и
.
од
како
јесам
гавран
поцрнети
,
велик
галама
јесам
бити
у
мален
село
Салаш
,
него
што
јесам
бити
онај
дан
,
кад
јесам
чича
Или
Недељковић
удав'о
свој
јединица
Анђелија
.
слегнути
ти
се
ту
свет
тма
божји
!
људи
,
жена
,
девојка
,
дечурлија
—
врити
к'о
у
кошница
...
.
пријатељ
са
страна
поседати
по
растов
клупа
,
пити
ракија
,
и
,
уз
ракија
,
причати
чича
Илија
о
његов
пријатељ
Пантић
;
како
јесам
тај
„
ваљан
“
и
„
сладак
”
човек
“
,
како
јесам
он
задругар
„
миран
људи
“
и
како
се
„
лепо
живити
“
...
Комшије
пословати
око
пециво
.
и
они
разговарати
о
Пантић
,
и
,
—
да
јесам
сав
онако
,
како
казати
—
потврђивати
крњав
бардак
...
.
Чича
Или
трчати
на
сав
страна
.
он
јесам
и
разговар'о
с
пријатељ
,
и
надглед'о
пос'о
;
завирив'о
у
кућа
,
где
се
јела
готов
,
и
у
качара
,
где
се
пиће
точити
.
устурити
тунос
на
пол
глава
тај
се
лепо
видити
,
како
он
се
,
са
сед
кос
,
слева
зној
низ
зборан
чела
и
слеп
очи
...
.
Смиљана
његов
домаћица
,
само
мирити
редара
.
овај
се
проклетница
опити
—
па
изгинути
;
—
зар
хтети
ти
ја
учити
како
се
чорба
градити
?
—
тај
јесам
Миља
,
лудо
,
ја
само
велим
...
.
—
Шта
велим
-
а
?
...
.
уклонити
—
де
се
,
јер
хтети
тај
кутлача
по
звезда
?
—
ко
,
јадан
?
—
Теба
!
—
викнути
Миљана
,
и
пришити
још
нешто
што
се
не
писати
у
књига
.
—
еја
,
тужан
ти
јесам
!
Миљана
заманути
кутлача
.
—
Миљана
,
Петри
!
Шта
ви
јесам
бог
с
ви
бити
!
Што
јесам
полудети
,
што
не
пити
тај
ракија
?
викнути
Смиљана
.
—
е
бог
ја
!
—
рећи
Петри
,
па
докопати
тиква
.
у
тај
пар
чича
Или
рупа
у
кућа
.
—
Шта
радити
ви
?
—
редовати
—
одговорити
Смиљана
.
—
Само
пожурити
—
рећи
и
изаћи
.
редара
се
по
једаред
обредити
па
ућутати
...
.
неки
од
жена
стајати
у
авлија
а
неки
се
забити
у
соб
.
говорити
жена
,
говорити
,
па
намештати
:
како
се
Анђа
„
у
срећан
час
родити
,
“
како
хтети
—
ако
умедне
—
проживети
,
„
к'о
бубрег
у
лој
“
...
.
„
еј
бог
!
...
да
ли
ја
јесам
да
и
ја
мој
тако
удомити
!
...
“
уздисати
јадан
—
а
други
она
кроз
суза
проговарати
:
„
еја
,
сеја
мој
!
.
.
да
ја
јесам
само
жив
,
па
да
бити
отићи
у
сиромашан
дом
!
...
.
“
девојка
стати
уз
плот
па
само
шапутати
...
Шта
ли
тај
,
бог
,
шапутати
?
...
ко
знати
!
.
.
не
моћи
један
човек
сав
знати
!
...
.
деца
се
окупити
око
огуљен
јунац
па
он
загледати
и
узвикивати
:
„
ајој
г'ава
!
...
“
„
нуто
,
нуто
род
!
„
ај
,
ево
ја
ноде
!
.
.
“
млад
вођевина
Анђелија
бити
у
вајат
.
с
она
јесам
бити
још
два
другарица
,
Илинка
и
Станија
,
и
тетак
Спасенија
.
она
бити
спреман
.
обући
јесам
од
свој
одело
само
онај
што
јесам
требати
да
обући
;
остати
хтети
она
се
донети
.
на
она
дуг
,
бео
кошуља
ишарати
око
врата
и
дуж
рукав
црвен
и
плав
памук
;
по
кошуља
—
с
предати
опасати
„
лекедов
;
“
на
нога
чарапа
ишарати
разним
плетиво
;
дуг
кос
оплести
у
перчин
—
у
који
јесам
уплетати
„
урочица
“
и
„
калајлија
“
—
па
јесам
спустити
низ
леђа
.
бити
јесам
,
вала
,
и
наочит
.
одрастао
,
крупан
па
здрав
.
Чело
високо
,
обрва
црн
,
танак
па
се
сјајити
;
очи
црн
па
велик
,
образ
к'о
пришт
,
усна
румен
к'о
трешња
кад
зарудити
,
прса
округао
па
једар
:
лепо
видити
дојка
како
опирати
у
кошуља
...
.
да
она
савити
рука
око
врата
,
да
ти
погледати
онај
очи
,
да
пољубити
онај
усна
и
образ
,
да
ти
такнути
онај
прса
,
и
да
ти
запасти
мирис
онај
чистити
девојачки
дух
—
па
да
умрети
!
...
Јес
,
бог
ја
!
...
а
бог
јесам
мали
заклетва
...
.
А
умести
се
и
владати
што
јесам
ретко
...
Оћеш
ли
да
дочекати
,
да
испратити
,
да
послужити
—
ни
варошка
она
јесам
равнати
!
немати
она
манути
ни
у
шта
—
па
тај
ти
јесам
!
кад
разговарати
паметно
разговарати
,
кад
поћи
девојачки
поћи
;
а
кад
стати
с
другарица
,
лепо
видити
да
јесам
одвојити
.
—
тако
,
дијета
,
сад
јесам
спреман
—
рећи
она
тетак
—
твој
опанак
подавати
Ика
неки
носити
,
да
бити
и
она
поћи
твој
трага
.
—
А
Станија
?
—
упитати
она
шапутати
.
—
она
повући
за
нос
кад
из
авлија
поћи
...
.
Јес
упамтити
?
рећи
тако
исти
тетак
.
—
јесам
тетак
.
—
Па
онда
,
рано
мој
,
не
спремати
у
твој
пртљаг
игла
и
други
ствар
.
—
Зашто
тетак
?
—
не
ваљати
се
!
—
Добра
.
—
Па
онда
,
сеја
мој
,
кад
сутра
—
ако
бог
да
—
на
венчање
поћи
,
раздрешити
сав
завезак
и
чвор
на
себе
.
—
Оћу
тетак
.
тако
она
лепо
казивати
Спасенија
о
сав
па
онда
рећи
:
—
е
,
рано
мој
,
тако
ти
послушати
твој
тетак
.
моћи
да
бити
што
заборавити
!
...
па
кад
доћи
у
свој
кућа
тај
овако
радити
:
прво
и
прво
,
гледати
да
се
не
замерити
свекар
и
свекрва
;
бити
увек
готов
да
она
услужити
:
куд
онај
ока
—
тај
скок
!
они
јесам
ти
од
јако
и
отац
и
мајка
...
Девере
пазити
к'о
и
свекар
!
ти
немати
родити
браћа
,
па
ако
она
се
бити
додворити
—
пазити
те
к'о
родити
браћа
...
са
јетрва
се
пазити
и
слагати
!
моћи
никад
да
она
ићи
„
уз
кос
“
,
увек
попустити
,
јер
јесам
млад
...
заовица
призвати
,
очешљати
она
,
пољубити
и
прошалити
се
с
она
...
Дечицу
изумивати
и
очешљати
...
.
увек
се
наћи
у
посао
!
бити
свагда
весео
:
смешити
се
—
и
ако
ти
се
не
смешити
;
певушити
—
и
ако
ти
се
не
певати
!
...
онда
хтети
морати
помислити
да
јесам
тај
ваљан
чељаде
и
да
ти
јесам
мити
њин
кућа
—
па
хтети
ти
заволити
.
Анђелија
ћутети
,
Спасенија
наставити
:
—
Па
и
он
надгледати
,
дете
мој
.
гледати
да
он
јесам
увек
обућа
чист
и
ометен
,
да
имати
чист
рубина
—
па
кад
у
народ
изаћи
нека
рећи
:
алал
она
мати
!
молити
се
бог
неки
ти
он
здравље
да
па
радити
!
моћи
да
ми
образ
црвенити
!
ја
хтети
,
кад
тамо
доћи
,
да
ја
слатко
дочекати
;
хтети
да
ја
рећи
овај
и
онај
и
да
се
на
ја
мрштити
!
тај
јесам
,
истина
,
по
тешко
,
али
ти
се
промучити
!
немати
ништа
без
мука
!
млад
јесам
,
па
ти
хтети
ништа
валити
.
и
шта
валити
ја
,
шта
валити
твој
мати
?
—
ништа
.
А
ја
јесам
се
,
богме
,
много
намучити
...
од
шта
јесам
ја
седити
овај
чупка
—
јесам
ваљда
,
од
бео
босиљак
!
.
.
па
,
рано
мој
,
чувати
сав
образ
и
поштење
,
тај
неки
ти
јесам
светиња
!
свет
имати
свакојак
.
моћи
да
ти
попрати
по
уста
,
јер
,
тај
бити
ти
убити
и
отац
и
мајка
...
волити
бити
ти
видети
и
мртав
него
непоштен
!
неки
имати
царев
благо
а
немати
поштење
—
јесам
ништа
:
а
имати
поштење
,
имати
све
!
...
тај
тај
тетак
казати
,
па
ако
ја
послушати
ти
хтети
ја
благосиљати
,
а
ја
волити
да
ја
поменути
по
добра
него
по
зао
...
кад
тај
рећи
устати
и
отићи
редара
у
кућа
.
Анђелија
дуго
остати
ћутети
оборен
глава
.
другарица
јесам
само
гледе
.
онда
она
погледати
по
мален
вајатић
,
узданути
дубоко
па
сести
.
мисао
она
летети
к'о
лептирић
од
стварка
до
стварка
.
све
што
јесам
у
тај
мали
вајатић
,
сав
она
јесам
бити
мило
и
драго
.
тај
бити
њен
детињство
,
који
јесам
проћи
,
и
њен
слобода
,
који
она
одузимати
...
.
ето
,
овај
мали
дрвен
креветац
!
.
.
колико
јесам
пута
на
он
она
с
мајка
спавати
!
колико
јесам
пута
—
и
овако
одрасти
—
турати
мајка
рука
у
недра
.
.
па
овај
таванчић
!
Шта
се
пута
пењати
на
он
!
К'о
да
још
чути
како
јесам
мати
викати
:
„
Анђа
,
сићи
—
пасти
!
...
“
па
овај
дугачак
мотка
и
овај
красан
шареница
о
она
!
.
.
колико
се
пута
ту
крило
!
...
.
па
и
онај
вечерати
кад
јесам
„
пар
“
примити
,
доћи
јесам
ту
,
тај
јесам
заронити
глава
у
шареница
и
плакати
.
.
па
онда
,
сваки
ћошак
у
овај
вајатић
бити
она
јесам
мити
и
драг
!
...
ето
,
у
овај
,
она
јесам
држати
свој
„
млад
“
;
у
онај
код
врата
бити
јесам
једаред
бити
,
што
јесам
од
бабин
куршум
правило
„
саливорке
.
.
“
па
овај
—
па
оно
:
—
сав
она
бити
драго
.
овај
вајатић
бити
она
мио
од
леп
двор
...
па
онда
баба
и
нана
.
.
како
ли
хтети
она
бити
!
они
јесам
научити
да
она
јединица
пољубити
у
рука
.
А
кад
она
отићи
,
па
осванути
јутро
,
а
они
се
окретати
по
кућа
...
А
она
у
туђ
кућа
!
нити
ко
познавати
—
нити
ко
она
познавати
.
и
она
дворити
тај
туђ
људи
,
па
морати
да
се
смешити
и
да
она
се
умиљавати
,
да
она
називати
свој
,
да
служити
и
двор
,
да
она
се
не
знати
кад
хтети
лећи
ни
кад
хтети
устати
,
и
да
се
не
смести
ни
с
ко
нашалити
,
да
она
не
бити
наљутити
...
Очи
она
се
наводнити
а
рибић
на
усна
почети
се
отезати
.
хтети
бити
да
заплакати
,
али
се
пусто
срце
следити
и
окаменити
,
па
осећати
како
она
са
срце
зима
цео
тело
прожмавати
...
обузети
јесам
неки
лак
дрхат
и
зевање
.
„
Баш
јесам
свако
женски
проклети
!
“
мислити
она
.
па
онда
погледати
Ика
и
Станија
па
рећи
:
—
благо
ви
!
.
.
глас
она
јесам
по
мало
дрхт'о
.
—
како
?
—
упитати
Ика
.
—
Лепа
.
—
благо
и
ти
!
—
рећи
Ика
.
—
не
д'о
тај
бог
бити
у
мој
кожа
!
—
кам
’
срећа
!
Анђелија
разрогачити
очи
:
—
Шта
велим
?
!
—
кам
’
срећа
!
рећи
Ика
.
она
јесам
погледати
.
погледати
јесам
таки
поглед
који
јесам
говорити
као
реч
:
луда
један
!
—
Шта
ти
хтети
!
—
викнути
Ика
.
’
нака
момак
,
к'о
златан
јабука
—
па
ти
јесам
још
нешто
криво
.
—
не
манисати
ја
момак
,
ни
дати
бог
!
...
али
,
ето
морати
да
оставити
свој
кућа
!
—
Па
тај
бити
најпосле
учинити
.
не
мислити
,
ваљда
,
да
јесам
боље
сести
плести
!
—Ал
ја
се
јесам
честито
ни
надевовати
!
—
викнути
Анђелија
...
.
у
тај
пар
ући
она
мати
носити
синицу
са
јела
.
јадан
мајка
!
...
овамо
се
градити
весео
,
а
јесам
бог
знати
како
она
јесам
на
срце
.
—
Шта
радити
,
деца
?
—
ето
седити
.
—Јесте
ли
гладнети
?
—
ја
јесам
—
рећи
Анђелија
.
—
седити
ти
,
дика
,
тај
јести
,
—
дуго
јесам
до
мрак
.
ајте
и
ви
,
цура
.
Поседаше
.
девојка
,
стидети
се
,
узимати
јела
из
чинија
.
Анђелија
јесам
јела
само
метер
за
љубав
.
Ућутале
се
—
мува
бити
чути
да
пролетити
.
—
Што
јесам
се
ућутати
,
деца
?
—
А
ја
шта
хтети
?
—
говорити
што
год
!
—
немати
,
вала
,
шта
—
рећи
Анђелија
.
опет
настати
тајац
...
на
једаред
одјекнути
пуцањ
...
овај
поскакати
и
повикоше
у
један
пар
:
—
сват
!
...
Смиљана
зграбити
синицу
па
с
она
на
поље
.
Анђелија
к'о
да
неко
гурнути
;
срце
она
залупати
јако
.
она
задрхтати
и
примакнути
се
кревет
тај
се
приватити
рука
за
заслон
.
Мог'о
јесам
лепо
видети
како
она
кошуља
на
грудма
поигравати
.
Ика
и
Станија
стати
до
она
:
један
с
један
,
други
с
други
страна
.
сав
три
јесам
бити
бледети
.
—
Шта
јесам
,
—
ту
јесам
!
—
рећи
Анђелија
и
узданути
...
ИИ
.
сват
ујездити
у
авлија
.
напред
јесам
ићи
коњаник
(
бити
она
јесам
до
тридесет
)
;
пред
сав
јаху
барјактар
и
зет
са
велик
барјак
.
за
коњаник
јесам
ићи
кола
.
на
сваки
бити
по
петоро-шесторо
.
у
предњи
кола
седети
јесам
стар
сват
са
младожења
;
за
он
ићи
кум
са
девер
,
за
овај
сват
,
а
за
сват
домаћин
,
чича
Стеван
Пантић
из
Глоговац
.
с
он
на
пар
седети
јесам
његов
сан
Марта
,
који
јесам
повести
да
се
наћи
код
вођевина
.
богато
јесам
Марта
бити
оденути
и
окитити
.
на
она
јесам
блештити
талир
и
дукат
.
Чича
Или
и
Смиљана
дочекати
сват
на
улазак
у
авлија
.
коњаник
везивати
свој
коњ
;
који
јесам
доћи
на
кола
скакати
с
кола
.
—
Помаже
бог
пријатељ
!
—
бог
ти
помог'о
!
—
јесам
ли
рад
гост
?
—
добар
,
ако
бог
да
!
па
:
цмок
,
цмок
!
кад
се
поздравити
чича
Или
она
позвати
те
поседати
,
а
он
узити
свој
пријатељ
Стевана
за
рука
и
одвести
на
страна
да
се
разговор
о
„
прстен
“
.
Снаше
и
девојка
служити
сват
ракија
;
жена
,
који
јесам
доћи
на
испратња
Анђелија
,
разговарати
о
силан
Пантићев
богаство
и
о
лепота
и
накит
снаја
Пантићев
;
деца
оставити
дрвљаник
па
загледати
коњ
сватовски
.
кад
се
почети
постављати
совра
,
чича
Стеван
викнути
Марта
па
она
рећи
да
зовнути
девер
и
да
понети
ствар
прстенски
.
март
каза
девер
.
он
устати
,
отићи
до
кола
и
извадити
завежљај
у
који
јесам
бити
ствар
за
снаја
,
па
са
завежљај
и
чутура
отићи
у
вајат
.
Анђелија
он
дочекати
и
пољубити
се
с
он
.
он
спустити
завежљај
на
креветац
,
узити
чутура
и
полити
она
вино
:
да
бити
он
бити
здрав
и
румен
.
она
се
пљуснути
неколико
пута
по
лице
.
онда
он
,
из
џеп
на
вермен
,
извадити
пешкир
и
дати
она
да
се
убрисати
и
да
он
задржати
.
она
се
убрисати
и
заденути
пешкир
за
појас
,
а
он
из
завежљај
извадити
„
јемелије
“
,
метнути
у
она
„
полутак
“
па
она
пружити
да
она
обути
.
кад
се
она
обути
он
она
предати
венац
и
остати
дар
па
изаћи
.
кад
девер
изаћи
ући
у
вајат
чича
Стеван
са
Марта
.
Анђелија
пољубити
чича
Стевана
у
рука
а
са
Марта
се
пољубити
у
лице
.
март
додати
чича
Стевана
два
бео
погача
.
на
горњи
бити
„
прстенски
дар
“
:
прстен
,
свила
,
два
низак
мали
и
један
велик
дукат
,
један
низак
талир
„
орлаш
“
,
игла
„
перишан
,
“
уковица
са
златан
и
сребрн
новац
,
и
два
цвет
.
Чича
Стеван
бацити
још
један
дукат
на
погача
и
пружити
Анђелија
.
она
он
пољубити
у
рука
и
примити
дар
.
горњи
погача
са
„
прстен
“
задржати
за
себе
,
а
доњи
изломити
и
дати
Ика
и
Станија
да
јести
(
ваљати
се
)
.
Чича
Стеван
још
пружити
и
свадбени
руво
па
изаћи
,
оставити
Марта
да
помоћи
Анђелија
.
Анђелија
јесам
горила
сав
у
неки
ватра
.
мртав
зној
облити
она
цео
тело
.
она
јесам
бити
у
онај
„
беут
“
у
који
човек
пиштати
у
уш
и
грмити
у
глава
.
јесам
знати
шта
радити
.
узимати
јесам
ствар
по
ствар
који
јесам
она
пружати
.
А
кад
јесам
почети
облачити
оставити
она
јесам
све
на
воља
.
Опасаше
она
„
рокљу
“
место
прегача
;
наместити
она
венац
на
глава
и
притврдити
превез
разним
игла
;
китити
јесам
и
—
дивити
она
се
.
она
се
јесам
ништа
тицати
.
она
к'о
да
јесам
чути
узвик
Мартина
:
„
јетрвица
,
ал
ти
стајати
к'о
смишљено
нити
шал
Икин
кад
јесам
она
венац
метнути
:
да
знати
да
хтети
и
ја
венац
тако
стајати
—
сутра
бити
се
удати
!
“
...
она
јесам
само
себе
жалити
и
кроз
глава
она
једнако
пролетати
мисао
:
„
ал
јесам
несрећан
,
ал
јесам
несрећан
!
“
...
Међа
тај
јесам
сват
засести
за
совра
.
нов
пријатељ
чича
Стеван
и
чича
Или
отићи
у
соб
да
ручати
;
таки
јесам
ред
.
Чича
Стеван
понети
од
кућа
чутура
ракија
,
чутура
вино
,
погача
и
печен
прасе
.
тај
јесам
они
пити
и
јести
.
Смиљана
једнако
око
чича
Стевана
.
молити
он
да
бити
благ
на
спрам
Анђелија
.
—
Немај
брига
,
прија
—
рећи
чича
Стеван
.
—
бог
ја
пријатељ
,
она
јесам
добар
!
Умешна
јесам
,
послушан
јесам
,
само
она
заповедити
па
хтети
видети
...
Чича
Или
се
грдити
по
мало
са
чича
Стевана
.
знати
:
ваљати
се
,
не
вредити
да
се
пријатељ
умиљавати
један
други
.
сват
већ
почети
ручати
.
у
врх
совра
засести
кум
и
старојко
а
између
она
младожења
.
остати
јесам
сват
сести
по
старешинство
.
сав
јед
—
младожења
не
јести
;
сав
разговарати
—
младожења
ћутети
.
Циганин
стати
изнад
кум
и
старојко
па
развући
:
„
еј
,
навадити
се
Јованћићу
,
„
Јованћићу
,
дилберћићу
,
„
у
срмајли
јелећићу
,
„
А
на
коњ
алаћићу
—
”
Оћу
рећи
:
на
вранћићу
!
“
...
сват
се
смејати
.
неки
шаљивчина
викати
жена
што
око
совра
служити
:
„
дати
месо
,
дати
месо
!
.
.
Чорбу
оставити
редара
!
“
неки
мотрити
по
совра
,
да
ли
имати
шта
што
бити
се
моћи
„
дигнути
“
...
.
одмах
изнети
кување
.
Марка
,
зет
Стеванов
,
такође
јесам
сед'о
за
совра
.
он
јесам
зет
—
па
не
смести
...
.
знати
ли
шта
јесам
зет
у
сват
?
...
.
он
јесам
све
и
—
сав
...
он
морати
бити
и
брз
и
окретан
,
и
смео
и
досетљив
.
он
не
смести
ником
дужан
остати
:
морати
вратити
сваки
жао
за
срамота
.
он
морати
знати
:
и
где
јесам
седало
,
и
где
јесам
свињац
,
и
где
јесам
качара
.
сав
се
с
права
моћи
на
он
обратити
.
ако
немати
барута—
„
зет
,
камо
барут
?
“
ако
немати
вино
.
—
„
зет
,
камо
вино
?
“
...
и
опет
велим
:
он
јесам
све
и
сав
!
.
.
и
ако
„
сват
јесам
људи
“
—
зет
јесам
најмање
човек
...
.
дакле
он
јесам
смести
да
сести
за
ручак
.
Оће
несрећник
—
домаћи
—
да
он
убацити
каки
„
брука
“
у
кола
—
па
куд
хтети
онда
од
срамота
.
он
се
„
приват'о
“
,
онако
,
стојећи
.
Час
отићи
кола
,
час
редара
у
кућа
и
ту
се
с
она
грдити
.
оне
,
пусница
,
језичне
па
он
зорли
товар
,
а
вала
ни
он
она
дужан
не
остајати
...
падати
реч
к'о
киша
...
.
Почеше
износити
печење
.
Марка
излетити
из
кућа
и
отићи
пред
вајат
;
уз
пут
загледати
да
ли
он
јесам
пиштољ
добро
подасути
...
Отворише
се
врата
од
вајат
и
на
праг
се
указати
Милинка
,
Анђелин
брат
од
чича
.
у
десни
рука
држати
запет
пиштољ
а
леви
држати
Анђелија
за
рука
.
Чим
корачити
преко
праг
,
он
окинути
...
пукнути
к'о
сињи
гром
.
Марка
он
не
дати
ни
издушити
—
опасти
и
он
...
Милинка
повести
Анђелија
совра
.
Анђелија
корачати
лагано
поред
брата
.
сват
јесам
гледати
па
се
сашаптавати
;
„
баш
ваљати
!
...
јесам
се
џаба
трудити
!
...
.
“
Милинка
прићи
—
с
она
—
кум
и
старојко
и
поздрав
се
с
она
,
т
.
ј
.
пољубити
она
у
рука
.
Анђелија
јесам
љубити
у
рука
сваки
ко
и
Милинка
,
а
с
ко
се
он
пољубити
—-
она
он
јесам
љубити
у
оба
образ
...
Пошто
се
тако
са
сват
поздравити
,
стати
изнад
кум
и
старојко
.
Чича
Стеван
и
чича
Или
већ
ручати
.
Чича
Стеван
—
ред
радити
—
бацити
јесам
један
„
здрав
“
цванцик
на
трпеза
,
па
онда
изаћи
међ
сват
.
сад
настати
даривање
.
Смиљана
прићи
зет
носити
на
рука
кошуља
.
пољубити
се
с
он
;
он
она
пољубити
онда
у
рука
и
примити
дар
.
Чича
Стеван
дати
„
баба
“
уздарје
...
сад
навалити
женскиња
:
стрина
,
снаја
,
сестра
,
рођака
и
комшика
.
сваки
се
љубити
са
„
зет
“
,
даривати
он
и
добити
уздарје
.
пред
младожења
лежати
крш
кошуља
,
чарапа
и
пешкир
.
искитити
он
онај
цвеће
па
се
шаренити
к'о
детлић
...
.
на
последак
прићи
чича
Или
.
он
носати
воден
,
ишаран
чаша
,
пун
вино
,
спустити
у
она
дукат
па
јесам
пружити
зет
.
овај
се
дигнути
,
скинути
капа
,
пољубити
старац
у
рука
и
примити
чаша
.
отпити
мало
па
јесам
пружити
стар
сват
.
старојко
попити
у
кап
па
и
чаша
и
дукат
метнути
у
џеп
.
Младожења
се
прекрсти
,
уста
иза
совра
и
отићи
кола
.
и
сват
се
дигнути
;
само
старина
остати
да
још
мало
пити
и
разговарати
.
Младић
позвати
свирач
да
она
„
одсвирати
који
“
;
чича
Стеван
викнути
Марта
и
предати
она
дар
младожењин
да
он
у
кола
смести
,
а
зет
Марка
отићи
да
изнети
спрем
девојачки
и
да
он
потоварити
.
кад
јесам
дош'о
вајат
видити
да
јесам
закључати
.
—
отварати
,
мора
,
обити
!
—-
викнути
он
.
—
платити
па
хтети
отворити
!
—
одговорити
он
изнутра
.
—
Па
да
платити
кад
јесам
други
.
колико
тражити
?
—
колико
давати
?
—
цванцик
.
—
мало
јесам
!
—
ја
колико
?
—
три
.
—
много
јесам
!
—
јесам
!
—
не
давати
ја
новац
тако
лудо
.
отворити
,
да
видити
шта
плаћати
!
—
рећи
Марка
.
—
јок
!
—
Ева
још
„
полутак
!
“
—
јок
!
—
ни
парити
више
од
два
цванцика
!
врата
се
отворити
.
на
праг
се
указати
Мара
,
млад
сан
Анђелина
.
—
Дај
пар
!
—
рећи
она
.
Марка
извадити
кеса
иза
копоран
,
уза
један
„
здрав
“
и
један
бушен
цванцик
—
и
пружити
она
.
—
Дај
оба
здрав
!
—
рећи
Мара
.
—
јесам
годити
.
—
Затворићу
врата
!
—
Ал
ви
глобити
к'о
Турчин
!
—
рећи
Марка
вадити
„
здрав
“
цванцик
.
—
е
!
...
ал
добити
онаки
пуница
!
зар
јесам
тај
много
?
—
јесам
ли
намирити
?
питати
Марка
.
—
јесам
—
рећи
Мара
уклањати
се
с
праг
.
—
сад
да
се
пољубити
!
—
рећи
Марка
.
—
е
да
?
—
ја
,
ваљати
се
!
—
нека
,
неки
баш
!
—
ама
ред
јесам
!
—
Па
ако
!
...
—
Мор
,
Марка
,
шта
јесам
са
спрема
?
Ена
ти
убацити
бураг
у
један
кола
!
—
викнути
неколико
она
.
—
Шта
велим
?
!
.
јекнути
Марка
.
—
Баш
у
твој
кола
!
(
он
јесам
доћи
на
коњ
,
а
његов
укућанин
на
кола
)
.
наговорити
редара
један
ђаволан
...
.
сав
прснути
у
смеј
,
а
Марка
пришити
нешто
крупан
редара
.
—
Вратићу
ја
она
шити
за
огњило
—
не
брати
ви
брига
!
де
понети
!
...
.
и
у
мал
’
не
затворити
сандук
подизати
он
.
А
сандук
у
који
јесам
спрем
девојачки
не
смејати
се
закључати
пре
венчање
—
због
пород
.
неколик
момак
дигнути
остати
ствар
и
отићи
да
она
распоредити
по
кола
,
јер
не
моћи
све
у
један
кола
стати
.
Марка
прићи
свој
кола
.
у
она
стајати
бураг
.
крај
кола
јесам
стај'о
његов
млад
брат
.
—
А
где
јесам
ти
бити
?
викнути
Марка
на
он
.
—
ја
само
мало
одмакнути
па
...
.
—
„
ја
одмакнути
“
,
а
јесам
ли
ти
каз'о
да
не
одмицати
?
...
де
’
сад
избацити
!
...
—
јок
ја
!
...
ти
јесам
зет
!
...
рећи
он
брат
.
они
око
кола
попуцати
од
смеј
.
Марка
се
препети
на
кола
и
избацити
бураг
па
онда
отићи
редара
.
—
зар
тако
—
а
?
—
упитати
она
.
—
ха
,
ха
,
ха
!
.
.
хи
,
хи
,
хи
!
...
хе
,
хе
,
хеј
!
...
смејати
се
редара
.
—
А
који
јесам
?
—
Миљана
.
—
Што
лагати
—
кад
јесам
Петри
?
—
од
куд
јесам
ја
!
...
ти
јесам
,
сестра
,
бог
ја
!
...
ти
јесам
наговорити
Пера
!
...
за
мало
па
се
редара
завадити
.
Пљешти
!
...
Марка
она
заварати
очи
,
зграбити
два
кутљача
,
тиква
с
ракија
,
један
нож
и
један
топрак
па
дотур
неки
на
поље
који
одмах
сакрити
.
онда
почети
да
она
мирити
...
једва
она
измирити
...
.
—
Ајда
Марка
!
—
викнути
сват
.
—
Шта
,
зар
полазити
?
—
ја
!
—
збогом
!
и
излетити
на
поље
.
за
он
се
чути
вика
:
жена
тражити
ствар
...
полазак
прекратити
све
.
Изађоше
да
се
поздравити
с
Анђелија
.
она
стајати
с
брата
изнад
кум
и
старојко
.
спустити
превез
на
очи
па
испод
он
погледати
на
овај
гужва
народ
што
он
остављати
.
—
гледати
јесам
авлија
,
зграда
,
воће
...
ама
све
.
гледати
јесам
румен
лице
свој
отац
и
погурен
стас
и
жалостив
лик
свој
мајка
.
из
онај
таман
очи
бити
јесам
жалост
...
.
„
еј
,
мој
нана
—
мислити
она
—
правити
се
весео
—
а
срце
тај
само
плакати
!
“
...
Стеже
она
се
срце
—
али
суза
немати
.
тај
да
ти
бар
један
да
канити
па
бити
она
ла'нуло
,
скинути
бити
она
се
стена
са
срце
.
.
овако
—
само
гутати
пљувачка
...
.
у
тај
пар
викнути
да
се
ићи
.
Циганин
почети
свирати
,
народ
се
узмувати
:
свако
ићи
свој
кола
...
.
девер
прићи
Милинка
,
пољубити
се
с
он
и
спустити
он
цванцик
у
рука
.
Милинка
се
пољубити
са
сестра
и
предати
јесам
девер
.
како
јесам
такнути
деверов
рука
,
она
се
стрести
к'о
да
јесам
змија
видети
;
крв
она
појурити
у
глава
:
у
котлац
јесам
нешто
стегнути
—
али
она
прогутати
,
стиснути
јаче
рука
девер
,
корачити
неколико
пута
и
зауставити
се
пред
отац
.
он
она
пружити
рука
—
она
пољубити
.
—
збогом
,
баба
!
Чича
Или
заводнити
очи
,
приватити
јесам
за
глава
па
јесам
пољубити
у
оба
образ
.
—
збогом
поћи
,
ћер
!
Жива
и
срећан
бити
!
...
немати
,
ти
,
синак
,
много
говорити
...
.
Слушај
стар
и
чувати
образ
и
поштење
!
...
моћи
да
ја
осрамотити
овај
сед
кос
!
!
...
она
прићи
мајка
.
—
збогом
,
нана
!
...
и
подигнути
превез
да
јесам
у
рука
пољубити
...
али
кад
углед
онај
смежурати
и
суза
умрљан
лице
;
кад
углед
онај
раширити
уздрхтао
рука
,
рука
који
јесам
јесам
гајити
,
рука
који
јесам
јесам
чувати
и
од
ватра
и
од
вод
и
од
назеб
—
одвугнути
и
њен
срце
...
суза
јесам
облити
и
падати
на
рука
мајчин
.
зајецати
к'о
сисанче
...
Речи
јесам
моћи
прословити
само
јесам
љубити
рука
материн
;
а
мајка
она
љубити
и
кос
и
очи
и
образ
и
уста
и
грло
,
па
она
напричавати
много
што
шта
...
бити
она
лакше
.
поздрав
се
са
тетак
и
другарица
;
чак
јесам
заборавити
ни
Станија
за
нос
повући
.
тетак
јесам
изазвати
на
страна
,
па
она
нешто
шапутати
...
онда
јесам
девер
повести
кумовски
кола
.
ту
она
још
једаред
пољубити
у
рука
и
отац
и
мајка
па
се
попити
на
кола
и
стати
измеђ
кум
и
девер
.
(
Обичај
јесам
да
вођевина
никако
не
седати
)
.
сват
се
већ
поздравити
са
домаћи
и
поседати
у
кола
;
коњаник
појати
хитар
коњ
;
свирач
свирати
а
пушак
не
дати
један
други
издушити
.
—
е
,
пријатељ
,
збогом
!
рећи
чича
Стеван
пружити
рука
.
—
збогом
пош'о
,
пријатељ
,
и
срећан
тај
пут
!
па
се
изљубити
.
Чича
Стеван
се
поздравити
и
пољубити
са
Смиљана
и
други
укућанин
,
па
се
попити
у
кола
.
—
јесам
ли
готовити
?
—
јесам
!
—
полазити
!
—
збогом
,
домаћин
!
—
збогом
поћи
!
—
опростити
шал
!
—
нек
јесам
бог
просто
...
.
Марка
узј'о
свој
дорат
,
па
онако
с
коњ
испијати
„
за
срећан
пут
.
“
таман
да
поћи
,
а
редара
он
опколити
.
—
стајати
,
пријатељ
!
—
кам
’
мој
топрак
?
—
рећи
један
—
кам
’
мој
кутлача
?
—
рећи
други
—
А
где
јесам
тиква
?
—
питати
Миљана
шапатом
.
он
она
показати
рука
на
кола
и
рећи
:
—
тамо
јесам
све
!
—
А
,
ево
мој
нож
!
—
дрекнути
Петри
и
полетити
Марка
рука
за
појас
.
Марка
јесам
одбити
рука
.
—
јесам
ти
ни
срамота
—
рећи
он
—
даривати
ја
па
хтети
да
отети
!
—
од
куд
јесам
ти
даривати
?
—
викнути
Петри
.
—
јесам
ти
,
ваљда
,
и
ја
даривати
?
—
викнути
остати
.
—
ја
шта
јесам
радити
!
—
Па
камо
уздарје
?
—
питати
оне
.
—
ето
ви
!
—
рећи
он
насмејати
се
и
показати
на
бураг
—
збогом
!
дарнути
коњ
пета
и
одјурити
трком
...
.
тако
она
јесам
одшалити
шал
...
ИИИ
.
дан
бити
леп
.
небо
чисто
к'о
огледало
,
само
он
плаветнило
доћи
нешто
блед
од
сунчев
сјај
...
.
сунце
греј
,
ветрић
пиркати
,
а
по
плав
зрака
летити
она
јесењи
паучина
(
„
бабињак
“
)
тај
се
ватати
сват
по
руво
и
лице
;
ласта
пролетати
тамо
и
амо
те
ватати
мушица
;
по
јендек
плов
гусак
и
патак
,
па
како
сват
наићи
—
оне
прнути
и
бежати
у
авлија
;
људи
и
жена
стајати
на
капија
и
гледити
за
кићен
сват
,
а
сват
накитити
с
поље
а
„
обући
изнутра
,
“
нагињати
чутура
,
певати
и
грмити
из
пиштољ
.
Анђелија
стајати
између
кум
и
девер
па
она
обојица
загрлити
.
подигнути
јесам
превез
тај
гледати
на
сав
страна
.
она
се
поздрављати
са
онај
велик
растов
крст
што
стојати
на
раскршће
пред
њен
кућа
...
.
Шта
јесам
пута
ту
,
са
другарица
,
у
кола
излазити
!
...
.
па
онда
сваки
дрво
крај
пут
будити
она
јесам
по
неки
успомена
.
овде
јесам
брати
џанарика
—
онде
вишња
;
овде
се
пењати
те
трести
дудиња
—
а
онде
,
под
онај
брест
,
седети
у
лада
...
.
ево
Станин
кућа
;
ено
вајатић
где
јесам
једаред
ноћити
она
и
Ика
—
и
сав
три
јесам
сав
ноћ
заспати
...
па
ево
и
Икин
кућа
,
па
ено
Вемине
(
с
она
се
једаред
нешто
споречкати
,
али
јесам
се
опет
помирити
)
...
А
овај
јесам
кућа
чича
Станка
што
она
једнако
дирати
;
сав
она
се
ругати
:
како
јесам
тепати
кад
јесам
бити
мали
...
.
кола
изићи
из
село
...
али
она
јесам
опет
све
познати
:
овај
потес
,
травњак
и
луг
...
свуд
јесам
она
ићи
.
ето
њен
ливада
!
под
онај
клен
једаред
се
са
Ика
ваљати
по
трава
;
галицати
јесам
се
,
смејати
и
скакати
.
па
се
онда
—
са
стид
—
сетити
како
она
јесам
затећи
чича
Ђурађ
и
повикати
:
„
Шта
радити
ви
,
цура
?
“
...
а
оне
јесам
само
цикнути
па
побећи
...
.
па
ево
и
гробље
!
.
.
ту
јесам
она
три
,
овај
година
,
брати
,
„
ивањски
цвеће
“
и
плести
венац
.
први
венац
који
јесам
оплести
мутнула
Ика
Станија
на
глава
па
она
велим
:
„
Ал
,
стаја
.
.
ал
ти
лепо
стајати
венац
!
“
—
„
Слава
ти
,
велим
?
“
—
„
Још
хтети
ти
и
боље
стајати
кад
са
Пера
пред
олтар
стати
!
...
“
А
Станија
руменити
и
смејати
се
...
.
у
тај
пар
Пера
Иванов
међу
она
.
„
А
тај
јесам
!
“
—
велим
он
.
оне
побећи
,
али
он
се
надати
за
она
,
стигнути
Станија
,
уватити
јесам
за
рука
па
она
нешто
говорити
;
а
Станија
се
зајаприти
па
се
смејати
и
бити
он
рука
по
прса
...
.
„
како
ли
јесам
тај
лепо
кад
се
пазити
овако
!
...
.
да
ја
јесам
и
ја
да
се
с
ко
пазити
!
мислити
јесам
онда
она
...
.
кола
јурити
сав
дањи
.
ево
и
њен
травњак
!
ту
јесам
она
лане
са
мајка
овца
„
јагњити
“
.
Ена
и
колеба
!
.
.
па
како
јесам
мали
јагњад
носити
у
колеба
да
разгрејати
.
па
,
кад
јесам
са
сав
ославити
пролеће
,
како
она
јесам
гледати
где
скакати
један
преко
други
и
играти
се
...
ту
јесам
и
трешњев
воће
!
како
јесам
пре
—
кад
јесам
бити
мања
—
гулити
кор
са
матор
трешња
и
правило
„
лити
,
“
и
како
—
кад
у
очи
Петров
-дне
попасти
лити
—
њен
најдуже
и
најбоље
горети
...
.
кола
одмицати
сав
дањи
.
.
Насташе
непознат
место
...
Анђелија
уздахнути
...
и
имати
јесам
за
шта
!
...
и
овај
јесам
њива
,
и
овај
јесам
ливада
,
и
овај
јесам
пашњак
,
и
овај
јесам
луг
—
али
не
познати
.
њен
нога
јесам
овуд
никад
корачити
...
па
опет
,
сав
тај
бити
доста
налик
на
њезин
„
сент
“
.
она
спустити
превез
на
очи
па
се
замислити
:
„
А
како
ли
хтети
ја
бити
тамо
где
ићи
?
’
Оће
ли
ја
бити
место
налик
на
мој
родити
?
А
кућанин
,
каки
ли
хтети
ја
бити
они
?
...
да
ли
хтети
она
се
моћи
додворити
,
да
ли
хтети
она
моћи
умостити
?
...
Чина
ја
се
да
јесам
свекар
благ
а
јетрвица
умиљат
...
каки
ли
хтети
бити
свекрва
и
други
јетрва
?
.
.
’
Оће
ли
бити
тај
народ
к'о
и
у
мој
кућа
?
.
.
да
хтети
јорданити
?
...
онда
се
почети
сам
куражити
:
„
А
што
да
јорданити
,
што
да
се
поносити
?
.
.
и
тај
јесам
тамо
народ
,
и
они
имати
срце
!
.
.
зар
они
немати
свој
у
туђина
?
.
.
права
велим
тетак
,
требати
се
она
умилити
...
па
и
мој
јетрва
јесам
из
други
село
,
па
ево
јесам
,
вала
бог
,
весео
к'о
грлица
!
.
.
сав
јесам
тај
људи
;
не
бити
,
ваљда
,
ја
баба
дати
у
душман
;
он
она
добро
познавати
?
...
—
Ева
ми
већ
!
—
рећи
девер
.
она
подигнути
превез
...
неколик
коњаник
почети
се
утркивати
.
зет
Марка
измакнути
испред
свити
и
отићи
на
„
Муштулук
“
.
за
мало
па
се
указати
и
село
.
Куће
ушорити
;
око
кућа
засађен
воће
.
Анђелија
гледати
:
сав
бити
к'о
и
у
њен
село
...
.
хвала
бог
!
.
.
а
она
јесам
мислити
друкчије
...
сад
она
чисто
ла'нуло
на
срце
...
таман
они
на
савијутак
,
а
Марка
пред
она
.
он
пребацити
кошуља
што
јесам
,
к'о
муштулугџија
,
добити
—
преко
раме
,
па
у
један
рука
држати
ћевап
а
у
други
рука
чутура
.
сват
стати
.
неки
узети
по
режањ
од
ћевап
и
—
чутура
поћи
од
рука
до
рука
.
Пошто
се
по
једном
обредити
—
поћи
...
народ
изаш'о
па
улица
да
видити
сват
.
коњаник
разиграти
свој
мален
али
оштар
коњ
:
коњ
у
кола
подигнути
глава
окићен
убрус
:
сват
се
успрсити
да
бити
изгледати
дичан
а
пуцањ
за
пуцање
само
грмити
.
.
Ујездише
у
авлија
.
Младожења
скочити
с
кола
а
један
од
ашчија
додати
он
кокошка
жив
.
он
извадити
нож
из
цагрије
и
заклати
јесам
.
(
тај
јесам
за
тај
:
ако
бити
вођевина
што
гатати
да
она
не
вагати
)
.
кумовски
се
кола
обрнути
пре
кућа
;
кум
искочити
.
један
од
жена
дати
Анђелија
мушки
дете
од
три
година
.
она
он
подигнути
у
вис
па
он
пољубити
у
оба
образ
:
—
тај
јесам
наконче
...
онда
он
даривати
кошуљица
па
он
предати
мати
...
.
Међа
тај
свирач
удесити
игра
,
те
се
око
кола
уватити
кола
.
Анђелија
се
махати
у
недра
и
извадити
јабука
.
у
јабука
бити
„
полутак
;
“
вирити
јесам
из
јабука
...
Ман
неколико
пута
она
ко
да
варак
па
јесам
онда
пустити
.
кола
се
распрснути
и
играч
полетети
за
јабука
;
зет
,
онако
дугачак
,
дочекати
јесам
у
рука
.
онда
она
скочити
с
кола
а
с
она
и
девер
тај
јесам
повести
у
кућа
.
на
праг
она
један
од
жена
дати
два
леб
,
који
она
метнути
под
пазуве
,
у
рука
узити
со
—
па
ући
.
у
кућа
јесам
дочекати
свекрва
,
узити
леб
и
со
,
пољубити
се
с
она
а
Анђелија
она
још
и
у
рука
.
свекрва
она
привезати
на
ниска
—
неколико
велик
дукат
око
врата
;
па
јесам
онда
узити
за
рука
и
привести
огњиште
.
Анђелија
се
сетити
,
шта
она
јесам
тетак
при
полазак
,
шапћући
,
казати
—
узити
угарак
,
поглед
на
баџа
—
да
бити
увек
будан
бити
—
и
почети
„
кресати
“
ватра
:
—
оволико
срећа
и
здравље
!
—
шапутати
она
.
—
оволико
напредак
дом
у
који
доћи
!
како
овај
варница
’
итра
бити
—
тако
и
ја
лаконог
бити
!
како
овај
варница
светлати
бити
—
тако
и
ја
светлити
рад
и
угодба
,
образ
и
поштење
!
...
и
онда
сложити
угарак
да
бити
се
браћа
у
дом
слагати
.
—
Жива
бити
,
ћер
!
—
рећи
она
свекрва
.
па
јесам
узити
за
рука
и
повести
у
„
гостински
“
соб
;
са
она
ићи
и
девер
.
у
соба
већ
засести
:
кум
,
стар
сват
,
чича
Стеван
и
још
неколико
старац
.
Још
од
врата
почети
се
Анђелија
клањати
.
зауставити
се
пред
свекар
и
опет
он
се
поклонити
па
он
онда
пољубити
у
рука
.
тако
пред
сваки
.
онда
она
проћи
иза
леђа
и
почети
дворити
...
—
Ноћ
се
спустити
на
земља
.
са
небо
сјајити
пун
месец
;
звезда
оретко
светлуцати
;
светњак
се
успролетати
тамо-амо
...
сват
сести
те
вечерати
;
жена
се
устумарати
око
совра
,
договарати
се
међу
себе
и
грдити
са
зет
Марка
који
једнако
кавга
тражити
...
после
вечера
бити
живље
.
Младеж
се
искупити
око
свирач
;
стар
,
разгрејан
пиће
,
почети
живље
беседити
;
Марка
прикупити
неколицина
она
око
себе
па
се
договарати
,
како
хтети
—
тамо
око
по
ноћ
—
скидати
ћурак
и
кокош
са
седло
;
неки
опет
сметати
шљива
што
јесам
пред
кућа
,
па
се
договарати
како
хтети
јесам
извалити
;
у
дно
авлија
дерати
се
Драгојло
Чолин
код
пун
видрица
;
„
имати
,
имати
!
.
.
“
око
он
се
прикупљати
младеж
и
пити
велик
кутлом
...
.
Свирачи
заствираше
—
кола
заиграти
.
најпре
се
ватати
само
момак
;
мало
по
мало
прошарати
се
кола
и
женскиње
...
.
старац
гледе
па
се
смести
...
.
мало
вино
;
мало
„
јуначки
срце
“
—
дигнути
се
и
они
.
—
’
Оћемо
ли
,
Маша
?
—
Шта
?
—
мало
старински
...
.
—
да
играти
зар
?
—
ја
!
—
батал
!
—
Што
?
—
Болеће
нога
!
—
’
Оће
ја
!
.
.
ајде
!
—
Шта
он
драго
;
ајде
!
...
—
Чујеш
,
Васа
!
—
Чујем
,
мулим
ти
,
газда
Маринка
—
викнути
циганин
.
—
дед
један
”
Мачванка
“
.
—
'
Оћемо
сад
!
и
засвирати
„
Мачванка
“
.
старина
се
по'ваташе
све
један
до
други
;
чича
Стеван
водити
кола
.
Измеђа
старац
по'ватала
се
младеж
.
—
развући
!
—
викати
чича
Стеван
—
колати
!
—
викати
Маринка
Мандић
.
—
колати
док
угрејати
нога
!
—
викати
Максим
Синђић
.
—
овамо
,
баба
!
—
викати
опет
чича
Стеван
свој
домаћица
Живана
.
Кол
се
разлегати
смејати
.
—
место
!
—
викнути
Маринка
.
Свирачи
засвирати
„
место
.
“
...
Затреперише
старина
к'о
лист
на
јасици
;
река
бити
човек
не
играти
него
—
лебдити
.
и
тако
до
по
ноћ
...
.
—
Још
с
вече
опремити
јесам
чича
Стеван
Анђелија
са
девер
да
спавати
.
она
он
јесам
—
разумети
се
—
послушати
.
са
девер
,
Марта
и
Миленија
(
заова
)
ући
она
у
мали
вајатић
.
март
и
Миленија
помоћи
она
те
скинути
венац
и
превез
.
Миленија
она
рећи
при
полазак
:
—
сутра
хтети
ти
пробудити
.
—
Добра
—
рећи
она
.
—
Лака
ноћ
!
—-
Лака
ноћ
!
и
Марта
са
Миленија
отићи
из
вајатић
.
Анђелија
легати
с
девер
у
кревет
и
загрлити
он
.
на
скоро
овај
заспати
.
Свећа
горети
на
сандучић
који
стајати
уз
кревет
и
Анђелија
проматрати
вајатић
...
Ена
и
кревет
и
таванчић
и
мотка
и
шареница
...
сав
исто
к'о
што
бити
и
код
њен
кућа
...
и
авлија
она
се
учинити
обичан
па
и
народ
добар
.
свекар
она
благ
старац
,
свекрва
исти
тетак
,
заовица
благ
и
умиљат
,
девер
добар
људи
.
„
Што
јесам
се
ја
поплашити
?
питати
се
она
.
—
Баш
јесам
права
луд
!
Ена
она
играти
и
веселити
се
а
тај
јесам
све
што
јесам
радостан
...
сигурно
јесам
за
тај
!
.
.
А
још
кад
се
разманути
па
почети
радити
—
шта
хтети
онда
рећи
?
.
.
онда
хтети
ја
морати
волити
!
.
.
права
велим
баба
:
сав
јесам
тај
добар
и
поштен
људи
!
“
...
дуго
јесам
гледати
у
свећа
,
који
јесам
—
ко
и
сваки
лојан
свећа
—
само
тињати
и
пуцкарати
.
она
осетити
да
она
се
трепавица
склапати
—
придигнути
се
,
пирнути
у
свећа
,
окренути
се
девер
,
загрлити
он
и
—
заспати
...
на
поље
ларма
.
старац
играти
и
подвикивати
;
зет
Марка
витлати
кокош
и
ћурак
,
који
јесам
са
седло
расплашити
;
младић
пасти
из
пушак
а
Дража
се
промукло
дерати
:
„
имати
,
имати
!
“
...
Анђелија
сањати
:
К'о
убрадити
већ
па
трчати
те
радити
.
како
се
појавити
из
кућа
,
пиљеж
она
трчати
и
скакати
на
раме
;
она
отићи
крава
:
—
оне
она
трчати
и
умиљавати
се
а
она
она
давати
кукуруз
.
Пође
даље
,
ући
у
воће
:
—
свиња
јурити
отуд
из
свињац
и
цичати
око
она
...
А
она
к'о
узети
цвеће
па
се
закитити
,
па
се
смејати
од
милота
и
певушити
од
радост
...
свекар
она
викати
;
„
тако
,
ћер
,
срећан
бити
!
“
.
.
сунце
греј
—
а
она
јесам
никако
врућина
;
само
трчати
и
радити
.
свекрва
јесам
благосиљати
,
јетрва
се
шалити
с
она
а
заовица
јесам
само
миловати
...
.
на
једаред
,
к'о
чути
она
кола
.
Истрчи
на
капија
,
поглед
:
—
а
оно
њен
баба
,
нана
и
тетак
.
„
Што
ли
хтети
,
бог
,
они
сад
?
...
А
!
.
.
доћи
у
поход
!
“
...
и
она
трчати
те
она
отвор
капија
па
она
љубити
у
рука
;
укућанин
истрчати
сав
,
па
—
да
моћи
од
радост
—
у
недра
бити
она
метнути
...
они
поседати
тако
,
па
питати
за
она
.
А
,
к'о
свекар
она
велим
:
„
вала
пријатељ
Или
,
ако
јесам
ко
који
шта
са
алал
дати
—
ти
јесам
ја
овај
дете
!
бог
неки
ти
платити
!
и
неки
ми
јесам
,
брата
,
жив
и
здрав
!
“
...
.
Баба
к'о
мило
,
бог
,
мило
,
а
нај
само
плакати
.
тетак
ћутети
и
гледати
јесам
.
на
последак
проговорити
:
„
послушати
јесам
ја
?
“
—
„
јесам
,
тетак
!
“
—
„
Само
да
ти
јесам
бог
још
у
један
срећа
дати
!
—
А
у
шта
тетак
?
—
у
деца
,
у
деца
хтети
срећан
бити
!
...
они
се
веселити
и
смејати
и
шал
,
а
она
к'о
опет
трчати
и
радити
.
док
неко
јесам
викнути
;
она
погледати
;
—
кад
,
а
он
стајати
за
вајат
и
махати
на
она
рука
.
она
он
прићи
а
он
рећи
:
—
„
Вал
,
дијета
,
—
тај
ја
јесам
права
!
.
.
моћи
ти
ја
гледати
...
јок
!
...
гледати
само
нек
јесам
он
права
и
добра
—
па
ја
до
небо
!
...
за
ја
јесам
лако
...
.
и
шта
ту
ја
требати
?
...
само
нек
имати
да
променити
рубина
—
па
ја
отићи
плуг
!
“
...
.
девер
се
узити
нешто
окретати
,
па
јесам
мунути
лакат
и
пробудити
јесам
.
погледати
између
брвно
на
вајатић
и
учинити
она
се
да
јесам
зор
.
онај
уста
и
прекрсти
се
...
Ив
срце
она
лагати
бити
у
грудма
а
по
памет
она
се
врсти
свакојак
мисао
.
она
,
онако
у
мрак
,
наместити
венац
и
превез
на
глава
(
после
хтети
„
догонити
“
)
,
обути
обућа
и
сести
на
кревет
...
на
поље
бити
тишина
;
—
сав
поспати
.
ни
пас
да
регнути
,
ни
пет'о
да
кукурекнути
.
она
мислити
о
сан
;
сав
она
се
урезати
углава
;
ни
један
речца
јесам
заборавити
.
„
Шта
ли
хтети
да
значити
?
...
не
допадати
ја
се
што
јесам
онако
бити
весео
и
што
јесам
се
смејати
и
певати
.
па
после
и
тетак
...
што
да
ја
онако
гледати
;
никако
јесам
тренути
!
.
.
како
’
но
ја
оно
рећи
?
...
„
у
деца
,
у
деца
хтети
бити
срећан
“
!
.
.
Мор
нек
ја
онако
бити
срећан
;
нек
они
ја
пазити
и
волити
—
шта
ја
друго
тражити
!
...
Чуле
јесам
од
стар
жена
где
вео
:
да
бог
човек
у
сан
предсказати
све
,
а
нарочито
кад
у
који
кућа
први
пут
ноћ
.
да
се
јесам
ја
предсказати
?
...
Мог
бити
!
.
.
па
после
,
казивати
јесам
ја
и
тај
:
да
кад
ти
се
јавити
на
сан
човек
или
жена
па
тај
казати
:
бити
ти
овако
или
онако
—
и
збити
ти
се
...
.
само
да
се
јесам
онако
смејати
и
певати
!
...
А
онако
,
вала
,
рећи
бити
,
да
јесам
ништа
рђаво
...
.
“
па
она
онда
сенути
кроз
глава
други
мисао
:
„
Божа
а
ја
за
мој
и
заборавити
!
Шта
ли
сад
радити
мој
код
кућа
?
...
они
сигурно
спавати
...
јок
,
не
спавати
!
...
Нан
седити
сад
у
поњава
па
мисао
:
и
’
како
јесам
ја
овамо
.
сад
она
велим
:
”
мој
Анђа
никако
не
спавати
,
она
једнако
плакати
“
.
еј
,
мој
нана
!
знати
,
како
ти
јесам
!
...
ја
,
бог
,
бог
,
сав
ти
јесам
тај
она
знати
!
знати
јесам
она
,
да
хтети
овако
са
ја
бити
,
па
ја
јесам
сав
лепо
учити
:
„
моћи
ти
ја
овако
или
онако
—
радити
овако
;
отићи
хтети
ти
у
свој
кућа
,
па
ја
хтети
да
ти
казати
,
да
ти
јесам
лудак
родити
!
...
“
—
снајка
!
—
пресећи
јесам
у
мисао
глас
с
поље
.
она
скочити
.
—
Чујем
!
—
зар
јесам
будан
?
—
ја
!
—
отворити
!
она
отворити
врата
и
на
праг
се
указати
весео
лик
њен
заова
Миленија
.
—
гле
!
...
ти
се
обући
већ
!
—
ја
!
...
рећи
Анђелија
и
прићи
ти
јесам
пољубити
.
—
А
ја
мислити
да
ти
пробудити
;
тешто
баш
!
...
Оћеш
ли
са
ја
на
бунар
.
—
’
Оћу
.
—
е
ајдемо
!
и
оба
изаћи
из
вајат
.
небо
се
цаклити
од
ведрина
к'о
плав
око
девојачки
;
по
он
„
пловити
“
месец
и
треперити
звезда
;
неки
ладан
ветрић
попиривати
те
шуштати
пожутео
лишће
;
по
неки
кокошка
залепршати
се
на
седало
па
се
онда
гњездити
;
петао
кукурекати
,
а
тамо
под
исток
пукнути
белина
:
—
зор
...
.
Узеше
видрица
и
отићи
на
бунар
.
Анђелија
по
мало
дрхтати
од
јутрењи
ладноћа
.
Заватише
вод
па
полити
један
други
.
Анђелија
извадити
иза
појас
сав
пешкирић
тај
се
обрисати
,
па
се
онда
заједно
помолити
бог
.
—
сад
да
насути
суд
—
рећи
Миленија
.
Анђелија
доватити
ков
.
—
моћи
ти
,
снајка
!
—
Што
?
—
Полићеш
се
.
дати
ја
!
—
умети
се
ја
чувати
—
рећи
Анђелија
и
почети
спуштати
ков
у
бунар
.
Миленија
јесам
погледати
па
рећи
:
—
о
,
снајчица
.
—
Чујем
!
—
Ајда
да
се
пазити
!
—
зар
ти
ја
волити
?
—
упитати
Анђелија
.
—
’
волико
!
—
рећи
она
и
раширити
рука
колико
год
моћи
.
Анђелија
се
насмејати
.
—
е
,
добро
,
да
се
пазити
!
Миленија
јесам
загрлити
.
—
А
знати
ли
тај
да
јесам
леп
?
—
е
?
—
упитати
Анђелија
.
—
К'о
вила
...
П'онда
нај
велим
...
.
Анђелија
заиграти
срце
.
—
Шта
велим
?
—
пресећи
јесам
.
—
Вели
—
наставити
Миленија
—
да
хтети
бити
добар
и
ваљан
.
А
нај
се
никад
не
варати
!
она
знати
по
ти
!
.
.
Вели
:
јесам
оно
џаба
гајити
пријатељ
Или
;
познавати
ја
кад
корачити
колико
вредити
!
.
.
А
снајка
Марта
једнако
тај
’
валити
и
велим
да
твој
рад
немати
на
близу
...
јесам
ли
снајчица
;
’
хтети
ли
и
ја
изучити
рад
?
...
—
’
Оћу
,
заовица
!
—
Знаш
како
хтети
ја
звати
?
—
„
Дилберка
“
—
рећи
Анђелија
.
—
Марта
ја
звати
”
дилберка
.
“
—
А
ја
хтети
„
голубица
“
—
рећи
Анђелија
.
—
То
јесам
баш
лепо
!
...
ја
хтети
бити
твој
„
голубица
“
а
ти
мој
снајчица
!
...
И'онда
знати
шта
још
?
—
Шта
?
—-
тат
синоћ
велим
,
да
он
јесам
баш
по
воља
што
ти
јесам
добити
.
ја
,
тако
,
служити
,
а
он
велим
кум
:
„
Шта
хтети
брата
?
ако
’
хтети
што
добро
—
ти
тражити
од
вамилија
;
од
вамилија
се
данас
и
псето
тражити
“
!
.
.
А
и
кум
велим
да
јесам
добро
наш'о
...
.
па
да
видити
бат
!
...
ја
он
само
дирати
и
Марта
он
дирати
—
а
он
се
смешити
и
велим
:
„
бог
ја
јесам
дати
!
...
“
А
ја
он
питати
,
да
ли
тај
волити
,
а
он
ја
велим
:
„
А
што
ти
питати
?
“
.
.
а
ја
велим
да
’
хтети
,
да
знати
.
он
се
онда
почети
смејати
па
велим
:
„
казати
ти
сутра
“
!
...
па
онда
скочити
и
побећи
на
поље
.
А
Марта
велим
:
„
не
смести
само
Златан
пред-а-мном
да
казати
,
а
добро
знати
волити
јесам
к'о
очи
“
!
...
Видиш
,
снајчица
—
сав
ти
волити
!
...
—
и
ја
ви
!
—
рећи
Анђелија
.
—
е
тај
јесам
баш
добро
!
ајдемо
!
—
рећи
Миленија
и
узити
суд
тај
понети
.
Анђелија
поћи
за
она
.
прса
она
се
надимати
од
неки
милина
,
па
—
да
она
се
моћи
—
она
бити
викнути
и
казати
цео
свет
како
јесам
радостан
...
.
Јуче
јесам
стезати
срце
од
жалост
—
а
данас
он
стегнути
од
радост
!
...
и
ући
за
Миленија
у
кућа
.
Миленија
оставити
суд
у
долап
па
онда
почети
ложити
ватра
.
—
о
,
голубица
!
—
Чујем
,
снајчица
!
—
Кажи
ти
ја
лепо
,
какав
јесам
ред
у
ваш
кућа
.
—
К'о
и
у
сваки
кућа
,
—
рећи
Миленија
.
—
А
како
да
радити
па
да
се
додворити
тат
и
наја
?
—
упитати
Анђелија
.
—
о
,
за
тај
не
брати
брига
!
тат
јесам
врло
благ
;
само
се
шалити
...
Знаш
како
ја
звати
?
...
шепртља
...
он
сав
изденути
име
—
тај
он
јесам
душа
...
.
нај
јесам
већ
друкчији
.
она
само
’
хтети
да
се
радити
.
кад
ти
што
заповедити
да
урадити
—
нек
јесам
поуздано
...
.
и
онда
јесам
она
права
...
.
Чича
Нина
само
полити
из
јутро
,
додавати
он
његов
чутура
—
он
се
напити
два-три
пут
па
отићи
у
њива
.
до
мрак
никако
и
не
долазити
!
...
Очију
ја
,
снајчица
,
у
наш
кућа
јесам
тешко
умостити
!
...
—
ако
јесам
за
рад
и
услуга
не
бојити
се
,
вала
,
ни
један
;
само
кад
јесам
сав
тако
добар
!
...
.
ко
,
зар
наш
?
...
Видићеш
,
вала
,
јесам
ли
истина
!
.
.
А
Марта
хтети
ти
све
онако
показати
!
и
Стана
хтети
ти
поучити
.
А
ја
хтети
,
мој
леп
снајчица
,
ја
хтети
ти
у
сав
помагати
;
па
хтети
онда
устати
и
око
нај
и
око
стрина
...
.
тај
морати
те
заволети
!
...
Анђелија
јесам
пољубити
.
—
Мојо
сладак
голубица
!
.
.
Баш
ти
’
вала
!
.
.
не
брати
за
ја
брига
,
кад
јесам
тако
.
пун
срце
неки
радост
корачити
и
стати
на
праг
,
па
са
он
погледати
у
авлија
...
.
сав
она
се
милити
.
и
овај
зградица
и
овај
родом
окићен
дрво
,
па
она
чак
омилити
и
белов
што
јесам
лежати
пред
кућа
.
она
се
окренути
Миленија
.
—
о
,
голубица
!
—
Чујем
,
снајчица
!
—
Дај
ја
парац
леб
!
—
Што
хтети
ти
?
—
’
Оћу
да
дати
белов
.
Белов
се
дигнути
,
почети
вртети
реп
и
умиљавати
се
око
Анђелија
.
Миленија
пружити
комад
леб
Анђелија
и
углед
како
се
белов
умиљавати
,
па
рећи
:
—
сад
видити
,
снајчица
,
да
волити
наш
кућа
!
—
По
шта
?
—
Неће
се
пас
умиљавати
око
непријатељ
,
тако
велим
нај
.
Анђелија
бацити
пас
лебац
а
он
он
узити
и
отићи
за
кућа
.
она
се
вратити
унутра
.
—
овде
ја
се
допадати
!
—
рећи
она
.
па
онда
узити
метла
и
почистити
кућа
.
Поможе
Миленија
те
успремити
.
у
тај
пар
Марта
ући
.
—
Добра
јутро
!
—
бог
помого
!
—
ви
устати
већ
!
—
ја
!
—
А
ја
ићи
да
ти
пробудити
!
...
доцкан
јесам
и
лећи
.
Несрећни
зет
не
дати
ја
мир
сав
ноћ
!
сав
ноћ
јесам
витло
ја
и
Стана
!
једва
се
смирити
пред
зор
.
—
Баш
јесам
ђаво
!
—
рећи
Миленија
—
помлатити
сав
ћурак
и
кокош
,
па
онда
докопи
Дража
онако
пијано
—
па
с
он
у
кола
.
Дража
тетурати
тамо
и
овамо
—
а
ја
да
помрети
од
смеј
...
—
јесам
ли
ти
моћи
заспати
?
—
упитати
Марта
Анђелија
.
—
јесам
.
—
јесам
ли
ићи
на
вод
?
—
јесам
.
—
како
ти
изгледати
,
мо'ш
ли
се
навикнути
?
—
Мог
—
одговорити
Анђелија
.
—
не
бринути
се
тај
ништа
!
сав
хтети
ја
ти
показати
...
.
Дај-де
да
ти
наместити
тај
венац
,
не
стајати
ти
добро
...
седити
.
Анђелија
сести
на
столичица
,
а
Марта
она
почети
намештати
венац
;
Миленија
она
помагати
.
—
Учи
се
,
дилберка
,
и
ти
хтети
требати
скоро
—
рећи
Марта
.
—
Баш
јесам
ти
,
снајчица
!
...
рећи
Миленија
поруменити
.
—
Шта
јесам
ја
?
...
'
Ђаво
јесам
л
?
...
откуда
ја
да
видити
синоћ
,
па
још
у
мрак
,
како
мој
дилберка
ашиковати
са
Милана
чича
Маринков
.
Миленија
она
запушавати
рука
уста
и
погледати
јесам
прекорно
показивати
Анђелија
.
—
не
бојити
се
!
...
Неће
ти
јетрвица
ништа
.
јесам
ли
,
јетрвица
?
—
Што
јесам
дирати
толико
?
—
упитати
Анђелија
.
—
бог
ја
,
снајчица
!
...
—
Волиш
он
!
пресећи
јесам
Марта
.
—
е
па
волити
,
шта
хтети
ја
!
—
тако
казати
!
.
.
е
сад
јесам
готово
.
.
бадава
,
што
јес
’
јес
’
:
—
баш
јесам
леп
,
јетрвица
!
—
Лепша
јесам
од
ти
!
рећи
Миленија
.
—
Па
и
млад
јесам
,
требати
да
бити
леп
—
рећи
Марта
.
—
ја
она
сад
боље
волити
него
ти
!
—
рећи
Миленија
.
—
и
требати
да
јесам
волити
!
она
јесам
сад
нов
—
требати
да
јесам
волити
сав
!
и
ја
јесам
волити
...
А
ти
,
дилберче
мој
.
ти
по
мало
варати
да
ја
не
волити
.
—
моћи
тако
више
;
моћи
чути
нај
...
—
не
бојити
се
!
...
и
измирити
се
...
.
народ
почети
устајати
.
Анђелија
отићи
са
Миленија
,
да
полити
свекар
,
кум
и
стар
сват
.
Клањајући
ко
и
синоћ
ући
она
у
соб
дати
она
обути
па
се
вратити
за
вод
.
опет
клањати
ући
,
полити
она
и
обрисати
она
.
онда
она
дати
чешаљ
тај
она
очешљати
.
они
се
онда
помолити
бог
.
она
изаћи
и
вратити
се
са
чутурица
у
који
бити
ракија
.
поклонити
се
пред
свекар
,
пољубити
он
у
рука
и
дати
он
чутура
.
онда
она
стати
иза
леђа
дворити
.
—
Ал
у
ја
бујати
табати
!
—
рећи
кум
.
—
Мор
—
јесам
,
мора
,
него
,
куме—мене
бости
нога
!
—
рећи
чича
Стеван
.
—
Ал
се
—
изиграти
:
да
бог
помагати
!
неки
она
,
неки
бости
до
довече
,
а
довече
хтети
опет
!
—
рећи
старојко
.
—
зар
ти
падати
на
памет
?
—
упитати
чича
Стеван
.
—
Мор
,
како
не
падати
!
јесам
се
изигр'о
’
наки
ни
кад
јесам
мој
Милован
женити
!
сванути
.
на
поље
се
дигнути
лармати
!
—
Зета
,
