
плоча
,
над
пиштет
,
и
чекати
да
се
вод
сакупити
.
немирно
погледати
на
сав
страна
,
а
кад
опазити
Маша
,
гдје
прама
он
ићи
,
чисто
стрести
се
и
нешто
заиграти
у
он
.
—
Маша
!
—
Рада
!
—
опет
се
састати
...
—
Па
да
,
кад
се
тражити
—
осјече
жена
.
—
Биће
да
јесам
тако
...
Жедна
јесам
?
.
.
—
пита
хтети
из
твој
рука
,
да
и
јесам
.
—
Дражиш
ја
?
—
рећи
он
живо
и
чисто
јесам
погледати
.
она
сагледати
у
његов
узиграним
очи
ватра
и
воља
као
никада
досада
.
-
она
!
-
помислити
:
човјек
јесам
!
-
и
примакнути
се
к
он
.
—
Што
хтети
тај
кобилетина
?
—
питати
он
.
—
Напојићу
јесам
...
—
другдје
имати
водити
за
она
.
—
јесам
ја
ради
она
,
већ
ради
ждријебе
...
не
видити
да
јесам
ждријебна
?
три
пут
сам
јесам
водити
...
А
хат
,
као
бог
он
салити
!
...
хранити
он
добро
,
бијесан
ти
јесам
,
те
и
чио
,
не
морити
он
труд
.
надати
се
,
бити
ждријебити
добро
.
-
не
појити
ја
она
ради
она
,
-
ради
ждријебе
-
велим
ти
...
говорити
живо
,
занос
,
узиграним
очи
,
што
погдјекад
као
бљесак
засјактити
,
а
звучати
он
глас
бистар
и
једар
,
док
другдје
на
око
миран
јесам
као
земља
.
Маша
се
чудити
,
што
јесам
данас
поводљив
и
разговоран
,
и
уносити
свој
плав
очи
,
оивичити
таман
обрва
,
у
његов
граораст
дуг
трепавица
,
што
дрхат
гледати
у
она
.
—
напити
се
—
велим
Рада
—
па
да
напојити
кобила
.
један
до
други
полегнути
на
земља
и
прилегом
написати
се
до
воља
.
радити
напојити
и
кобила
,
сатјерати
јесам
узбрдица
;
гледати
часом
за
она
,
па
,
окренути
се
Маша
,
велим
она
да
сјести
.
Маша
послушати
,
а
и
он
до
она
сјести
на
цвијетну
трава
.
Часом
ћутети
,
као
да
сабирати
свој
мисао
-
и
кришом
,
у
двоумица
-
згледати
се
.
радити
осјећати
се
јак
и
слободан
него
игда
.
Још
од
јуче
сјећање
на
Маша
из
детињи
доба
сазријевати
—
и
заметак
,
што
он
у
себе
носијаше
,
развити
се
наједном
и
буктети
пламен
страст
и
надјачати
стид
и
стрепња
.
Маша
гледати
он
у
очи
,
осјећати
на
себе
његов
снага
и
мушки
сила
,
и
доћи
јесам
воља
,
да
се
тај
сила
подвргнути
.
радити
легати
потрбушке
на
земља
,
до
њен
нога
,
налактити
се
и
гледати
у
она
.
—
Маша
!
—
велим
она
—
што
ја
оно
осрамотити
...
Сагријешила
се
,
што
одбјеже
луд
дијета
...
Чујеш
,
бити
ли
сада
бјежати
?
—
не
бити
!
—
одговорити
жена
и
насмијати
се
јако
,
разуздано
...
—
не
бити
!
—
поновити
.
—
Жељна
јесам
знати
,
што
бити
сад
урадити
онај
луд
дијета
;
бити
ли
се
око
он
кињити
као
негда
...
и
говорити
гушити
се
од
смијех
.
—
А
ја
ти
,
поред
Божица
,
бити
одбацити
с
ум
,
али
,
чути
!
Јуче
чисто
као
да
јесам
ја
чарка
опчинити
,
ући
јесам
ја
у
воља
,
па
никако
да
одолети
...
да
се
отети
...
једнако
ум
ја
к
ти
носити
!
...
хтјети
ићи
кућа
,
жена
,
знати
...
али
ето
,
што
бити
тајити
?
потражити
ти
...
и
наћи
ти
.
—
бити
са
срећом
!
...
А
што
хтети
ти
ја
?
—
Што
и
жена
—
одговорити
Рада
и
испружити
се
,
дохватити
се
њен
живот
:
—
да
се
миловати
!
—
велим
она
.
—
да
ти
се
осветити
,
за
инат
,
да
!
она
,
слатко
ли
јесам
туђ
жена
!
...
да
се
миловати
,
Маша
!
—
Ко
ми
бранити
?
—
шапнути
жена
савладати
,
унети
свој
помућен
очи
у
његов
и
тражити
дрхтав
усна
,
његов
бијел
,
чист
зуб
.
и
,
подати
се
сласт
,
упиљити
сав
помућен
поглед
у
његов
очи
...
радити
јесам
ипак
тај
дан
по
подне
поћи
кућа
,
и
вратити
се
други
дан
ујутро
.
по
договор
с
она
,
наћи
Маша
код
колиба
.
ознојити
се
,
јер
јесам
махом
ићи
,
у
хитање
јесам
ни
гуњац
,
опточен
скерлет
,
са
себе
снимити
.
—
Прославићемо
данас
свадба
!
—
велим
Маша
,
док
јесам
до
она
стигнути
и
,
ухватити
јесам
за
рука
,
повести
јесам
себе
у
колиба
.
—
увести
јесам
ти
,
да
знати
гдје
хтети
доћи
:
ти
јесам
овдје
мој
домаћица
,
иноча
,
други
жена
!
...
—
А
куд
ти
јесам
човјек
?
—
упитати
јесам
.
—
Пошао
јесам
у
варош
.
—
Мор
да
јесам
будала
.
—
јесам
,
већ
гледати
свој
посао
.
—
Изиђимо
,
нешто
хтети
ти
питати
.
—
и
за
себе
повући
врата
од
колиба
.
упоредо
упутити
се
планина
.
радити
јесам
спртити
торба
,
па
он
Маша
питати
што
хтети
с
она
.
—
неки
јесам
на
ја
—
одговорити
он
замислити
.
па
се
окренути
прама
она
:
—
бог
ти
,
казати
ја
,
јесам
ли
истина
што
вео
,
да
поп
Врана
пристајати
за
ти
?
—
јесам
и
—
јесам
...
—
Кажи
чисто
!
—
похотан
јесам
на
жена
,
и
ако
јесам
свештеник
,
а
друкчије
он
јесам
манути
...
А
кад
ја
питати
,
права
хтети
ти
казати
.
онај
час
,
кад
ми
вјенчати
,
зовнути
ја
горети
,
да
хтети
ја
дати
госпин
медаљицу
на
успомена
.
предавати
ја
јесам
у
хитња
и
—
пољубити
ја
три
пут
,
велим
:
као
сестра
...
А
сјећати
се
,
изгледати
јесам
као
да
хтети
заплакати
...
послије
,
кад
се
састати
код
црква
или
у
пут
,
чисто
видити
,
да
он
на
одмет
не
бити
бити
;
видити
замицати
он
очи
за
ја
...
али
пустити
крај
,
не
питати
!
јесам
ја
ни
у
воља
,
висити
он
подвојак
као
у
во
...
а
куљав
...
ха
!
—
и
надуши
се
смијати
...
-
ма
збиља
—
опазити
—
што
хтети
онај
месо
на
он
,
што
не
требати
?
...
радити
умукнути
и
ићи
напријед
,
попријек
планина
,
Маша
ићи
за
он
и
гледати
у
његов
стопа
,
чудити
се
,
што
цвијетна
трава
за
његов
стопа
не
остајати
погазити
.
радити
лагано
корачати
,
окретно
прескакати
преко
стијена
,
а
подјекад
окренути
се
прама
она
и
питати
јесам
да
ли
се
заморити
.
Стигоше
у
буков
,
стар
шум
.
радити
надвирити
над
један
сув
,
шупаљ
дрво
,
што
изгледати
као
каков
старински
,
порушити
кула
.
—
овдје
јесам
се
—
велим
—
један
пут
,
у
овај
буква
,
сакрити
.
јесенас
нечији
двизица
изгубити
се
у
мој
стадо
...
видити
ја
:
чобан
гледати
згода
,
да
јесам
макнути
...
е
хтети
,
мислити
...
два
дан
стати
јесам
у
буква
сакрити
и
док
се
пружити
згода
ја
и
један
мој
други
,
појести
јесам
,
с
мали
,
сав
у
један
дан
!
Прешавши
драга
,
ступити
у
кршевит
пропланак
.
Маша
не
питати
куд
хтети
,
већ
бесвјестан
ићи
за
он
;
прескакати
с
кук
на
кук
,
а
уставити
се
под
главица
од
сам
висок
стијена
и
литица
,
између
који
расти
висок
трава
.
—
ти
не
знати
гдје
јесам
?
—
велим
Рада
смијући
се
.
—
загријати
се
,
а
?
Чекај
,
сада
хтети
се
охладити
...
Ида
само
за
ја
!
...
обим
рука
одгрнути
грана
један
дрво
на
дохват
.
—
сагнути
се
—
велим
она
-
и
ухватити
јесам
за
рука
,
повући
јесам
за
себе
у
пећина
.
унутра
јесам
тмица
;
на
први
мах
не
видити
једно
други
.
Маша
се
приљубити
боље
уз
Рада
.
—
Видиш
—
велим
она
он
-
овдје
се
моћи
сакрити
сто
људи
;
овдје
јесам
пећи
на
ражањ
онај
двизицу
,
гледати
траг
ватра
...
у
пећина
се
купити
чобан
,
јести
украђено
месо
...
А
погдјекад
и
цура
гонају
,
ако
који
до
рука
доћи
...
Што
не
бити
чобанац
урадити
?
—
Охладно
јесам
—
опазити
жена
.
—
Изићемо
одмах
,
али
да
ти
казати
:
овдје
јесам
мој
царство
!
...
гледати
,
ишаран
стијена
,
гледати
,
залеђен
комад
,
изгледати
,
као
глава
цура
,
дијетета
,
живина
;
...
чути
ли
како
вод
доље
отицати
?
Чудо
!
ники
не
моћи
да
она
...
до
салеђена
снијег
моћи
се
...
Хоћеш
да
ти
донети
комад
?
—
и
ја
хтети
с
ти
!
...
—
Заморићеш
се
!
...
ухватити
јесам
за
рука
и
повести
за
себе
.
Зађоше
у
тијеснац
,
па
се
вера
између
стијена
.
—
Видиш
,
зими
јесам
овај
каменица
пун
вод
-
причати
она
.
—
Причекај
!
—
и
пустити
јесам
,
потражити
шибица
и
о
беневреке
упала
два
на
један
пут
.
посвијетлити
...
—
гледати
овај
камен
,
бити
ли
рећи
:
вук
јесам
из
планина
!
имати
тај
сила
по
пећина
,
али
ко
бити
све
опазити
?
требати
бити
брема
луч
...
—
Маша
!
—
викнути
изнебуха
,
из
сав
глас
,
а
јек
из
пећина
одвратити
бистар
и
гласно
:
-
„
Маша
“
!
—
зовнути
и
ти
!
—
Рада
!
—
повикати
Маша
,
а
јек
одговорити
.
—
Видиш
,
кад
јесам
човјек
јесам
,
моћи
себе
да
разговарати
...
разговоран
јесам
овај
пећина
!
Слушај
даље
,
као
да
нешто
јецати
...
дубоко
јесам
тај
доља
.
ти
се
страшити
?
не
будалити
:
са
ја
јесам
!
...
вод
јесам
тај
:
протицати
...
А
бог
знати
гдје
навирити
?
радити
дохватити
комад
салеђена
снијег
и
,
једнако
држати
се
за
рука
,
изићи
из
шпиља
.
—
да
ручати
!
—
понудити
Рада
и
распртити
се
.
па
ставити
гуњац
под
нагнут
плоча
,
устрмити
он
и
гледати
како
се
снијег
топити
.
затим
извадити
из
торба
крух
и
неколико
грудати
сир
и
скленицу
ракија
.
редом
написати
се
водити
са
острмљена
гуњац
и
,
посједати
,
залагати
се
.
радити
јесам
раздраган
,
весео
:
—
Видиш
—
велим
преко
залогај
—
овдје
у
село
нешто
ја
јесам
по
воља
;
петљанија
са
поп
Врана
,
парница
ради
дио
покојни
Ника
...
—
и
као
сневеселити
се
.
—
Али
манути
тај
!
де
ти
прихватити
боље
!
—
пустити
,
разговарати
!
...
сладак
јесам
бесједити
...
—
немати
међу
ми
дуг
разговор
...
Чисто
код
ти
осјећати
некаков
сласт
у
живот
...
Чудо
Божје
,
како
јесам
овај
изненада
надоћи
;
потегнути
ми
крв
,
е
,
јесам
друкчије
!
...
Видиш
,
стид
ја
јесам
рећи
:
јаче
ја
ум
носити
к
ти
него
к
жена
...
ма
неки
и
жена
,
родити
ја
син
!
А
да
,
за
права
,
жена
и
јесам
за
други
!
...
па
,
напити
се
ракија
,
преврнути
:
—
јесам
ли
ти
жао
,
што
немати
дјеца
?
нероткиња
јесам
,
шкирка
;
а
вео
да
јесам
штирак
љут
...
Мог
бит
’
,
да
јесам
и
до
човјек
-
и
јесам
човјек
тај
некаков
рђа
...
Маша
,
док
Рада
говорити
,
мисао
:
како
јесам
заношљив
,
отворен
бесједа
ко
бити
тај
негда
бити
рећи
...
—
Маша
што
јесам
се
замислити
?
—
и
обујмити
јесам
око
пас
.
—
де
,
ти
!
—
Видиш
,
ја
гдјекад
јесам
о
свашта
мислити
...
па
ја
чисто
памет
стати
.
не
знати
ради
шта
бранити
ми
закон
и
поп
онај
,
што
ми
јесам
мио
?
довести
ја
Божица
;
задовољан
ја
,
задовољан
мој
,
задовољан
она
—
па
утаман
све
:
поп
изврнути
се
на
ја
,
као
да
јесам
он
отац
убити
!
...
—
вео
,
да
хтети
ти
тужити
суд
...
—
јесам
већ
на
суд
као
пријести
,
не
зарезивати
она
се
сваки
...
и
суд
јесам
сада
за
ми
добар
од
она
!
—
опазити
Рада
с
увјерење
.
—
пити
,
Маша
,
ракија
—
сјетити
се
и
наздравити
она
.
па
отрти
рука
уста
и
,
погладити
мрк
наусница
,
пољубити
јесам
:
—
јесам
ли
ти
мило
?
...
љубити
ли
те
овако
насртљив
твој
Марка
?
—
и
говорити
плах
,
расијано
,
насртати
на
она
.
—
јесам
ли
ми
лијепо
?
...
Што
велим
?
Маша
не
одговарати
,
отупити
јесам
велик
,
неисказан
сласт
...
насмијати
,
гледати
он
права
у
очи
,
и
рука
он
придржаје
,
да
не
изгубити
с
вид
тај
очи
...
и
спојити
се
поглед
и
у
сласт
изгубити
се
...
—
Што
велим
,
Маша
,
за
поп
?
—
примирити
се
,
питати
јесам
,
а
и
не
чекати
одговор
.
—
А
што
велим
за
мој
господар
,
газда—Јову
?
не
моћи
ни
они
да
живити
без
туђ
жена
,
а
ми
бранити
...
па
неки
бити
и
тај
,
али
данас
друкчије
миловати
?
...
ја
се
све
чинити
да
јесам
ми
онај
душман
.
Пуц
ја
од
неки
доба
пред
очи
;
чинити
ја
се
,
ко
мислити
:
—
радити
,
штедити
,
мучити
се
,
али
не
за
себе
,
већ
за
ми
...
права
хришћанин
у
црква
пјевати
:
„
господити
подавати
!
“
„
господити
подавати
!
“
—
и
слатко
се
тај
насмијати
.
па
погледати
на
сунце
:
—
ајдемо
,
Маша
!
Дигоше
се
.
радити
сручити
све
у
торба
и
,
упртити
се
,
обујмити
јесам
око
пас
и
велим
она
:
—
овако
хтети
планина
!
и
обгрљен
газа
цвијетну
трава
.
А
сунце
јесам
већ
освојити
и
до
,
и
драга
,
и
литица
,
и
она
двоје
загрејати
и
зној
осути
,
па
журити
прама
стар
буква
,
раширен
сув
грана
,
што
изгледати
,
у
сунце
,
као
чапорак
грдан
птичурина
.
под
она
заморити
тражити
хлад
,
љубити
се
испод
тај
сув
грана
,
који
јесам
судити
,
да
угинути
ондје
гдје
јесам
и
одрастао
—
у
лијеп
,
цвијетној
планина
...
на
суд
Илијин
сведок
,
крило
и
Ждрале
,
на
врата
,
пријести
него
хтети
унићи
,
шапорити
и
договарати
се
;
и
не
исказати
пред
судац
онако
како
јесам
Или
хтјео
.
врљати
у
бесједа
,
а
вјешт
јесам
:
бој
се
да
она
суд
не
уловити
у
лаж
.
па
по
сриједа
јесам
и
газда
Јова
,
јесам
за
ништа
његов
настојник
Васа
око
она
облетати
и
плаћати
вино
,
а
и
Петар
она
јесам
частити
,
па
хтети
да
се
ники
замјерити
.
суд
најпослије
уништити
опорука
,
као
незаконит
.
кад
ствар
бити
извести
на
чистац
,
газда
Јова
позвати
Петар
и
,
прама
погодба
,
склопити
нов
погодба
,
по
који
газда
куповати
сав
дио
од
Петар
,
куповати
и
његов
дијел
,
и
давати
,
преко
угљављене
цијена
,
приде
раван
педесет
талијера
.
овај
хтети
свота
убиљежити
на
Петров
рачун
,
на
његов
корист
,
а
за
друго
причекати
хтети
он
до
добар
згода
.
...
Илија
се
душа
кидати
кад
дознати
за
продаја
.
неколико
ноћ
,
иза
први
сан
,
већ
не
спавати
;
мислити
што
имати
да
радити
да
се
земља
не
дијелити
.
дању
обилазити
поље
и
ливада
,
особито
,
замислити
,
на
ливада
застајкивати
...
Покошена
јесам
,
а
нада
се
обилат
отава
и
,
чинити
он
се
,
да
чути
цик
кос
и
гледати
мјесечина
обасјан
,
свој
косач
,
како
испред
она
цвијетни
откос
пад
.
-
А
он
она
вино
појити
,
да
пожурити
...
и
са
други
ливада
у
топлој
ноћ
чути
се
цикати
и
долазити
људски
жагор
као
из
јат
ждрал
;
док
узмакнути
ријека
мирно
тећи
и
не
требати
изувати
се
,
да
се
преко
газ
прећи
.
Још
на
ливада
избијати
трава
,
још
јесам
све
дати
,
а
дати
.
и
опочинуће
зими
,
као
и
он
,
да
опет
на
љето
под
се
косац
!
...
али
ако
он
закон
приморати
да
јесам
на
комад
дијелити
,
да
јесам
кидати
?
...
и
код
тај
помислити
опет
он
се
представити
жив
слика
:
чинити
он
се
и
тешко
он
јесам
,
као
да
ко
трг
Радина
десни
рука
са
жив
тијело
...
послије
неколик
дан
послати
газда
свој
надстојника
Васа
,
неки
село
пронети
глас
,
да
бити
газда
купљен
дио
покојни
Ника
продати
,
да
испитати
што
хтети
људи
на
тај
,
који
бити
цијена
ударити
.
Васа
ићи
од
кућа
до
кућа
,
хвалити
земља
и
измишљати
цијена
.
Вели
,
и
клети
се
:
нудити
јесам
господар
тај
и
тај
толико
,
али
неки
други
,
—
хтети
да
он
име
казати
,
-
набацити
преко
тај
још
четрдесет
талијера
!
људи
се
загријати
,
и
неколико
дан
само
се
у
село
о
тај
говорити
.
Или
јесам
на
жив
мука
.
одмах
након
Петров
продаја
врсти
он
се
мисао
да
прекупити
од
господар
продан
земља
.
Колебаше
неки
вријеме
,
док
мисао
сазрети
,
али
не
моћи
дуго
да
чекати
.
боја
се
претећи
он
неко
,
-
па
онда
—
гдје
јесам
пристати
?
А
велим
се
:
„
иза
бој
копље
о
ледина
!
“
и
занети
тај
мисао
,
са
зажагрен
очи
,
један
јутро
унићи
у
писарница
господарев
.
док
углед
господар
,
јавити
се
:
—
господар
!
—
здраво
,
Или
!
—
купити
ти
сав
дио
од
Петар
?
...
—
Хоћеш
продати
и
твој
?
...
—
јесам
ради
тај
доћи
...
—
Већ
?
—
бити
ли
препродо
,
господар
?
...
газда
он
погледати
,
осмјехнути
се
и
мирно
одговорити
:
—
јесам
претрга
...
али
за
добар
пар
сав
се
моћи
...
али
само
:
за
добар
пар
!
...
онај
ораница
не
стидити
се
Мисир
,
а
ливада
?
...
—
Добра
земља
!
—
велим
Или
као
за
себе
.
—
А
што
питати
за
она
,
господар
?
—
полако
,
болан
,
-
што
срљати
?
имати
она
доста
што
се
наметати
,
али
поштено
,
па
ура
!
...
Најближи
јесам
ти
и
Петар
...
полако
!
отворити
шкрабију
од
сто
,
посегнути
за
хартија
,
и
извадак
грдан
омот
.
Пребирући
наћи
нацрт
.
—
Вида
,
—
велим
он
и
-
показивати
свој
набухао
прст
честица
.
-
овај
јесам
ораница
,
овај
црн
ограда
,
а
онај
ливада
-
плодан
,
берићетан
,
срце
земља
-
говорити
газда
Јов
као
за
себе
.
—
А
што
питати
?
—
поновити
Или
,
загледати
се
немиран
,
зажагрен
очи
у
шаренило
нацрт
.
—
полако
хтети
—
велим
на
око
замишљен
газда
.
—
моћи
бити
се
и
предомислити
;
јесам
баш
вољан
продати
цијел
...
моћи
бити
се
продати
на
дио
,
по
честица
...
раскомадати
...
Или
протрнути
,
помислити
:
-
раскомадати
?
—
не
,
господар
!
—
Видиш
—
настава
господар
уозбиљити
се
-
од
овај
земља
покојни
Ника
ја
сада
припадати
три
дио
,
а
ти
тек
четврт
;
кад
бити
се
дијелити
,
ко
знати
који
бити
тај
дио
запасти
;
моћи
бити
тај
дио
бити
о
себе
.
тако
бити
се
ливада
,
дубрава
,
ораница
морати
раскомадати
као
бравче
...
—
и
,
опет
се
насмијати
свој
умјерен
осмијејком
.
—
Кажи
цијена
,
господар
,
—
питати
Или
и
не
моћи
никако
да
се
сабрати
,
да
се
безбрижан
причин
.
—
да
ти
казати
цијена
—
навлаш
растезати
бесједа
газда
—
а
да
јесам
вољан
продати
?
...
и
дигнути
се
,
прићи
к
прозор
и
гледати
на
улица
.
Или
нешто
у
себе
прогунђати
,
хтјети
да
не
да
одушак
свој
мислити
ријеч
,
али
оне
навалити
сам
:
—
продавати
,
господар
!
срећа
ти
,
продавати
!
—
пустити
,
болан
—
окренути
се
газда
—
што
јесам
најашити
?
...
Биће
и
за
тај
време
...
—
Па
,
ко
смислити
се
:
—
Ајда
де
,
ставити
да
бити
продати
:
-
колико
бити
дати
?
—
А
што
питати
?
—
два
хиљада
талијера
...
и
тај
јесам
даровати
...
—
Чудо
!
—
рећи
Или
и
сневеселити
се
.
и
пасти
он
у
исти
час
на
памет
,
да
јесам
газда
сав
три
дио
купити
за
три
сто
талијера
,
а
ваљада
и
за
мање
.
—
Чудо
јесам
!
—
поновити
као
за
себе
.
—
да
јесам
и
чудо
,
мало
ја
се
марити
,
ја
нудити
толико
,
-
наметати
се
...
па
поћи
к
врата
,
хтјети
да
зовнути
надстојника
Васа
.
—
не
звати
он
,
вјеровати
ти
,
господар
!
—
прекинути
он
Или
.
—
скупа
јесам
сада
земља
,
Или
;
свијет
се
народио
,
а
земља
не
примицати
;
а
видити
до
мало
што
хтети
бити
...
—
попустити
,
господар
!
—
не
моћи
...
већ
ако
ти
јесам
вољан
да
купити
;
не
марити
,
пријатељ
као
и
бити
...
засада
нем
хитња
,
а
ако
хтједем
продати
,
послати
Васа
да
село
протелалити
,
па
да
видити
:
ето
твој
сељакати
к
ја
,
таман
као
овца
на
со
...
—
моћи
,
господар
,
жив
бити
!
ја
бити
дати
хиљаду
талијера
.
газда
се
насмијати
:
—
толико
ваљати
ливада
!
—
и
зовнути
надстојника
Васа
.
Надстојник
доћи
из
дућан
с
обичан
свој
лице
,
с
који
,
рећи
бити
,
овај
час
нестати
весео
дјетињи
,
подушенога
смијех
,
а
остати
он
јесам
траг
око
угао
усна
.
—
Поћи
хтети
у
село
,
—
наређивати
господар
растезати
бесједа
—
па
хтети
протелалити
,
да
се
продавати
три
дио
земља
покојни
Ника
Смиљанић
...
Можда
и
хтети
продати
,
само
да
видити
на
шта
јесам
...
па
се
окренути
равно
к
Илија
и
велим
он
:
—
Видићеш
:
купац
као
мрав
наврвјети
...
—
праведно
јесам
да
ја
,
господар
,
продати
...
—
рећи
пошљедњи
...
де
!
Или
смислити
се
,
па
,
као
да
се
прегорјети
,
изрећи
нагло
:
—
тринаест
стотина
талијера
даћа
...
—
мало
јесам
...
дати
шеснаест
стотина
...
—
Чудо
јесам
!
попустити
!
—
не
моћи
...
Васа
,
поћи
хтети
...
—
Ева
четрнаест
стотина
...
—
Дај
петнаест
стотина
талијера
...
ухватити
ја
у
бесједа
,
јер
,
хтети
ли
—
немати
већ
говор
...
—
Па
добро
,
петнаест
стотина
—
одлучити
се
Или
и
осјетити
како
он
тај
час
као
да
престати
срце
куцати
...
А
за
час
закуцати
нагао
него
обично
.
-
ево
капара
!
—
рећи
Или
,
одушити
од
узбуђење
.
извадити
кеса
из
њедра
и
бројити
новац
,
положући
он
на
сто
.
набројити
три
стотина
форинта
.
—
Поштено
!
—
велим
газда
и
звати
дућански
момак
,
да
чути
о
шта
се
радити
.
Или
изићи
из
газдин
дућан
весео
:
земља
се
хтети
дијелити
,
његов
јесам
и
,
водити
тај
мисао
,
лако
корачати
свој
кућа
.
али
у
пут
,
сјећати
се
грдан
новац
,
занос
малакшава
:
кад
хтети
из
дуг
изићи
?
и
сјетити
се
Рада
.
писати
он
јесам
неки
дан
да
бити
на
опрез
са
газда
.
до
неколик
дан
вратити
се
из
војништво
,
гдје
он
јесам
за
два
мјесец
узети
.
Што
хтети
он
рећи
,
хтети
ли
он
бити
жао
,
што
јесам
земља
купити
за
скуп
новац
.
али
кад
стигнути
до
свој
земља
,
гледати
јесам
сунце
обасјан
,
и
окупити
јесам
поглед
,
умирити
се
.
-
бити
,
вала
—
кад
не
бити
моћи
бити
друкчије
,
—
свој
јесам
живот
откупити
!
-
помислити
.
и
сав
бити
осим
Рада
за
она
прегорјети
,
да
само
не
упасти
у
туђ
рука
.
Дошавши
кућа
,
не
казивати
жена
што
јесам
урадити
,
и
не
спомињати
ни
о
шта
ни
ријеч
:
казати
Рада
,
кад
се
кући
повратити
.
Међутим
,
село
се
одмах
о
куповина
пронијети
глас
.
Жене
се
замислити
,
али
жацати
се
питати
он
;
надавати
се
,
јесам
хтети
казати
,
па
,
док
зинути
,
мислити
:
но
сад
хтети
!
док
Рада
стигнути
,
још
онај
исти
вече
,
на
гувно
пушити
лула
и
гледати
преда
себе
,
велим
он
Или
:
—
откупити
јесам
Никин
земља
од
господар
.
—
за
колико
јесам
погодити
?
—
петнаест
стотина
талијера
...
—
Чудо
!
—
Биће
...
али
и
вриједи
...
—
Вриједи
,
по
наш
сељачки
...
ја
не
рачунати
наш
труд
,
што
у
земља
уложити
-
опазити
Рада
.
и
,
сјетити
се
нешта
,
живо
наставити
:
—
Видиш
,
отац
,
ја
се
баш
сада
у
војништво
намјерити
на
један
приморац
,
па
,
чути
,
како
он
процјењивати
вриједност
земља
:
велим
,
требати
рачунати
и
свој
надница
,
што
се
у
земља
уложити
,
и
труд
...
и
друго
он
набрајати
.
.
.
А
не
само
,
колико
тај
плод
дати
!
...
А
ја
рачунати
:
дати
ја
,
ставити
,
ораница
педесет
кварат
кукуруз
;
ето
тај
јесам
,
мислити
-
чисто
,
као
да
ми
јесам
из
небо
пасти
,
а
ни
брига
ми
за
наш
труд
...
—
Што
велим
,
Рада
!
—
зачудити
се
Или
-
какав
надница
,
какав
труд
.
гдје
јесам
тај
?
бог
с
ти
!
неки
јесам
земља
благословен
и
труд
,
и
напор
,
и
зној
наш
!
...
не
будалити
,
нем
сељак
над
она
добар
хранитељ
.
радити
ућутати
.
али
под
утисак
голем
свота
,
осјет
се
упропастити
,
као
кад
,
у
страх
,
гледати
љетни
сив
облак
,
што
над
усјев
крупа
пријетити
.
напокон
један
јесењи
дан
наћи
се
у
кућа
Илијин
радин
мушки
дијета
.
и
ако
јесам
бити
велик
студен
,
цијел
дан
у
кућа
гора
ватра
,
да
загријати
мајка
и
чедо
.
радити
јесам
поћи
у
шум
,
насјећи
дрво
и
санијети
она
очевидно
,
јесам
се
бојати
лугар
код
оваки
пригода
,
и
ако
јесам
строг
и
несмиљен
одредба
због
шумски
прекршај
и
неколицина
она
порадити
глоба
и
оштета
,
пострадати
.
са
јачање
дијете
у
Радина
душа
увлачити
се
постепено
брига
за
свакидашњи
потреба
живот
,
забринути
се
и
живље
се
доимати
кућни
и
пољски
посао
.
кад
се
отац
не
бити
бити
задужити
,
чинити
он
се
,
да
се
не
бити
ни
са
ко
у
село
мијењати
.
помало
бити
радити
и
штедити
и
стицати
.
Што
он
се
марити
за
други
?
доста
јесам
да
крај
с
крај
моћи
да
завезати
.
-
али
овако
,
хтети
никада
крај
;
гдје
јесам
тај
?
отац
се
силно
задужити
-
мислити
гледати
у
кољевку
до
ватра
,
у
који
јесам
под
дебео
вунен
покривач
мали
Или
спавати
...
Осле
често
приупитивати
отац
о
кућни
посао
и
чисто
хтјети
да
знати
о
увјет
склопљен
погодба
.
дознати
јесам
да
требати
на
петнаест
стотина
талијера
плаћати
камата
двадесет
и
четири
новчић
на
талијер
сваки
година
.
пријести
се
плаћати
плести
на
талијер
;
сада
јесам
газда
снизити
камата
,
јер
хтети
да
се
Или
увјерити
,
да
он
жети
помоћ
.
—
Али
осим
тај
имати
и
дућански
дуг
,
и
потреба
јесам
сваки
дан
веће
-
па
хтети
ли
се
моћи
поштено
изићи
,
да
ми
господар
у
очи
не
ударати
?
—
велим
отац
и
,
гледати
у
ватра
,
прпати
ожег
жерава
.
—
Чудо
јесам
,
виђу
и
ја
сада
—
замислити
се
отац
.
-
али
јесам
се
моћи
друкчије
...
зар
пустити
земља
у
туђ
рука
?
-
не
знати
ти
,
синути
,
у
који
јесам
ватра
бити
онај
дан
!
радити
посматрати
отац
.
Очи
он
се
уставити
на
смежуран
кожа
око
слијеп
очи
и
на
отпуштен
брк
:
учинити
он
се
да
се
наједном
постарати
.
Или
Радин
поглед
осјетити
на
себе
,
па
,
да
син
осоколити
,
велим
:
—
ни
брига
ти
,
Рада
,
ако
имати
дуг
,
имати
и
земља
,
а
она
јесам
наш
хранитељица
!
...
Вадићемо
пар
из
благо
и
из
земља
...
Садићемо
више
дуван
...
угојити
двоје
троје
крмади
...
—
Нећемо
бити
ни
крме
за
кућа
—
прекинути
Рада
.
—
и
не
требати
ми
...
омрсити
се
овновином
!
—
завезати
стар
.
али
Рада
,
видети
он
разговоран
,
прихватити
овај
лијеп
згода
и
напоменути
он
за
сестрин
ђердан
.
сестра
и
мајка
толико
јесам
он
пута
за
тај
замолити
.
—
да
смирити
и
она
,
па
што
бог
дати
!
...
—
велим
отац
.
Цвијета
јесам
замјерити
Војканов
син
Радивој
.
састајати
се
понајвише
на
паша
.
кад
јесам
лијеп
време
,
прама
сунце
,
пазити
благо
сједи
један
до
други
на
камен
.
над
она
јесам
планина
,
испрекрштан
поточинама
,
драга
и
пећина
,
око
она
го
пашњак
,
посути
голем
кутак
,
са
који
чобан
благо
пазити
да
не
омакнути
у
брањевина
,
а
доље
ријека
и
поље
,
посути
пошумљен
главица
.
Највише
,
докон
,
разговарати
и
погдјекад
,
кад
он
бијес
доћи
,
Радивој
јесам
погнути
и
—
гон
јесам
.
Цвијета
се
јесам
уметнути
на
отац
,
а
не
сличити
ни
брата
Рада
,
мали
јесам
раст
и
поплашен
очи
,
па
насртљив
и
летичасти
Радивој
лако
јесам
савладати
.
Шчепи
јесам
и
гристи
јесам
по
врат
и
положити
гдје
он
јесам
драго
на
земља
,
миловати
јесам
и
рука
она
метати
у
њедра
;
и
цура
пуштати
и
тек
се
тргнути
кад
он
загледати
диваљ
пламен
у
очи
и
кад
осјетити
његов
рука
на
свој
гол
тијело
.
он
тада
,
ознојен
,
бијесан
...
и
заборавити
момачки
стид
,
а
она
једва
дисати
.
у
задњи
напрети
сав
свој
снага
,
да
он
са
себе
збацити
и
,
страх
овладати
,
молити
он
и
преклињати
да
јесам
пустити
—
и
пустити
јесам
,
одмакнути
се
цура
од
он
и
опет
стојећки
разговарати
...
отац
она
јесам
купити
ђердан
и
платити
газда—Јову
шупље
плести
за
здрав
,
а
равно
она
јесам
два
стотина
!
Радивој
каза
једном
Цвијета
да
хтети
јесам
цурски
недјеља
у
варош
из
кола
са
себе
повести
.
Већ
вријеме
јесам
,
јер
од
када
он
јесам
мајка
умрети
,
у
кућа
жива
као
живина
:
немати
ко
да
она
држати
у
ред
,
ни
да
она
испрати
;
и
свој
отац
говорити
јесам
—
задовољан
јесам
.
цурски
јесам
недјеља
близу
,
а
Цвијета
још
јесам
ники
у
кућа
рећи
,
што
Радивој
намјеравати
,
а
најпослије
,
премишљати
,
одлучити
Рада
се
повјерити
:
с
он
јесам
слободан
,
јер
јесам
он
разговорљив
и
за
она
добар
у
кућа
.
Чеко
он
на
пут
,
знати
да
хтети
тај
дан
ондје
проћи
,
да
дрво
санети
.
док
он
спазити
,
изаћи
он
на
пут
.
-
радити
,
брата
!
—
велим
он
,
а
над
поплашен
очи
затрептати
трепавица
и
поникнути
—
хтети
ти
жао
,
ако
ја
у
недјеља
Радивој
из
кола
свој
кућа
повести
?
...
—
Па
и
земан
јесам
—
одговорити
Рада
.
—
да
са
срећом
бити
!
—
Али
ја
не
смијем
рећи
отац
,
а
ни
мајка
.
отац
,
вео
ја
,
бити
бити
жао
грђе
поп—Врани
хатор
иштетити
...
тобоже
превјерити
;
а
и
мајка
као
да
јесам
жао
...
—
тај
и
она
јесам
од
хришћански
сој
—
опазити
Рада
,
—
па
што
она
бити
?
—
насмијати
се
Рада
.
—
сада
се
по
наш
крстити
...
—
А
ја
хтети
по
њихов
—
прекинути
сестра
.
—
један
јесам
бог
!
али
тај
она
,
Рада
,
река
добар
ријеч
,
твој
хтети
боље
упалити
!
...
цурски
недјеља
Радивој
у
чаршија
бијесан
игра
у
кола
;
у
неки
истргнути
се
из
кола
са
Цвијета
и
одјелито
,
посебице
заиграти
с
она
.
весео
јесам
и
,
на
мах
љутит
,
не
да
ники
предати
се
,
већ
вијати
с
она
као
за
опклада
.
А
чаршија
стајати
звека
затресен
сребрн
ђердан
и
бактање
тежак
закован
постол
;
знојити
се
мрк
лице
,
а
у
сунце
одбљескивати
се
ишаран
ђечерме
.
и
велик
кола
развргнути
се
,
а
Радивој
још
не
престајати
.
Цвијета
већ
јесам
сустати
,
заморити
се
,
па
у
добар
час
и
Радивој
се
смирити
.
обгрлити
јесам
.
А
тај
час
прићи
к
он
два
други
и
ставити
она
у
сриједа
и
,
држати
се
чврсто
,
упутити
се
низ
чаршија
.
али
од
некуд
усред
чаршија
обрети
се
Петар
,
Цвијетин
стриц
,
па
она
пресјек
пут
.
—
куд
хтети
с
цура
?
—
питати
,
накресан
вино
.
—
пустити
људи
да
мирно
чаршија
ићи
—
одговорити
један
од
Радивојев
друг
;
а
Радивој
не
рећи
ни
ријеч
,
већ
лакат
гурнути
Петар
у
страна
.
Петар
планути
:
—
Нећеш
,
момак
,
што
јесам
намислити
!
—
и
,
безразложан
стати
он
вика
да
пустити
цура
.
Часом
настати
трка
и
свјетина
скупити
се
око
она
.
Радивој
не
пуштати
цура
и
,
онако
обгрлити
,
хтети
да
мимо
свијет
проћи
.
Петар
он
пријечити
,
а
помагати
он
и
неки
комшија
,
ради
цура
пизмен
на
Радивоје
.
али
пријатељ
Радивојев
наћи
он
се
у
невоља
,
опколити
он
и
,
скупити
,
у
гомила
,
продирати
напријед
.
Петар
она
устављати
,
а
комшија
Павао
,
пијан
,
ко
се
већ
давно
замицати
очи
за
Цвијета
,
љутит
што
он
Радивој
претећи
,
хватати
јесам
рука
,
да
јесам
истргнути
из
Радивојев
загрљај
.
—
ја
хтети
тај
себе
повести
!
Што
хтети
ти
Радивој
?
—
и
не
пуштати
јесам
.
—
одлазити
,
одлазити
,
велим
ти
!
Биће
крв
!
—
тргнути
се
Радивој
,
и
притегнути
цура
к
себе
.
Цвијета
,
наћи
се
између
два
бијесан
момак
у
гомила
свијет
,
чисто
обезуми
,
њен
очи
,
трепавица
трептети
,
а
поплашен
поглед
лутати
уоколо
,
као
поглед
ухваћен
птица
у
дјечачки
рука
.
Радивој
држати
јесам
чврсто
један
рука
а
други
се
нож
машати
.
—
Ева
она
брата
!
—
завикати
неко
из
гомила
.
—
Рада
,
брата
!
—
једва
изговорити
цура
.
—
Што
ви
јесам
,
људи
?
...
Што
најашити
?
...
—
Чујеш
,
синовац
!
—
снаћи
се
Петар
.
—
водити
јесам
без
очев
знање
...
јесам
поштено
!
...
А
ево
комшија
Павао
!
Што
она
,
поред
оваки
момак
,
Радивоје
волити
?
—
манути
ти
тај
,
стриц
—
велим
Рада
мирно
-
већ
неки
она
рећи
ко
волити
...
и
упитати
сестра
:
—
Цвијета
,
ко
волити
?
Волиш
ли
Радивоје
?
Цурин
поплашен
поглед
пасти
на
Радивоје
.
—
Хоћеш
ли
поћи
с
он
?
—
приупитати
Рада
.
—
Хоћу
!
—
прихватити
сестра
и
привинути
се
боље
Радивоје
.
—
Добра
јесам
!
—
закликтати
Радивојев
друга
и
часом
пиштољ
натегавши
налог
-
и
цик
пиштољ
разлијегати
се
чаршија
...
А
гомила
,
с
младенац
,
кренути
низ
чаршија
.
радити
сједи
на
камен
,
пазити
на
говеда
,
да
не
улетити
у
шумски
брањевина
.
тако
јесам
сада
,
а
негда
јесам
она
моћи
пустопашице
загнати
.
Присилише
власт
на
ред
,
јер
друкчије
—
умести
пуст
шумски
глоба
;
његов
отац
један
година
платити
преко
педесет
талијера
,
како
он
велим
,
што
глоба
,
што
некаков
одштета
,
тобоже
за
почињен
штета
,
који
они
што
судити
на
свој
рачунати
;
а
на
који
начин
тај
радити
,
ники
у
село
не
разумјети
.
Прошла
јесам
попасна
доба
,
сунце
још
окљева
на
бакарастоме
лишће
Радина
ограда
,
а
на
мах
сњежани
хладан
саганак
сјеверац
затрести
грана
и
санети
однекле
из
планина
ударац
сјекира
...
радити
се
нешта
сјетити
,
па
устати
са
камен
и
поћи
ка
свој
јара
.
Ножем
почети
гладити
неизрађен
држалица
од
сјекира
,
па
јесам
Маша
опазити
,
већ
када
јесам
нада
он
доћи
.
Зачудио
се
,
јер
јесам
неки
вријеме
,
што
јесам
не
виђати
.
Упрћена
јесам
пун
торба
,
погнути
,
смије
се
и
велим
он
:
—
Бил
јесам
у
млин
,
па
јесам
сврнути
к
жена
тај
...
познавати
се
одавна
...
а
погоди—де
-
рећи
,
зашто
јесам
у
кућа
ући
?
—
Ушла
онако
...
—
погодити
!
—
Што
знати
ја
за
женски
посао
...
—
Чуле
јесам
—
велим
Маша
развлачити
—
гдје
дијета
плакати
,
па
јесам
моћи
жеља
одољети
да
он
не
видити
...
прав
соко
!
-
и
сврнути
с
пут
,
да
ти
тај
казати
...
—
Што
хтети
од
овакав
отац
!
—
насмијати
се
Рада
и
дигнути
се
ставити
држалица
на
страна
.
—
До
година
бити
други
,
хтети
бог
ја
!
—
А
ја
од
он
ни
биљег
!
—
рећи
жена
забринути
се
наочиглед
.
—
А
послије
онај
љетошњи
дан
у
планина
...
знати
...
надати
јесам
се
...
—
јесам
до
ја
—
прекинути
јесам
Рада
живо
.
—
Што
јесам
бити
,
моћи
бити
бити
...
али
де
,
макнути
торба
,
одморити
се
!
Маша
послушати
и
прислонити
се
уз
јара
,
и
стати
да
приповједати
о
поп
Врана
.
Вели
:
—
не
да
ја
мир
;
а
ја
он
једнако
варати
...
Јуче
ја
чекати
на
уречен
мјесто
у
ограда
иза
црква
...
Чеко
он
тамо
...
а
ја
вирити
кроз
ошкринут
кућни
врата
...
ха
,
ха
!
ма
чути
,
Рада
,
—
преврнути
—
стид
ја
рећи
...
—
Зашто
?
река
!
—
пут
мислити
јесам
на
поп
Врана
:
моћи
бити
,
да
бити
он
...
—
и
уставити
се
на
по
ријеч
.
—
Што
?
—
бити
боље
за
ја
.
бити
,
да
се
мајка
назвати
-
све
учинити
!
...
радити
јесам
зачуђен
поглед
.
—
опростити
,
Рада
!
—
покајати
се
Маша
—
опростити
!
бог
са
ја
!
Што
ја
пасти
на
ум
!
...
гдје
јесам
тај
?
Залуда
,
не
волити
он
...
разговарати
,
а
сутон
се
спуштати
лагано
,
и
не
опажати
,
да
јесам
најприје
захватити
до
и
драга
и
узлазити
ка
вис
планина
,
чији
кршевит
голет
већ
јесам
посурила
.
Маша
и
Рада
као
да
осјетити
подзимну
ноћ
и
часом
заћутати
.
А
и
говеда
,
викла
јара
,
враћати
се
с
паш
.
радити
она
прикупљати
и
гонити
ка
улаз
.
во
слијегати
се
,
да
ући
на
низак
врата
,
а
један
,
понајвиши
,
лијепо
се
пригнути
,
закренути
глава
и
провући
се
,
не
дотакнути
се
рог
кућни
праг
.
за
благ
ући
она
двоје
.
радити
прикупити
суварак
и
наложити
ватра
.
—
Чујеш
,
Маша
!
—
велим
Рада
—
не
бити
ја
за
ти
пристати
као
поп
Врана
,
кад
ја
не
бити
хтјети
;
и
још
се
ругати
с
он
!
...
како
се
на
тај
не
љутити
?
—
наљутити
се
,
али
јесам
са
ја
повратит
:
доста
да
он
ја
погладити
по
онај
дебео
рука
,
одмах
умекшати
...
подобрити
се
...
—
А
видити
ли
твој
човјек
?
...
—
брига
он
,
он
купити
пар
...
Прислушкује
на
суд
туђ
посао
...
али
,
Рада
,
не
спомињати
ја
он
...
—
А
што
?
—
не
моћи
да
он
већ
видити
жив
!
...
А
пријести
како
тако
,
некако
се
бити
на
он
навадити
...
али
од
када
оно
у
планина
сјаранисмо
се
ми
двоје
,
не
марити
он
на
очи
!
не
знати
ти
како
јесам
тај
тешко
!
...
Чина
ја
се
туђ
...
прљав
...
мана
!
...
и
закренути
рука
као
да
се
од
нешта
бранити
.
радити
јесам
гледати
обасјан
пламен
,
одскакати
она
образ
руменило
,
а
узвраћен
горњи
усница
учинити
он
се
црвен
као
крв
,
дрхтати
...
и
,
уставити
свој
очи
на
она
,
опазити
у
њен
плав
очи
нешто
тежак
,
оловаста
,
мутан
,
и
дубок
,
као
кад
с
газ
гледати
у
замућен
ријека
.
—
Маша
—
тргнути
се
—
исти
јунак
јесам
!
—
Што
јесам
корист
,
кад
немати
пород
—
одговорити
она
,
очито
тај
мисао
заокупити
.
—
ах
,
назвати
се
мајка
твој
дијете
,
Рада
!
—
и
,
изнебуха
,
ухватити
он
за
глава
и
прислонити
јесам
на
свој
њедра
...
и
љубити
он
гдје
дохватити
...
—
Рада
,
опростити
!
али
не
моћи
без
ти
...
дрхтати
и
клоца
зуб
и
привијати
се
уза
он
.
А
ватра
се
гасити
и
говеда
мртво
полегнути
,
чути
се
како
прежимљу
,
а
с
врата
јара
вребати
мјесечев
свијетлост
...
радити
се
у
неки
тргнути
,
велим
Маша
:
—
касно
јесам
!
Жена
упрт
торба
и
изићи
.
радити
јесам
испратити
до
пут
.
—
не
замјерити
,
опростити
,
Рада
,
јесам
до
ја
!
—
љубити
он
велим
он
на
одлазак
.
онај
ноћ
,
кад
јесам
Цвијета
одбјегла
Радивоје
и
поплашити
дотрчати
свој
кућа
,
пљуштила
јесам
киша
.
мокар
,
дрхтати
од
узбуђење
,
сједе
уз
запретан
огњиште
.
родитељ
бити
већ
полегнути
,
а
Рада
се
таман
враћати
из
појата
,
гдје
јесам
бити
,
да
положити
во
.
носити
јесам
у
рука
комад
упаљен
луч
и
,
познати
сестра
,
зачудити
се
што
моћи
да
бити
,
тај
јесам
по
оваки
време
к
она
доћи
.
у
тај
мајка
се
дигнути
,
да
видити
што
јесам
,
а
и
отац
јавити
се
са
свој
лежај
.
питати
јесам
,
што
она
бити
,
а
Цвијета
,
мјесто
да
одговорити
,
зајецати
и
најпослије
ударити
у
љут
плач
.
и
никако
хтети
да
рећи
узрок
,
зашто
јесам
доћи
,
а
кад
Рада
учестати
бесједа
,
велим
грцајући
:
—
не
питати
ја
,
већ
ако
јесам
ја
брат
,
не
тјерати
ја
к
она
!
...
—
А
што
?
—
питати
Рада
.
—
не
питати
,
молити
ти
...
—
пустити
јесам
—
јавити
се
мајка
,
-
казати
сам
...
А
тај
,
дијета
,
умирити
се
,
лећи
!
—
пустити
ја
,
мајка
,
овако
...
сјутра
дан
у
кућа
јесам
,
као
да
се
јесам
ништа
догодити
.
Цвијета
прихватити
се
послати
,
као
кад
јесам
цура
бити
,
и
да
она
јесам
на
глава
,
мјесто
цурски
капа
,
коврљака
,
не
бити
ники
посумњати
да
јесам
Радивојев
жена
.
али
пред
ноћ
тај
дан
доћи
стриц
Петар
и
у
име
Радивојев
поздравље
и
велим
Цвијета
пред
сав
укућанин
:
—
Поручио
ти
јесам
Радивој
по
ја
да
се
повратити
.
и
јавити
порука
отићи
.
Цвијета
не
послушати
,
и
тако
проћи
два
дан
.
Трећи
дан
банути
у
кућа
Радивој
.
Нашао
она
јесам
гдје
ручати
пура
,
одмакнути
се
и
дати
он
сточић
,
да
сједе
до
Цвијета
.
Смиљана
пружити
он
кашика
и
велим
:
—
Маша
се
!
и
већ
ни
ријеч
не
проговорити
,
док
не
доручати
.
за
тај
приступити
к
ватра
.
Мушки
запалити
лула
,
а
мајка
,
кћер
и
невјеста
стајати
над
она
.
—
Што
јесам
ти
,
Цвијета
,
те
ја
срамотити
?
—
прекинути
ћутање
Радивој
.
Цвијета
се
тргнути
и
задрхтати
,
али
ни
ријеч
не
одговорити
.
А
Рада
једва
дочекати
,
па
одвратити
за
сестра
:
—
не
срамотити
она
ти
,
већ
се
ти
јесам
срамотити
...
какав
јесам
тај
човјек
,
кад
жена
од
ти
бјежати
?
ево
,
—
и
показати
на
Божица
—
ја
да
мој
гонити
тољага
,
не
бити
ја
одбјегла
.
.
.
бити
ли
,
Божица
?
—
А
што
хтети
ја
?
...
ево
ја
,
а
ево
она
,
па
неки
казати
зашто
побјеже
?
ја
чисто
не
знати
.
А
метнути
,
да
јесам
и
бити
што
међу
ми
,
а
гдје
тај
немати
међу
жена
и
човјек
...
па
жао
ја
јесам
...
и
,
ето
,
доћи
по
она
,
да
се
повратити
...
—
Пођи
,
Цвијета
-
велим
Или
.
Цвијета
се
приљубити
мајка
и
,
обгрлити
јесам
велим
:
—
не
дати
ја
,
родити
...
изгубити
ја
...
и
зајецати
.
—
Чуј
,
Радивоје
—
почети
Смиљана
тих
глас
-
овај
јесам
мој
умиљат
јање
,
видити
,
како
јесам
поплашити
,
добра
јесам
она
као
крух
што
се
јести
,
радишан
као
пчелица
...
до
ти
јесам
,
синути
,
или
до
твој
у
кућа
,
што
јање
побјеже
свој
мајка
...
—
Па
што
не
рећи
,
што
она
криво
?
—
опет
хтети
Радивој
.
—
Још
јесам
она
као
цура
,
стидити
се
,
болан
...
ја
јесам
карати
што
хтети
да
свој
мајка
казати
...
и
питати
јесам
на
сам
,
у
четири
ока
,
а
она
једнако
одговарати
:
„
не
моћи
да
казати
,
—
стид
ја
,
мајка
!
“
Радивој
дигнути
глава
и
велим
одлучно
:
—
Цвијета
,
пустити
крај
,
доћи
са
ја
,
срећа
ја
,
бити
ти
лијепо
...
—
Пођи
!
—
велим
отац
.
—
Пођи
,
дијета
мој
,
кад
сав
тако
хтети
—
наговарати
јесам
и
мајка
.
—
срамота
јесам
одбјегнути
овај
човјек
!
...
—
рећи
она
и
ти
,
Рада
!
—
молити
Радивој
,
а
осјећати
се
у
звук
гласати
да
јесам
дирнути
.
—
ја
она
не
бранити
.
па
се
смислити
и
велим
:
—
Ида
,
Цвијета
!
-
ићи
,
сестра
!
...
а
ако
ти
бити
криво
,
знати
,
гдје
јесам
се
родити
.
Цвијета
поплашити
гледати
уоколо
и
ни
на
који
од
кућа
не
уставити
очи
.
сав
јесам
наговарати
да
се
повратити
;
и
Рада
,
и
мајка
,
и
отац
,
па
како
да
сав
одолети
.
—
ићи
—
велим
у
суза
.
мајка
јесам
испратити
до
на
улица
и
гледати
за
она
.
Радивој
ићи
први
,
а
њен
дијета
узастопце
за
он
.
...
тај
ноћ
прелџије
у
Петров
кућа
нагађати
ради
шта
Цвијета
одбјегну
од
Радивоје
.
стриц
она
Петар
велим
:
—
Чисто
да
јесам
знати
,
што
сад
знати
,
бивати
што
свијет
говорити
—
али
свијет
јесам
сваки
ни
вјеровати
,
—
не
бити
бити
однијети
она
порука
Радивојев
...
не
бити
,
па
ето
...
—
А
што
тај
свијет
велим
?
—
упитати
Павао
,
онај
одуго
момак
,
дуг
кос
,
што
хтјети
Цвијета
цурски
недјеља
Радивоје
отети
,
учинити
се
невјешт
.
—
вео
—
прихватити
Петар
—
а
ни
лијепо
о
тај
при
људи
ни
говорити
.
али
,
ето
,
ја
говорити
што
јесам
чути
...
—
Што
вео
?
—
прекинути
он
неколицина
она
.
—
ето
кад
јесам
најашити
да
казати
,
вала
казати
,
и
ако
...
да
,
вео
,
да
Радивој
Цвијета
у
ноћ
,
таман
у
час
кад
јесам
жена
мио
—
бити
,
бивати
:
у
исти
час
миловати
и
кињити
на
сваки
начин
...
—
А
ја
чути
,
—
прихватити
Павао
,
—
да
јесам
Војкан
,
отац
Радивојев
,
свекар
она
,
напастовати
,
кад
јесам
пијан
...
али
ко
бити
знати
?
ипак
,
казати
,
да
се
један
ноћ
вратити
из
вароша
,
пијан
као
сјекира
,
и
не
наћи
у
кућа
Радивоје
,
крадимице
прилегнути
уз
Цвијета
...
вео
да
јесам
Цвијета
онај
ноћ
осванути
у
појата
и
остати
цио
дан
у
она
,
чекати
да
се
Радивој
из
планина
повратити
...
и
јесам
ники
од
стид
казивати
,
што
она
се
догодити
са
свекар
.
