,па
?
.
.
Остаћеш
,
остати
да
разговарати
.
—
Па
,
најзад
...
—
То
јесам
већ
решити
!
.
.
него
дедер
!
скинути
капут
!
.
.
„
Распиштољи
“
се
човек
!
.
.
погле
ја
!
Поп
бити
у
кошуља
;
само
један
ћурченце
и
читати
што
казивати
да
јесам
попасти
.
Учитељ
скинути
капут
;
раскопчати
прсник
и
кошуља
раздрљити
на
груди
.
—
дед
,
дијета
,
донети
што
год
да
се
полити
—
рећи
поп
стар
свој
девојчица
.
она
двојица
сести
под
један
липа
на
трава
.
-
имати
ли
шта
нов
?
—
упитати
поп
.
—
немати
,
вала
,
ништа
.
—
ја
јесам
дознати
нешто
.
—
А
шта
?
—
упитати
учитељ
.
—
проказати
јесам
наш
дружина
.
—
проказати
?
!
.
.
А
ко
?
упитати
учитељ
изненадити
.
—
један
наш
угурсуз
.
Јованов
брат
.
Петар
.
—
не
знати
он
—
рећи
учитељ
.
—
тај
један
улизица
,
бог
ти
!
...
—
А
ко
ти
јесам
казати
?
—
Поп
Лук
.
Баш
се
јутрос
састати
и
он
ии
испричати
.
—
од
ко
јесам
он
чути
?
-
из
уста
сам
капетан
.
бити
јуче
код
канцеларија
,
па
он
капетан
нап'о
не
моћи
горе
бити
.
.
Вели
:
„
сатрти
ја
тај
бунтовник
,
само
ако
бити
жив
;
хтети
Сава
она
дужан
остати
!
...
“
и
ти
претити
у
крваво
.
—
разумети
се
—
рећи
учитељ
хладно
.
—
знати
да
јесам
ти
пис'о
и
онај
допис
.
и
тај
он
Петар
каз'о
.
—
од
куд
поп
Лук
знати
да
јесам
Петар
каза
;
јесам
он
ваљда
и
тај
причати
капетан
?
...
—
јесам
брата
!
Разабр'о
он
тај
код
канцеларија
.
Петар
’
хтети
права
да
моћи
зидати
мејана
,
па
јесам
рад
тај
иш'о
капетан
.
Одн'о
он
један
јагње
,
аков
вино
и
двајестаче
комовица
.
други
ники
јесам
више
бити
...
—
Па
шта
веш
поп
Лук
?
—
он
ништа
!
.
.
Вели
:
„
жао
ја
за
учитељ
преместити
човек
куд
далеко
а
јесам
права
да
он
јесам
патити
за
сав
ми
!
.
.
оно
—
права
да
казати
—
он
ми
и
не
моћи
ништа
!
.
.
ни
ја
ранити
ни
појити
.
ја
јесам
сав
господар
...
али
ти
ја
јесам
жао
!
’
Тео
јесам
да
ти
писати
да
јесам
дошо
данас
...
—
Па
тешто
!
нек
преместити
!
—
Знаш
шта
?
—
Шта
?
—
не
морати
ићи
!
—
него
шта
хтети
?
—
јесам
ваљда
ни
ја
гоља
!
.
.
ја
,
поп
Лук
и
поп
Дамњан
;
узети
тај
земља
,
направити
један
кућица
,
па
живити
метати
ми
!
—
А
.
.
не
!
.
.
—
Што
?
—
ја
јесам
се
решити
да
бити
учитељ
,
и
само
тај
бити
цео
мој
век
!
дете
донети
послужење
и
наслужити
учитељ
.
—
знати
—
рећи
поп
—
али
ти
проклети
премештај
!
.
.
Шта
хтети
?
.
.
преместити
ти
одавде
негде
даље
.
ти
се
тек
упозн'о
и
запазити
са
људи
,
а
они
опет
даље
...
—
Па
ако
!
...
Спремајући
се
за
овај
позив
,
ја
јесам
се
добро
наоружати
!
.
.
све
што
год
ја
натурити
—
претрпети
,
јер
имати
зашто
!
.
.
—
знати
,
брата
,
знати
!
али
зар
јесам
ти
сигуран
да
хтети
до
век
моћи
трпети
?
—
рен
поп
.
—
Нећеш
ти
до
век
остати
такав
као
сад
;
—
оженити
се
,
а
где
двоје
диша
,
трећи
се
писати
,
па
...
Учитељ
узда'ну
...
леп
слика
изаћи
он
пред
очи
...
али
она
за
он
бити
само
у
успомена
.
—
никад
,
попа
!
—
рећи
он
.
—
Шта
?
.
никад
се
хтети
женити
?
—
никад
!
—
А
што
?
Учитељ
ћуташе
.
поп
се
насмејати
:
—
Оженићеш
се
ти
,
ној
Драгановић
,
те
ош
како
!
—
не
!
.
.
не
!
.
.
—
Већ
ако
јесам
шта
друго
ту
?
—
рећи
поп
.
Учитељ
опет
ћуташе
.
поп
Живко
нехте
да
он
узнемиривати
.
—
Дај
дијета
кава
!
—
викнути
он
.
—
не
требати
кава
;
ја
хтети
!
—
рећи
учитељ
.
—
Што
хтети
?
—
Врућина
јесам
.
—
ех
!
врућина
!
.
.
Шта
ти
јесам
,
бог
ти
!
.
.
Што
се
на
једаред
окарити
?
—
Ништа
—
рећи
учитељ
и
насмешити
се
.
—
Па
тако
баш
капетан
?
—
он
тако
!
—
и
баш
хтети
да
сатрти
?
—
’
Оће
,
велим
!
—
Лака
јесам
ми
сад
!
у
цео
срез
нем
село
у
који
немати
свој
људи
.
ми
имати
на
два
стотина
!
.
А
и
остати
не
мрзети
на
ми
.
—
ја
!
рек'о
јесам
да
хтети
ми
и
на
збор
наћи
.
—
он
јесам
луд
онда
!
.
.
кад
јесам
све
казати
,
шта
јесам
он
остати
?
.
.
—
Баш
хтети
он
јавити
где
хтети
се
и
када
скупити
!
—
Дознаће
он
,
тако
велим
.
—
не
морати
се
ни
састајати
овако
.
—
него
?
—
Дођем
ја
код
ти
,
ти
код
ја
.
хвала
бог
,
зар
се
не
моћи
звати
„
на
ручак
“
,
„
на
вече
“
,
на
„
посести
“
...
па
онда
,
крштење
,
венчање
—
сав
ми
јесам
жив
згода
.
—
бог
ја
,
баш
!
-
реп
поп
и
насмејати
се
досетци
.
—
А
осим
тај
,
зар
се
не
мож
и
писма
написати
.
—
ојести
!
.
.
те
још
како
!
—
Само
кад
јесам
он
казати
шта
хтети
да
радити
.
ја
се
ситити
моћи
насастајати
,
док
ми
он
у
траг
ући
!
.
.
—
тај
,
човек
,
не
бојити
се
ја
за
тај
!
—
рећи
поп
.
—
него
за
што
?
Преместиће
ти
,
па
тај
хтети
ваљати
!
.
.
—
Што
хтети
?
.
.
овде
јесам
ударити
темељ
;
радин
имати
,
па
неки
радити
даље
.
ја
ако
преместити
,
ја
хтети
радити
на
други
место
.
Што
ја
више
премештати
—
горе
по
она
а
боље
по
ми
!
за
сад
радити
крити
,
после
хтети
јавно
!
...
—
А
ако
ти
отпустити
из
служба
?
—
мислити
да
хтети
.
у
противан
нек
бити
и
тај
!
.
.
зар
јесам
мало
хлеб
?
.
.
поп
Живко
он
гледати
са
неки
поштовање
.
он
се
особито
допадати
озбиљност
лице
његов
.
Ручак
јесам
бити
већ
на
астал
.
Седоше
и
ручати
.
Учитељ
Јов
хтети
јесам
,
пошто
по
тај
,
да
бити
јесам
,
за
тај
после
ручак
рећи
:
да
бити
мало
спавати
.
поп
Живко
он
одвести
у
соб
где
бити
пријатан
хладовина
.
Учитељ
легати
.
гледати
јесам
свој
будућност
пред
себе
.
напор
у
школа
,
борба
ван
школа
.
свуда
и
на
сваки
место
дочекивати
он
пријатељ
и
непријатељ
.
у
мисао
јесам
пролазити
преко
познат
метта
;
зауставити
се
тај
у
овај
тај
у
онај
школа
.
и
ићи
јесам
даље
.
свуда
јесам
радити
за
свој
убеђење
.
пред
он
стајати
и
његов
противник
.
тај
бити
махом
началник
,
капетан
и
писар
;
по
неки
богат
сељак
бити
јесам
у
њихов
друштво
.
и
он
она
сав
напад
;
и
они
он
нападати
,
кажњавати
и
прогонити
...
и
као
оголети
обосити
;
немати
више
ни
књига
;
само
торба
један
са
два
кошуља
и
неколико
књижица
,
и
он
тај
носити
на
леђа
и
ићи
на
опредељен
место
;
у
џеп
један
ексер
и
када
доћи
у
опредељен
школа
,
ударати
ексер
у
зид
и
вешати
свој
торба
.
и
обелети
кос
,
и
клонуо
тело
и
ишчезао
снага
а
он
се
—
без
игде
икоји
свој
,
потуцати
од
немио
до
недраг
!
.
.
сав
он
видити
сиромашан
,
али
сав
он
поштовати
као
човек
који
јесам
утрошити
сав
што
јесам
имати
за
општи
добра
.
тај
бити
врхунац
;
даље
ни
његов
млађан
машта
не
ићи
.
и
сав
тај
мука
не
поплашити
он
.
он
се
бити
на
сав
решити
...
и
...
заспати
...
пред
вече
изаћи
са
поп
у
воћњак
.
понети
јесам
котарица
да
јабука
набрати
.
Вечерњи
поветарац
расхлађивати
она
јесам
;
он
бити
чио
и
ведар
;
ићи
јесам
од
воћка
до
воћка
па
јесам
бирати
јабука
и
спуштати
она
у
котарица
.
—
Лепа
јесам
тај
:
имати
овако
сав
воћњак
!
—
рећи
он
.
—
јесам
л
?
—
упитати
поп
.
—
јесам
,
богме
!
—
Ожени
се
,
окућити
,
па
хтети
и
тај
имети
.
—
То
хтети
никад
бити
!
—
збиља
,
учитељ
!
...
Што
јесам
се
онако
заћут'о
данас
,
кад
ти
ја
поменути
’
женидба
?
—
Мор
,
манути
!
—
Што
,
манути
?
—
тако
!
...
—
ти
не
радо
о
тај
говорити
!
...
да
се
јесам
већ
неки
ђаволак
улег'о
у
твој
учитељски
срце
,
а
?
.
.
упитати
поп
и
упиљити
у
он
,
а
неки
несташан
осмејак
играти
он
јесам
око
усна
.
он
дигнути
глава
па
гледити
у
један
јабука
.
—
јесам
л
,
мора
?
—
упитати
поп
.
—
А
?
—
Чу
ли
ти
шта
ја
питати
?
—
Чуо
јесам
.
—
Па
што
не
одговарати
?
.
.
или
,
можда
,
немати
поверење
?
—
јесам
,
него
још
нешто
!
—
рећи
он
као
мало
љутит
.
—
Па
шта
јесам
онда
?
-
јесам
ништа
!
—
како
ништа
?
—
Па
лепо
!
.
.
ја
волити
један
створење
који
јесам
једаред
у
сав
век
срести
,
и
који
ни
пре
ни
после
тај
јесам
никад
видети
!
—
Па
,
ко
јесам
она
?
—
не
знати
!
—
Чија
јесам
?
—
не
знати
!
—
Знаш
ли
она
бар
име
?
—
не
знати
!
—
како
тај
?
—
ето
,
тако
!
.
.
не
знати
!
не
знати
!
.
.
и
не
знати
!
...
—
То
јесам
чудно
!
он
само
слегнути
раме
.
у
тај
пар
дотутњити
кола
у
авлија
.
—
твој
гостити
!
—
рећи
учитељ
.
—
ја
!
—
Хајд
’
хтети
ли
тамо
?
—
Можемо
.
јесам
ли
набрати
јабука
.
—
за
онај
ја
срце
остати
!
да
ја
јесам
да
јесам
до'ватим
!
—
савити
грана
.
—
Високо
.
—
Ева
овај
кука
.
и
он
узити
кук
и
савити
грана
.
таман
узабрати
јабука
а
неки
викнути
:
—
А
тај
јесам
ти
,
теча
!
.
.
зар
тако
гостити
дочекивати
?
...
он
се
окренути
и
...
јабука
он
испасти
из
рука
.
тај
бити
његов
вила
.
бити
јесам
још
леп
него
што
она
јесам
његов
бујан
машта
стварати
...
као
да
јесам
пролеће
доћи
пред-а-њ
...
само
ускипети
крв
у
жила
његов
,
а
онај
воћњак
ићи
око
он
.
као
да
не
стајати
на
земља
него
да
јесам
у
бесконачност
!
.
прихватити
се
за
грана
један
јабука
,
јер
осећати
да
хтети
он
срце
његов
дигнути
у
облак
...
—
А
,
Марушко
,
тај
јесам
!
.
.
гле
ти
она
!
.
.
Читава
девојка
!
.
.
—
јесам
,
бог
ја
!
.
.
и
велик
девојка
и
свршити
школа
и
сав
!
.
.
А
гле
!
.
.
она
тек
сад
приметити
Јов
.
—
даље
,
цура
,
даље
!
’
валити
се
,
само
,
валити
!
.
.
Што
јесам
морати
поруменети
?
видети
цура
момак
!
.
.
но
,
но
!
.
.
но
,
но
!
.
.
Шала
се
теча
душа
!
.
.
Јова
!
овај
јесам
мој
жена
сестричина
,
Мара
;
а
овај
јесам
,
маза
мој
учитељ
Јован
Васић
.
Јован
се
једва
прибрати
.
Приђе
и
поздравити
се
.
Међа
тај
,
рука
он
јесам
још
дрхтати
.
—
Па
,
како
мајка
?
—
здраво
јесам
,
теча
.
и
она
јесам
ту
.
—
знати
већ
,
знати
.
’
ајдемо
тамо
;
ајде
учитељ
!
па
опет
јесам
узети
јабука
.
Учитељ
се
вратити
те
узити
јабука
који
јесам
мало
пре
испустити
,
па
онда
поћи
и
он
с
она
носити
котарица
.
—
Па
како
,
Марушко
?
—
Љубим
рука
.
—
од
куд
љубити
,
кад
не
љубити
!
—
рећи
он
шалити
се
.
—
Баш
јесам
ти
,
теча
!
—
рећи
она
напућити
свој
нешто
набубрети
усница
и
погледати
он
прекорно
.
—
Нећу
ништа
да
ти
одговарати
!
.
.
—
она
!
.
.
марити
ја
!
.
.
—
бог
ја
хтети
марити
!
кад
се
ја
наљутити
,
а
ти
ја
што
год
питати
,
а
ја
хтети
да
ти
казати
—
ти
хтети
бити
жао
!
—
Баш
хтети
се
убити
!
—
бог
ја
,
хтети
!
-
А
.
.
’
хтети
баш
!
.
.
Узећу
ја
штап
,
па
—
ка
’
оно
кад
јесам
бити
мали
,
знати
!
.
—
Ви'те
само
,
господин
,
како
мој
теча
частити
свој
гост
—
рећи
она
Јована
.
Јован
се
тргнути
.
он
се
бити
сасвим
изгубити
у
посматрање
.
не
знати
шта
јесам
лепше
на
она
:
да
л
оно
лепо
лице
ведро
и
без
и
један
бој
,
да
л
’
онај
вит
стас
;
да
л
’
онај
веселост
њен
или
гипкост
тело
.
осменути
се
и
рећи
:
—
да
,
чути
јесам
.
—
А
јесам
тај
за
сав
—
рећи
поп
Живко
.
—
ја
само
:
према
светац
и
тропар
!
.
е
,
о
јесам
за
ручак
—
ручак
,
ко
јесам
за
батина
—
батина
!
на
пр
:
оно
што
хтети
ти
да
дати
—
хтети
учитељ
.
—
То
јесам
онда
опасно
код
ти
бити
гост
—
рећи
она
.
—
опасно
,
бог
ја
!
Већ
доћи
у
авлија
.
Поп
се
поздравити
са
свој
свастика
.
Поша
се
обрадовати
кад
видити
учитељ
Јов
.
—
Баш
ви
благодарити
,
господин
,
што
јесам
ми
посетити
!
—
рећи
она
.
Седоше
.
Међа
тај
Мара
јесам
свуда
летети
.
она
бити
несташан
као
веверица
.
Трчкарала
јесам
:
час
у
кујна
,
час
у
соб
,
или
јесам
пролетати
по
авлија
тамо
и
амо
.
Поша
јесам
отићи
да
готов
вече
за
драг
гост
.
они
седити
под
липа
и
разговарати
.
Поп
бити
ка'што
дирнути
Мара
.
—
Шта
летити
једнако
?
—
сав
ја
се
допадати
!
једва
јесам
чекати
да
се
с
мајка
на
пут
кренути
и
да
ти
у
гост
доћи
!
рећи
она
.
—
—
Баш
ти
се
сести
тако
допадати
?
—
бог
ја
,
теча
,
додати
ја
се
!
.
.
сад
,
да
јесам
срамота
,
изути
бити
се
,
да
бос
газити
по
овај
трава
!
—
Врла
добро
!
—
рећи
поп
.
—
онда
да
ти
удати
овде
,
па
хтети
газити
бос
до
мио
воља
и
по
трава
и
по
стрњика
па
,
ако
’
хтети
,
вала
,
и
по
блато
!
—
хвала
лепо
!
—
Што
?
—
Свршила
јесам
ја
школа
;
сад
хтети
постати
сеоски
учитељица
,
па
хтети
и
живети
у
село
и
бити
девојка
.
—
Машала
’
бог
ја
!
.
.
тај
јесам
нешто
озбиљно
!
—
ја
шта
ти
мислити
?
—
Шта
хтети
да
мислити
?
ти
хтети
,
од
сад
,
већ
свој
зуб
’
лебац
јести
!
—
тако
јесам
!
—
рећи
она
.
па
одскакутати
кроз
авлија
.
Поставише
астал
на
поље
.
поп
Живко
јесам
бити
весео
и
расположен
,
а
што
јесам
главни
гостољубив
.
волети
јесам
свој
гостити
толико
,
да
јесам
се
трудити
да
она
жеља
из
очи
прочитати
,
па
да
она
и
испунити
.
јесам
се
сакрити
ни
Јовин
поглед
од
он
.
он
јесам
с
место
бити
на
чисто
;
видети
јесам
:
да
„
онај
ђаволак
“
што
се
у
Јовин
учитељски
срце
увући
јесам
бити
ники
други
него
—
Мара
...
у
осталом
,
јесам
требати
бог
знати
какав
очи
да
тај
замотре
;
—
овај
хтети
бити
!
—
мислити
поп
Живко
.
—
јесам
мој
уча
никад
овако
женски
погледати
:
Вечерас
хтети
се
уверити
.
разместити
гост
за
сто
тако
,
да
Јов
и
Мара
сести
један
до
други
.
скоро
увек
,
када
ми
срећа
изненадити
—
ја
јесам
нем
.
тако
и
Јов
.
он
седити
до
Мара
,
па
ћуташе
као
залити
!
.
.
толико
жудети
за
она
,
па
сад
—
ама
баш
ни
реч
!
.
.
кроз
мозак
он
јесам
пројурити
хиљадама
мисао
;
на
усна
он
се
заладнио
хиљадама
реченица
!
ни
један
не
бити
згодан
,
сваки
јесам
манути
наћи
.
.
тај
да
он
јесам
бар
да
отпочети
разговор
!
.
.
Мара
он
спасти
:
—
господин
,
волити
ли
ви
месечина
?
—
волити
,
госпођица
—
одговорити
он
.
—
ја
бити
преседети
сад
цео
ноћ
и
не
бити
тренути
:
тако
уживати
.
—
и
ја
!
—
рећи
он
.
Поп
отпочети
неки
разговор
са
мајка
Марина
,
у
који
се
и
поша
уплести
.
Јов
се
решити
да
разговарати
;
па
ма
шта
.
—
дакле
,
свршити
јесам
школа
,
госпођица
?
—
упитати
он
.
—
да
,
свршити
јесам
.
—
мислити
ли
тражити
служба
?
—
мислити
.
—
Хоћете
ли
варош
?
—
А
...
за
тај
требати
препорука
,
а
ја
—
хвала
бог
—
немати
тамо
(
она
показати
рука
на
Београд
)
ни
кумовати
ни
пријатељ
...
задовољити
бити
се
и
какав
миран
сеоце
.
да
ја
јесам
бар
овде
у
близина
течин
!
.
.
—
Па
...
бити
—
рећи
Јов
.
—
имати
ли
који
место
празан
?
—
за
сад
нем
,
али
бити
један
.
—
А
који
?
—
С
...
—
тај
ту
јесам
ви
!
—
рећи
она
и
погледати
он
онај
леп
очи
.
—
Ништа
за
тај
!
—
о
!
.
.
ја
хтети
толики
жртва
!
—
ја
не
жртвовати
ништа
,
бити
уверен
!
—
онда
хтети
да
ви
преместити
.
—
да
.
—
Зашто
?
.
.
да
јесам
због
оцена
?
—
упитати
она
.
—
какав
оцена
?
—
уплести
се
поп
Живко
:
његов
јесам
оцена
:
одличан
.
—
Па
онда
зашто
,
теча
?
—
Дета
мој
!
рећи
поп
,
—
ти
још
не
знати
да
у
наш
Србија
имати
људи
,
који
не
мислити
само
на
себе
,
већ
и
на
други
,
који
не
моћи
да
оглушити
кад
видити
неправда
,
већ
дизати
глас
сав
против
она
...
—
А
...
знати
—
пресећи
он
она
—
тај
јесам
социјалиста
...
Читала
јесам
„
новина
“
...
па
зар
јесам
ви
,
господин
,
социјалиста
?
.
.
—
звати
како
’
хтети
—
рећи
поп
.
ја
она
звати
„
сиротињски
браћа
“
!
.
.
е
,
па
таки
људи
не
трпити
наш
господа
,
него
она
прогонити
.
за
тај
ти
Јов
и
говорити
,
да
хтети
његов
школа
остати
упражњен
.
—
од
куд
ви
знати
,
господин
,
да
хтети
ви
преместити
?
—
упитати
она
Јов
.
—
Каже
ја
ваш
теча
?
—
А
од
куд
ви
,
теча
,
знати
?
—
А
...
знати
!
...
док
се
сазнати
,
да
јесам
он
пис'о
неки
допис
,
онда
се
већ
знати
и
шта
он
чекати
.
—
зар
ви
,
господин
,
писати
по
новина
?
—
тај
...
по
нешто
—
рећи
он
правити
цигара
.
она
ућутати
...
и
док
се
он
са
поп
разговарати
—
она
он
јесам
посматрати
.
тако
млад
,
па
већ
писати
по
новина
!
.
.
па
,
сем
тај
,
он
јесам
још
социјалиста
!
...
и
нехотице
почети
да
он
сравњивати
са
Неждановом
(
главни
јунак
у
роман
„
новина
“
)
...
налазити
јесам
да
имати
леп
чела
и
лице
;
па
она
кестењаст
кос
и
она
јесам
врло
леп
...
па
како
лепо
говорити
,
и
одрешито
,
и
не
замуцкивати
,
и
како
јесам
озбиљан
...
и
она
он
посматрати
све
више
...
осетити
како
она
срце
куцати
...
пренети
се
у
мисао
у
друштво
Нежданова
.
и
осетити
неки
сласт
у
душа
...
бити
она
добро
као
да
јесам
у
друштво
свој
присан
пријатељица
...
њен
мало
срце
,
—
који
дотле
јесам
никад
зажудети
,
сем
за
мајка
и
близак
родбина
—
зажудети
од
једаред
да
закуцати
на
груди
овај
млад
човек
...
сав
бити
дати
за
он
:
и
мајка
,
и
родбина
,
и
другарица
,
и
успомена
на
свој
ђаковање
,
који
она
јесам
дотле
бити
и
најдражија
.
.
стапати
се
поглед
њен
у
снага
његов
...
тај
само
да
она
јесам
,
да
смести
прихватити
рука
његов
...
они
се
разговарати
један
с
други
а
она
сам
са
себе
:
—
леп
јесам
!
.
.
млад
јесам
!
.
.
да
јесам
и
стар
—
сав
један
!
.
.
али
ето
,
како
сав
знати
!
и
кад
рећи
—
рећи
јесам
!
.
.
и
кад
манути
рука
доликовати
он
!
.
.
како
он
само
теча
слушати
!
.
.
А
за
теча
вео
давати
начитан
и
способан
човек
.
.
да
ли
ја
јесам
да
се
за
он
удати
!
.
.
о
!
.
.
како
бити
он
неговати
!
.
.
као
цветак
!
.
.
волити
бити
он
изнад
сав
;
чинити
бити
што
бити
год
он
од
ја
затражити
;
сваки
бити
он
жеља
бити
испунити
!
.
.
зар
моћи
бити
велик
сласт
него
појавити
се
с
он
као
жена
његов
у
друштво
?
и
сав
указивати
почаст
и
ја
као
и
он
!
.
.
па
још
кад
бити
отићи
с
он
у
Београд
,
па
он
преставити
мој
другарица
!
.
.
знати
да
бити
Цана
казати
:
ђаво
јесам
однети
,
баш
јесам
срећан
!
.
.
—
Што
јесам
се
ти
,
Марушко
,
ућутати
?
—
прекинути
јесам
попасти
у
мисао
.
она
се
тргнути
.
—
Ништа
,
теча
,
гледати
како
месец
тијо
„
пловити
“
по
небо
...
—
ти
се
баш
заљубити
у
месечина
!
—
ја
волити
месечина
.
—
певати
што
год
.
—
не
моћи
,
теча
.
—
зар
госпођица
певати
?
—
упитати
Јов
и
погледати
јесам
.
—
о
тај
још
како
!
—
рећи
поп
.
—
онда
госпођица
,
и
ја
придруживати
мој
молба
попин
.
мука
њен
!
не
знати
који
песма
да
певати
,
ни
један
она
не
падати
на
ум
!
...
да
бити
оставити
себе
више
време
на
размишљање
,
она
упитати
:
—
Која
хтети
?
—
Која
ти
’
хтети
!
—
рећи
поп
.
—
знати
ли
:
„
еј
пусто
морити
!
“
?
-
упитати
Јов
.
—
знати
.
—
е
,
па
ту
!
—
рећи
поп
.
јекнути
њен
звонак
глас
у
тији
летњи
ноћ
.
и
славуј
да
она
позавидети
!
Јов
и
поп
Живко
пратити
јесам
лагано
.
Међа
тај
она
,
што
јесам
више
певати
,
сав
се
више
раздрагавати
.
песма
она
јесам
духати
узрујати
.
хтети
бити
она
се
да
и
они
осетити
оно
што
она
осећати
.
глас
она
јесам
дрхтати
од
унутарњи
узбуђеност
,
тај
јесам
с
тај
звук
треперити
у
тији
вече
...
кад
довршити
песма
,
она
сагнути
глава
.
осетити
јесам
умор
.
—
изврсно
!
—
викву
Јов
.
—
То
значити
:
отпевати
!
—
рећи
поп
Живко
.
она
јесам
ћутала
.
савладати
јесам
њен
родити
осећај
,
те
једва
чекати
да
бити
сам
.
деца
поспати
,
успавати
она
песма
.
Поша
носати
један
по
један
на
постеља
.
—
готово
,
зет
,
и
ја
да
легати
,
рећи
Марин
мајка
.
—
јесам
задрем'о
,
Јова
?
—
упитати
поп
учитељ
.
—
јесам
,
али
бити
се
моћи
лећи
.
моћи
читати
што
год
.
—
Па
лепо
,
онда
да
спавати
—
рећи
поп
.
и
дигнути
се
у
кућа
.
Поша
одвести
гошћа
у
њихов
соб
а
попасти
Јов
у
соб
за
он
спремљен
.
—
Ева
ти
,
уча
,
свећа
,
а
ево
и
књига
,
па
бирати
.
—
Добра
.
—
да
затворити
прозор
,
јер
улетати
„
насјекоме
“
;
а
после
ложа
улетети
и
какав
„
вештица
“
па
ја
ти
давити
ноћас
—
рећи
поп
смејати
се
и
затварати
прозор
.
и
Јов
се
насмејати
.
—
не
бојити
се
ја
,
попа
,
вештица
!
Поп
не
рећи
на
тај
ништа
,
него
он
погледати
озбиљно
.
—
Јова
!
.
.
—
Шта
?
—
Ништа
,
ништа
!
.
.
’
Тедо
’
ти
нешто
рећи
.
—
А
шта
?
Поп
показати
глава
на
соб
где
бити
Мара
са
мајка
,
па
упитати
:
—
да
јесам
тај
?
Јов
он
разумеде
.
—
То
јесам
—
рећи
.
—
Али
од
куд
ти
знати
?
—
тако
ја
се
учинити
...
па
?
Јов
сагнути
глава
.
—
’
ајд
,
’
ајд
!
.
.
стар
јесам
јутро
од
вече
.
лак
ноћ
!
.
.
и
отићи
да
спавати
.
Јов
се
загледати
у
свећа
што
горети
на
астал
.
и
за
диван
чудо
он
не
радовати
онај
изненадан
догађај
!
.
.
бити
јесам
готово
равнодушан
.
љутити
јесам
се
јесам
на
себе
.
док
јесам
не
видити
,
док
јесам
жудети
за
„
непознат
“
,
мислити
јесам
:
да
он
јесам
само
да
видити
прамен
њен
кос
—
па
бити
се
растопити
;
сада
!
.
.
и
упознати
се
са
она
и
разговарати
,
и
стати
он
близу
,
да
бити
моћи
чути
њен
дисање
,
да
уво
зид
примакнути
,
па
он
срце
опет
мирно
!
...
Шапутао
јесам
њен
име
и
—
ништа
!
.
.
груда
он
бити
празнити
а
он
јесам
баш
тиштати
тај
празнина
.
.
тако
не
моћи
већ
више
издржати
.
он
се
свући
,
легати
и
узити
књига
.
али
не
ићи
!
.
.
јесам
моћи
ни
један
реченица
да
схватити
!
.
.
најзад
он
оставити
књига
и
пирнути
у
свећа
.
мрак
завладати
у
соба
,
само
месечина
просијавати
кроз
прозор
на
који
не
бити
завеса
добро
навући
,
и
правити
сенка
по
зид
...
.
мали
попак
певати
под
фуруна
,
са
поље
он
допирати
звук
леп
песма
славујев
;
из
село
се
чути
лавеж
пас
,
а
са
друм
клопарање
кола
и
свирати
...
сан
он
не
ићи
на
ока
.
он
се
окретати
тамо-амо
у
постеља
као
на
ражањ
;
бува
он
пецати
...
он
лежати
још
неки
време
,
онда
се
дигнути
,
запалити
свећа
,
прећи
неколико
пута
преко
соб
,
онда
сести
и
запалити
цигара
.
—
ух
!
.
.
ала
јесам
покварен
ваздух
у
соба
!
—
рећи
и
тешко
узда'ну
.
онда
свући
завеса
и
отворити
прозор
...
благ
свежина
летњи
ноћ
запасти
он
и
он
гутати
онај
миришљав
ваздух
...
.
погледати
на
небо
:
—
сјајити
се
месец
и
жмиркати
звезда
;
поглед
предати
се
у
даљина
:
—
жбун
на
месечина
изгледати
као
људи
;
леп
песмица
разлегати
се
из
хиљаду
грло
птичији
,
и
—
он
нешто
силно
повући
у
овај
леп
природа
...
Обуче
се
на
брз
рука
,
узити
дуван
и
неколико
палидрваца
,
пирнути
у
свећа
и
полако
,
на
прст
изићи
на
поље
...
у
кућа
сав
спавати
;
бар
се
он
тако
чинити
.
он
шетати
.
на
овај
благ
и
миран
летњи
ноћ
срце
он
се
раздрагати
...
како
јесам
лепо
шетати
на
оваки
месечина
,
па
још
са
мио
створење
,
па
слушати
сладак
тепање
са
још
сладак
румен
усна
!
...
и
он
опет
углед
она
два
леп
ока
,
онај
румен
лице
,
она
леп
уста
,
онај
вит
стас
.
он
зачути
онај
звучан
глас
и
осетити
:
како
он
срце
нестајати
,
како
се
топити
...
сести
сав
клонути
и
изнемоћи
.
—
Па
ето
,
ту
ја
јесам
!
.
.
до
сад
јесам
бити
под
један
кров
;
јесам
далеко
,
само
да
пружити
рука
,
па
јесам
мој
!
...
и
бити
мој
!
...
поп
Живко
знати
—
бити
на
рука
...
Баш
врло
добро
,
што
се
ја
он
јуче
исповедити
,
јер
...
сад
не
знати
шта
бити
радио
!
.
.
поп
јесам
вешт
,
оправити
он
послати
...
.
—
да
не
волити
она
ко
други
?
—
сенути
он
кроз
глава
као
муња
...
и
он
се
скаменити
.
само
тај
бити
он
још
требати
!
.
.
—
не
,
не
!
.
.
онако
жив
,
несташан
—
јесам
могуће
да
јесам
волити
ко
...
Чим
срда
девојачки
осетити
љубав
—
она
престајати
бити
детињаст
,
а
Мара
јесам
још
детињаст
...
постати
сујеверан
!
—
овај
јесам
срећа
!
.
.
од
куд
баш
да
ја
поп
Живко
звати
да
он
данас
доћи
,
кад
и
она
долазити
.
Срећа
,
срећа
јесам
тај
,
па
нек
ја
говорити
ко
шта
хтети
!
...
кад
јесам
се
најмање
надати
да
хтети
јесам
видети
—
ја
јесам
нађо
;
доћи
ја
на
нога
!
...
када
ја
јесам
судбина
допустити
да
јесам
видити
—
надати
се
да
хтети
ја
допустити
и
да
се
она
оженити
!
.
.
сад
бар
могућност
јесам
ту
;
немати
ники
да
ја
сметати
...
Чекај
!
.
.
Шта
јесам
радити
јутрос
?
.
.
Сећам
се
!
устати
јесам
баш
на
десни
рука
.
кад
јесам
изаћи
на
поље
,
сунце
се
још
јесам
бити
родити
.
онда
јесам
зовнути
послужитељ
тај
ја
јесам
полити
;
умити
јесам
се
на
поље
,
кава
јесам
пити
под
хладник
...
е
,
тако
!
сад
хтети
устајати
увек
пре
сунце
,
умивати
се
на
поље
...
бити
он
стид
!
.
.
он
,
образовати
човек
,
па
да
веровати
у
тај
ситница
.
—
Па
шта
!
—
рећи
осечно
.
—
Шта
ја
ту
ваздан
!
.
.
сав
јесам
така
!
.
.
Лаже
сваки
који
казати
да
јесам
сујеверан
!
.
тај
јесам
ја
посисати
и
с
мајчин
млеко
.
колико
год
хтети
образован
и
—
сав
хтети
да
слушати
један
врачара
,
и
сав
хтети
водити
рачун
о
њен
реч
!
.
.
сав
ја
веровати
у
оно
,
у
што
веровати
и
овај
сељак
;
само
се
наш
образованост
одликовати
тај
,
што
умети
да
прикрити
и
да
он
се
смејати
,
кад
он
,
веселник
,
искрено
причати
...
Човек
јесам
—
човек
!
створење
„
по
образ
и
подобије
божији
“
тако
јесам
немоћан
и
јадан
,
да
више
веровати
и
више
се
уздати
у
срећа
,
него
у
себе
!
.
.
—
мој
вила
име
Мара
!
.
.
сад
јесам
заволити
тај
име
више
свега
!
.
.
она
сад
спавати
као
анђелак
а
ја
—
ето
!
...
и
опет
устати
ходати
...
једва
једаред
решити
се
да
се
вратити
у
кућа
.
оставити
јесам
прозор
отворен
па
се
свући
те
легати
.
X
.
ШЕТЊА
сунце
јесам
одскочити
с
копље
кад
се
Јов
пробудити
.
Скочи
с
постеља
и
први
мисао
који
он
кроз
глава
пројурити
бити
:
—
устати
јесам
доцкан
;
немати
јучерањи
срећа
!
.
.
и
тај
он
сневеселити
.
Поче
се
облачити
.
Кошуља
он
бити
нешто
угужвати
и
он
се
стати
љутити
.
хтети
јесам
да
не
бити
замерка
ни
он
и
и
одело
!
...
вод
за
умивање
,
леген
—
сав
бити
ту
.
он
се
умити
,
очешљати
и
угладити
,
и
,
пошто
јесам
поприлично
стајати
пред
огледало
и
огледати
се
,
тек
онда
изаћи
на
поље
.
сав
јесам
бити
устати
.
Поша
и
Марина
мајка
бити
у
кујна
а
попасти
са
Мара
у
башта
иза
кућа
,
који
бити
цвеће
засадити
.
—
А
...
Јова
!
.
.
фењер
!
фењер
!
.
.
викнути
поп
кад
он
угледати
.
—
готово
,
вала
!
.
.
добро
јутро
!
—
рећи
он
и
прихватити
се
за
шешир
.
—
бог
помог'о
!
—
прихватити
поп
и
Мара
.
—
Шта
ви
радити
?
—
ето
,
господин
,
разгледати
теткин
башта
.
Јелте
да
имати
леп
цвеће
?
—
заиста
!
—
рећи
Јов
.
—
погледати
само
!
.
.
не
знати
који
јесам
цветак
од
који
леп
!
.
.
да
и
ви
узабрати
!
.
.
—
благодарити
!
—
рећи
Јов
од
сав
срце
.
она
он
додати
један
кит
који
он
заденути
за
прсник
.
—
Оћеш
ти
,
теча
?
—
ја
дати
мало
босиљак
—
рећи
поп
.
она
узабрати
један
стручак
па
он
пружити
а
он
узити
мирисати
.
—
тако
!
—
рећи
Мара
.
—
разгледати
јесам
теткин
цвеће
;
сад
да
видити
твој
хвала
,
теча
!
.
.
ти
рећи
да
и
ти
имати
свој
башта
.
—
о
!
.
.
разумети
се
,
разумети
се
!
—
Рада
бити
бити
да
и
она
видити
!
—
ако
јесам
по
воља
,
госпођица
Марушка
,
изволте
!
—
рећи
поп
шалити
се
.
она
погледати
прекорно
.
—
ти
се
ја
увек
ругати
!
рећи
.
—
Молићемо
,
молити
!
...
Извол'те
у
башта
.
Пређоше
преко
авлија
и
ући
у
други
башта
,
али
овај
бити
башта
са
поврће
.
Поп
стати
и
узити
брисати
зној
.
Мара
он
погледати
па
упитати
?
—
зар
хтети
даље
?
—
куда
?
—
рећи
поп
и
упиљити
у
она
.
—
да
видити
твој
цвеће
.
—
овај
јесам
мој
цвеће
!
—
рећи
поп
.
овај
се
цвеће
звати
купус
,
овај
кромпир
,
овај
пасуљ
,
или
како
он
ја
сељак
звати
гра
,
овај
першун
,
овај
,
што
лепо
мирисати
,
мирођија
,
овај
ротква
,
овај
...
Јов
се
заценути
од
смеј
.
—
тај
доста
!
.
.
доста
!
—
прекинути
он
Мара
,
и
напукнути
усница
.
—
нуто
,
нуто
!
.
гле
како
се
Марушка
љутити
!
—
Па
шта
тај
значити
!
—
рећи
она
и
погледати
он
љутит
.
он
се
насмејати
.
—
Значи
:
да
јесам
тај
мали
ћурак
,
који
се
буд
’
зашто
љутити
...
’
Ајд'мо
да
доручковати
.
и
отићи
из
башта
.
Поша
већ
спремити
доручак
тај
засести
за
астал
...
по
доручак
Јов
се
узити
опремати
.
—
куда
хтети
?
—
упитати
поп
.
—
морати
кућа
.
—
јесам
него
још
нешто
!
—
морати
,
бог
ја
!
и
Мара
нешто
штрецнути
када
Јов
рећи
:
да
морати
кућа
.
не
знати
за
што
;
али
она
бити
врло
тешко
...
—
А
за
што
морати
?
распуст
школски
,
оженити
јесам
—
не
чекати
ти
ники
!
за
што
журити
?
—
рећи
поп
.
—
сав
ја
се
нешто
чинити
да
јесам
тамо
преко
потребан
.
—
батал
!
.
.
ти
остајати
овде
.
данас
хтети
што
год
читати
па
хтети
пред
вече
у
шетња
.
и
Мари
излетити
реч
:
—
збиља
господин
,
остати
!
и
учинити
она
се
да
јесам
сав
приметити
да
баш
она
жети
да
он
остати
,
па
сав
план
у
лице
.
Јов
јесам
погледати
.
—
Па
...
најзад
...
—
Остајеш
!
.
.
остајати
...
рећи
поп
Живко
.
—
седити
.
Јов
сести
.
—
дед
,
Марушко
,
мој
дете
,
донети
ми
још
по
један
кава
,
али
тамо
у
башта
.
Ајд'мо
Јова
,
тамо
.
Мара
отићи
у
кујна
по
кава
а
они
одшетати
.
кад
јесам
ући
у
башта
рећи
поп
:
—
е
,
Јована
,
драгати
,
канда
јесам
пронаћи
...
.
—
па
застати
.
Шта
јесам
пронаћи
?
—
упитати
он
.
—
онај
ђаволак
што
мучити
твој
„
учитељски
“
срце
...
и
синоћ
јесам
ја
нешто
рек'о
.
—
дакле
,
тај
јесам
ники
други
—
него
наш
Марушка
.
—
е
,
брата
,
—
рећи
поп
смејати
се
.
—
—
ја
ту
замишљ'о
читав
роман
;
изгледати
као
неко
„
Дета
растављен
“
—
а
оно
гле
ти
сад
!
.
.
Наша
Марушка
!
...
па
шта
ту
имати
смешан
?
—
јесам
ништа
смешан
—
рећи
поп
,
уозбиљити
се
.
смејати
се
ја
себе
!
и
ја
јесам
ти
ту
размишљ'о
неки
вила
,
неки
немогућност
да
мој
Јов
видити
срећан
...
—
Па
зар
јесам
сад
могућност
?
—
Зашто
не
?
...
она
јесам
један
сирот
девојка
који
хтети
се
задовољити
положај
који
ти
имати
,
тај
пре
,
што
јесам
се
и
сам
спремати
за
тај
положај
.
—
Чудан
јесам
тај
човек
!
—
рећи
Јов
.
—
Само
о
рачун
.
Међа
тај
,
ја
тражити
љубав
;
тражити
жена
који
волити
,
али
који
хтети
такође
ја
волити
.
Иначе
...
.
милијон
пред
мој
очи
не
вредити
.
—
Јова
,
брата
!
искрено
да
ти
казати
:
тај
јесам
и
не
моћи
бити
мој
ствар
...
.
ја
не
моћи
ни
мој
срце
да
заповедати
,
а
где
ли
туђ
.
све
што
ја
моћи
,
тај
јесам
ствар
по
себе
свршен
,
јер
мајка
она
хтети
бити
противан
за
остати
потрудити
се
јесам
.
пред
вече
хтети
у
шетња
,
и
ту
хтети
ви
се
дати
прилика
да
један
с
други
разговарати
.
ако
бити
бог
дати
и
ја
—
благосиљати
.
Дођоше
до
клупа
и
сести
.
Јов
направити
и
запалити
цигара
,
па
се
поднимити
и
заћутати
.
поп
Живко
јесам
полако
ћукорио
арија
један
сеоски
песмица
.
у
тај
доћи
Мара
и
донети
кава
.
они
попити
ћутети
.
Мара
однети
шоља
.
—
Што
јесам
се
ућутати
?
—
питати
поп
Живко
Јов
.
—
мислити
о
онај
што
јесам
ја
рек'о
...
и
...
хтети
бити
од
сав
ништа
.
—
за
што
?
—
ти
знати
врло
добро
да
јесам
ја
,
сем
школа
,
загазити
и
у
политика
.
—
Па
шта
?
—
Прилике
,
у
који
се
ја
данас
налазити
,
јесам
никако
повољан
.
са
оваки
рад
ја
моћи
бити
прогањати
с
место
на
место
,
на
можда
и
лебац
изгубити
.
ко
ја
јамчити
да
до
мрак
хтети
бити
позвати
на
одговор
...
и
кад
јесам
сав
тај
тако
,
онда
:
имати
ли
ја
права
осудити
један
женски
да
са
ја
тумарати
од
један
место
до
други
и
гладан
и
жедан
и
гол
и
бос
...
А
да
се
манути
посао
који
јесам
почети
—
не
моћи
и
хтети
!
—
ако
јесам
она
вољан
да
бити
твој
друг
—
онда
тај
јесам
никакав
осуда
.
ако
јесам
само
тај
што
ти
тиштити
,
онда
...
.
—
Течо
!
теча
!
...
прекинути
она
Мара
у
реч
утрчати
у
башта
.
—
Шта
јесам
?
—
звати
ти
један
сељак
.
—
где
јесам
?
—
ето
он
у
авлија
.
—
Добра
...
сад
хтети
ја
доћи
—
рећи
поп
Живко
и
отићи
.
она
двоје
остати
сам
.
Мара
сести
на
клупа
и
Јов
моћи
лепо
чути
како
она
дисати
.
она
сагнути
глава
па
се
загледати
у
свој
плетење
,
који
јесам
донети
у
рука
,
а
он
гледати
њен
мека
,
плав
кос
и
бео
врат
;
очи
он
се
спуштати
на
мишица
,
груда
и
стас
.
.
тај
зар
он
бити
толико
срећан
да
сав
овај
смести
загрлити
и
пољубити
!
...
Осећао
јесам
потреба
да
рећи
нешто
;
али
за
жив
бог
не
умеде
баш
ништа
!
.
.
који
бити
он
год
мисао
пасти
на
памет
,
ледити
јесам
се
на
језик
!
.
.
хладан
зној
обливати
он
јесам
.
Међа
тај
ни
она
не
бити
лакше
;
рука
јесам
она
лагати
—
ал
ипак
приметно
—
дрхтати
;
а
срце
јесам
лупати
нагло
и
јако
да
јесам
и
он
моћи
чути
...
Врућина
освајати
...
сунце
пробијати
кроз
лишће
и
зрак
његов
падати
на
земља
;
тичица
певати
,
цврчак
цврчати
а
скакавац
скакати
по
трава
.
Мара
прекинути
ћутање
.
—
Ал
јесам
дивно
у
село
!
—
рећи
она
и
дигнути
глава
.
—
збиља
!
...
А
ја
мислити
да
јесам
лепше
у
варош
;
бар
лети
,
—
рећи
Јов
.
—
варати
се
,
господин
.
—
не
!
.
.
помислити
!
.
.
сад
да
јесам
у
Београд
сад
бити
у
неки
башта
на
пива
.
ту
направити
хладовина
,
музика
,
друштво
—
један
реч
:
све
!
—
имати
права
.
у
варош
јесам
све
удесити
за
уживање
.
али
тај
јесам
само
удесити
.
и
ја
баш
за
тај
мрзети
.
ја
волити
леп
природа
,
оваки
какав
јесам
,
не
углађен
.
.
кад
чути
славуј
у
жбун
,
кад
чути
жубор
поточић
ја
нешто
мина
;
неки
милина
прожмати
ја
цео
...
.
тако
ја
јесам
као
да
читати
стар
леп
прича
...
.
Говорећи
полако
подизати
глава
,
и
већ
гледати
Јов
у
очи
.
лак
румен
облити
она
образ
,
а
онај
плав
очи
светлити
се
од
узбуђење
.
сав
бити
дати
,
—
продужити
она
видити
да
јесам
Јов
слушати
—
сав
бити
дати
за
један
кућерак
у
каки
леп
предео
у
који
шум
имати
.
са
мали
кућица
,
баштица
око
она
,
и
нешто
књига
—
бити
бити
сретан
!
—
сретан
?
.
упитати
Јов
,
а
срце
он
се
почети
стезати
.
—
зар
баш
ништа
више
не
бити
зажелети
?
.
.
она
он
разумеде
.
поруменити
сав
—
и
преко
уш
—
и
сагнути
глава
.
Јов
видити
да
јесам
сувише
рано
почети
.
—
опростити
,
госпођица
,
ја
јесам
мислити
...
.
—
Ништа
,
ништа
,
господин
...
Баш
јесам
у
мој
тећи
леп
воћњак
.
какав
красан
јабука
имати
!
...
Н
.
пр
.
она
синоћ
што
јесам
ви
узабрати
баш
кад
ја
доћи
...
.
Ена
,
она
јесам
онаки
исти
.
помоћи
ја
да
јесам
узабрати
!
...
и
она
скочити
лако
као
веверица
,
узити
један
кукаст
дрво
,
и
стати
се
пропињати
да
он
грана
дохватити
...
Изгледаше
као
вити
.
Јова
памет
са
сав
стати
.
овај
лепо
,
несташан
дете
однети
јесам
.
Беше
устати
па
стајати
као
окаменити
.
—
помоћи
ја
,
господин
!
ево
упустити
грана
.
Јов
прићи
.
онај
кукача
закачити
грана
опет
.
Јов
пружити
рука
и
хватати
грана
дотакнути
се
рука
њезин
...
.
она
јесам
сав
горети
.
и
Јов
за
час
увидити
да
тај
јесам
несташлук
него
узбуђење
.
срце
он
јесам
нагло
лупати
као
да
хтети
да
искочити
;
чисто
он
јесам
загушити
те
не
моћи
говорити
...
.
Чисто
он
сванути
.
као
да
за
он
више
не
бити
тајна
...
.
у
сваки
покрет
Марина
он
виђати
усиљавање
...
неки
он
глас
иза
дубина
душе-шапуташе
:
—
рећи
она
,
река
!
...
—
Ева
јабука
.
хвала
ви
,
господин
!
.
.
ох
!
.
.
ала
јесам
диван
!
—
узвикивати
Мара
.
и
почети
љубити
јабука
.
Јова
се
учинити
да
јесам
пољубити
баш
онде
где
јесам
он
рука
држати
.
он
се
окуражити
:
—
за
што
,
госпођица
,
морати
да
љубити
сав
што
јесам
лепо
?
—
упитати
.
она
он
погледати
па
он
са
сав
најивно
рећи
:
—
ви
јесам
више
читати
,
па
хтети
се
без
сумња
,
боље
изразити
.
ја
само
осећати
да
ја
јесам
нешто
драго
,
па
кад
неумем
друкчије
да
казати
,
ја
онда
само
љубити
.
и
опет
узити
љубити
јабука
.
Јов
бити
дати
све
да
бити
она
јабука
.
хтети
тај
и
да
рећи
ал
у
тај
пар
доћи
поп
Живко
.
—
Шта
радити
?
Што
јесам
поустајати
?
—
упитати
он
.
—
узабрати
само
овај
јабука
—
рећи
Јов
.
.
—
јесам
ли
,
теча
,
да
јесам
леп
?
—
А
...
разумети
се
,
разумети
се
.
заруменети
се
ка
’
и
ти
...
ајде
да
видити
и
други
воће
.
и
поћи
кроз
башта
.
поп
Живко
ићи
од
воћка
до
воћка
.
—
Ева
,
овај
јесам
добавити
из
Топчидер
,
овај
ја
дати
поп
Ранко
;
овај
ја
јесам
први
„
калем
;
“
калемити
јесам
на
„
будно
око
.
“
—
Шта
јесам
тај
,
теча
,
на
„
будно
око
“
?
—
То
јесам
,
синути
мој
,
каламлење
с
листа
.
узети
ево
,
овако
лист
са
петељка
и
засећи
мало
даље
.
тај
јесам
питом
воћка
.
е
,
сад
хтети
да
облагородити
овај
диваљ
.
Засечем
ево
овако
,
па
уметнути
овај
лист
.
и
тај
јесам
јесам
облагородити
.
—
Оће
ли
се
сад
примити
?
—
сад
хтети
.
Каламлење
с
место
вршити
се
до
Ивања-дне
—
после
не
.
и
поп
Живко
почети
ваздан
причати
о
сађење
и
каламљењу
воће
.
Домаћа
економија
бити
за
он
мио
наука
.
хиљадама
ситница
из
домаћи
економија
он
јесам
знати
.
Живина
,
стока
,
башта
,
поврће
,
усев
—
о
тај
бити
говорити
три
дан
и
три
ноћ
.
сав
какоши
у
авлија
он
јесам
знати
.
ники
јесам
смести
кокошке
насадити
,
од
његов
укућанин
,
сем
он
;
сам
јесам
правити
гњиздаре
—
један
реч
о
сав
јесам
водити
тачан
рачун
.
бити
јесам
тај
човек
вредан
преко
сваки
мера
.
рана
зор
дочекивати
он
јесам
у
његов
њива
и
ливада
.
сељак
јесам
говорити
:
да
немати
добар
земљоделац
од
поп
Живка
.
—
други
поп
и
радити
и
не
радити
;
али
поп
Живко
јесам
зарадити
јесам
свој
грбача
—
рећи
бити
они
уз
реч
.
—
Прођоше
кроз
воћњак
свуда
.
он
она
позвати
да
се
вратити
да
очекнути
ручак
,
па
,
пошто
мало
одспавати
ишетати
до
косац
.
—
јесам
л
далеко
теча
?
—
јесам
синути
.
али
ја
хтети
около
леп
јесам
пут
.
Мара
он
запиткивати
тај
о
овај
тај
о
онај
.
он
она
на
сав
давати
одговор
.
—
волити
што
овако
о
сав
запиткивати
,
—
рећи
он
Јова
.
—
Шта
,
теча
?
—
Ништа
!
Брбљаш
једнако
ка
’
креја
.
—
Па
зар
јесам
ти
криво
?
—
Па
тај
јесам
баш
што
волити
?
ја
страшно
мрзети
створење
који
ћутети
.
—
е
онда
,
ја
јесам
добар
!
—
рећи
она
мазити
се
.
—
разумети
се
,
разумети
се
!
зло
кад
не
бити
бити
!
зар
свршити
вишу
женски
школа
,
па
да
јесам
добар
!
...
.
—
ти
ја
све
пецкати
!
—
рећи
она
као
љутнути
се
.
—
Па
зар
не
видити
да
јесам
беспослен
,
па
морати
ма
шта
да
радити
.
Јов
се
насмејати
.
и
Мара
се
окренути
смејати
.
у
тај
стигнути
у
авлија
.
—
Оће
ли
ручак
скоро
?
—
упитати
поп
.
—
скоро
хтети
,
зет
—
одговорити
он
сваст
.
—
де
,
учитељ
да
сести
.
бити
ли
бити
добро
по
један
ракија
,
а
?
—
како
тај
воља
,
—
рећи
Јов
.
—
Ида
,
Мара
,
дете
мој
,
донети
у
канта
вод
да
мало
разладити
.
Мара
отићи
на
бунар
а
он
по
ракија
.
—
Ева
јесам
учитељ
и
пашин
бити
јесам
мајка
пила
...
јесам
љут
;
тако
@card@
,
градити
,
ја
јесам
јесам
себе
пек'о
.
имати
она
три
година
па
„
укрпила
’
“
слатко
ка
’
млеко
...
.
спасти
бог
!
—
на
спасеније
!
—
де
,
Марушко
,
дати
онај
воден
чаша
па
усути
до
пол
вод
...
.
тако
!
.
.
сад
дати
овамо
.
он
,
метнути
полић
у
чаша
па
спустити
на
астал
.
—
јесам
само
боја
.
ал
ја
не
марити
за
тај
.
нек
ја
јесам
ракија
кисео
,
или
загорети
или
надимити
—
а
ја
за
бој
не
марити
...
код
ми
знати
,
неки
трпати
шљивов
кор
,
пржити
шећер
и
шта
ти
ја
знати
!
.
.
али
веровати
!
тај
јесам
само
лудорија
бог
ја
,
учитељ
,
грешити
наш
сељак
,
много
грешити
.
—
у
шта
?
—
у
сав
.
Још
да
он
бог
не
давати
,
па
зло
и
наопако
.
—
бог
давати
сав
.
—
давати
ја
бо'ме
!
али
требати
умести
!
—
Покажи
!
—
Учим
једнако
па
ништа
!
—
како
тај
?
-
јесам
што
они
не
слушати
,
него
тако
некако
научити
.
ево
мој
комшија
!
имати
јесам
ја
и
он
лане
по
@card@
комад
свиња
.
Дође
трговац
с
јесен
и
потражити
.
цена
никакав
:
по
дукат
комад
.
мислити
ја
,
мислити
:
да
он
дати
сад
јевтин
.
до
очекнути
до
пролеће
,
појести
ја
она
@card@
.
чардак
кукуруз
па
хтети
она
дати
по
три
талир
...
.
и
ја
лепо
дати
све
по
дукат
комад
.
онда
одвести
трговац
комшија
.
не
да
се
овај
ни
осолити
и
одбити
трговац
.
пролетос
он
један
платити
трн
талир
комад
и
—
он
дати
.
А
коштати
он
преко
мера
.
место
да
јесам
добити
он
јесам
штетово
...
.
тако
у
сав
.
—
други
хтети
се
пут
опаметити
,
—
рећи
Јов
.
—
јок
!
он
хтети
и
до
година
тако
.
Шта
хтети
ти
она
!
ево
шљивити
.
ја
што
хтети
у
пушница
,
ја
брати
рука
.
Пушница
ја
јесам
од
@card@
.
лес
.
ја
имати
двадесет
.
накупити
сав
двадесет
.
метнути
десет
и
предати
ватра
по
истија
.
Чим
.
почети
шљива
пуштати
пекмез
ја
и
’
тргнути
с
ватра
,
па
метати
оне
.
кад
онај
пуст
пекмез
ја
њи
’
залађујем
а
онај
залађене
метати
.
и
тако
осушити
.
али
јесам
шљивити
!
...
сваки
меснат
,
па
тежак
—
на
царски
астал
да
доћи
...
.
они
викати
:
поп
увек
скупо
продати
.
А
продати
ја
!
.
.
никад
добар
роб
пасти
хтети
.
за
она
увек
имати
пијаца
и
увек
се
добро
продати
.
онда
бити
се
требати
побринути
да
тај
народ
сазнати
—
рећи
Јов
.
—
не
моћи
бити
,
да
он
,
кад
знати
да
јесам
нешто
боље
и
користан
,
хтети
глава
на
тај
да
окренути
.
—
на
први
место
позвати
јесам
држава
да
тај
учинити
,
—
рећи
поп
.
—
за
што
дакле
,
да
сељак
,
који
,
тако
рећи
,
давати
она
све
и
сав
,
за
што
—
питати
—
она
не
помоћи
?
.
.
отворити
јесам
„
земљоделско-шумарску
“
школа
.
па
лепо
.
какав
корист
видети
отуд
?
ја
не
видох
ни
један
ђак
тај
школа
да
изаћи
у
народ
,
да
показати
како
хтети
се
овај
или
оно
урадити
,
или
како
се
овај
или
онај
справа
руковати
.
јок
!
где
јесам
тај
ђак
?
—
По
канцеларија
—
рећи
Јов
.
—
тако
,
по
канцеларија
!
А
што
јесам
жуљити
клупа
@card@
година
у
школа
тај
ништа
!
...
дакле
наш
школа
ми
спремати
само
чиновник
који
хтети
гледати
да
живити
са
наш
грбача
,
а
више
пиштати
!
?
—
као
што
видити
!
—
Тешко
ми
!
па
за
тај
ја
и
тиштити
кад
се
по
„
Исток
“
придиковати
:
народ
!
...
ја
јесам
ти
учинити
овај
;
ја
јесам
ти
дати
оно
;
ја
јесам
ти
створити
независан
!
...
Ђавола
независан
!
Зависићемо
ја
од
сваки
ђаво
.
кад
се
,
брајко
мој
,
један
народ
не
стварати
услов
за
живот
—
онда
тај
народ
јесам
независан
...
камо
у
сваки
наш
општина
по
један
или
два
ждребац
да
извести
пасмина
коњ
;
камо
по
један
или
два
бик
да
извести
добар
сој
говеда
;
камо
по
један
справа
од
ти
’
светски
новина
и
по
један
чиновник
који
хтети
ми
поучити
како
се
тај
справа
руковати
?
камо
тај
?
па
да
платити
ја
како
!
...
да
платити
али
да
видити
корист
!
...
јесам
;
ал
ко
хтети
летети
за
Европа
;
ко
хтети
учити
да
прав
бакљада
и
парада
и
сваки
комедија
тај
великан
,
ако
хтети
Србија
и
српски
народ
!
.
.
ево
за
што
:
тешко
ми
!
мој
учитељ
,
и
брата
...
никад
не
веровати
да
јесам
онај
прав
пријатељ
овај
земља
,
који
гледити
да
јесам
„
изглонцује
“
ка
’
ципела
да
бити
—
санћим
—
други
свет
увидети
како
ја
напредовати
.
ја
моћи
бити
„
изглонцовани
“
пред
свет
,
али
—
бити
уверити
—
онда
у
наш
дом
хтети
имати
ни
пројести
!
...
Мара
донети
тањир
да
постављати
.
-
Што
јесам
се
ти
,
теча
,
тако
наљутити
?
—
упитати
она
.
—
А
...
ништа
,
дијета
.
де
,
пити
учитељ
.
—
Попише
ош
по
један
.
тад
се
изнети
ручак
аа
астал
.
Мара
јесам
седети
опет
до
Јов
.
за
ручак
јесам
ћеретати
као
обично
.
Нешто
се
заћутати
.
образ
јесам
она
горети
.
и
јела
јесам
врло
мало
.
мајка
јесам
питати
:
—
Што
јесам
ти
тако
црвен
?
—
Врућина
ја
,
мамо
.
—
Раскопчај
рекла
—
рећи
поша
.
она
откопчати
трп
горњи
дугме
,
и
Јов
видити
један
врло
мали
део
њен
као
снег
бео
груда
.
видити
и
она
,
вештачки
израђен
недра
...
и
...
драж
обузимати
овај
млад
човек
.
мало
се
јесам
избезумити
и
побећи
иза
астал
.
на
питање
попин
одговарати
јесам
расејано
.
поп
Живко
чим
јесам
приметити
и
сам
јесам
заћутати
.
кад
се
ручак
свршити
поп
рећи
да
мало
одспавати
.
Мара
јесам
тражити
од
теча
један
књига
.
—
Ена
у
књижница
,
па
узети
—
рећи
он
.
—
господин
,
ајте
да
ја
избрати
што
год
за
читање
.
и
отићи
са
Јов
и
поп
.
Претураше
по
књига
.
Јов
она
дати
„
јунак
наш
доба
.
“
она
отићи
у
свој
соб
.
Пружи
се
по
кревет
и
узити
књига
.
али
она
слово
играти
пред
очи
.
—
јунак
наш
доба
!
јунак
наш
доба
!
...
ох
!
...
ја
не
бити
тражити
добар
јунак
од
он
.
.
шапутати
она
...
како
јесам
дичан
,
како
јесам
поносит
па
како
леп
!
...
сав
знати
,
о
свашта
говорити
!
...
ја
ужасно
досадно
бити
кад
теча
почети
причати
о
каламљењу
,
а
он
и
о
тај
знати
!
...
ја
бити
радо
умрети
кад
бити
ја
бити
дозволити
да
само
гледати
у
он
на
мој
самртан
час
,
а
он
ја
хтети
ни
да
поглед
...
.
Отојич
са
теча
разговарати
о
коњ
и
шљива
и
сваки
ђаво
,
ја
стајати
а
он
ништа
...
који
јесам
овај
враг
тај
ја
јесам
сад
наспети
:
да
плакати
...
плакати
бити
до
век
за
срећом
!
...
да
ја
јесам
да
јесам
мушки
—
само
бити
се
с
он
дружити
.
.
никад
се
не
бити
од
он
раздвајати
;
бити
бити
и
дан
и
ноћ
с
он
!
.
.
ох
!
.
.
Диже
се
с
кревет
,
раскопчати
рекла
па
легати
.
онда
се
дигнути
по
нов
збацити
рекла
са
себе
и
легати
опет
.
прса
бити
пун
.
нигде
се
не
виђати
да
јесам
кост
искочити
него
бити
равно
...
мален
дојка
опирати
у
кошуља
као
јабука
...
овај
пуначак
прса
дизати
се
и
спуштати
нагло
као
да
јесам
жељан
мушки
груда
...
она
се
претурати
по
постеља
.
—
другарица
ја
вео
да
јесам
леп
.
у
један
време
,
до
скори
,
и
сам
јесам
мислити
да
јесам
леп
!
сад
видити
да
јесам
!
...
да
јесам
леп
,
он
бити
ја
гледати
!
...
Што
ја
,
бог
,
не
створити
па
да
јесам
леп
!
па
кад
погледати
у
ја
да
он
остати
очи
!
...
ја
други
нигда
не
бити
тражити
.
.
и
опет
се
почети
претурати
.
она
збиља
имати
грозница
.
од
тај
грозница
и
само
се
патити
у
младост
...
сав
јесам
горети
у
ватра
.
.
мајка
она
ући
у
соб
.
—
Шта
јесам
ти
душа
?
—
Врућина
ја
мамо
.
мајка
јесам
прихватити
за
глава
.
—
ти
сав
горети
,
чедо
мој
,
ти
јесам
болестан
.
—
јесам
ја
ништа
,
мамо
!
—
усиљавати
се
она
да
се
насмешити
.
—
Видиш
,
хтети
да
читати
.
—
А
тај
сузити
у
очи
,
душа
?
—
тај
почети
јесам
да
читати
књига
па
.
.
па
.
.
жалостив
јесам
много
—
слагати
она
мајка
.
—
моћи
јесам
читати
,
душа
,
кад
јесам
жалостив
.
—
Па
хтети
,
мајка
.
—
спавати
мало
.
—
и
ја
јесам
тај
мислити
.
мајка
она
полако
гладити
мек
кос
и
бранити
јесам
од
мува
који
падати
па
њен
леп
лице
...
она
јесам
жмурити
,
али
јесам
спавати
.
пред
вече
се
кренути
у
шетња
:
поп
Живко
,
Јов
и
Мара
.
Поша
и
мајка
Марина
остати
да
гледити
вече
.
небо
се
окитити
жбуње
од
облак
.
сунце
сад
просијавати
,
сад
он
облак
заклањати
.
Ветрић
пиркати
те
расхлађивати
дневни
врућина
.
Мара
јесам
ићи
лагано
поред
поп
.
поп
Живко
ћеретати
о
свашта
.
Дођоше
на
ливада
.
косац
скоро
оборити
.
под
Живко
ступити
с
она
у
разговор
,
а
Јова
рећи
:
—
ти
моћи
са
Мара
мало
прошетати
ако
јесам
вољан
.
—
Госпођице
...
.
ако
јесам
по
воља
—
рећи
Јов
.
Мара
пристати
.
Корачаху
преко
покошен
ливада
и
ћутаху
.
—
јесам
ли
вољан
да
шетати
пут
?
—
Можемо
,
рећи
Мара
.
Изађоше
из
ливада
и
поћи
пут
.
—
Чина
ја
се
да
хтети
имати
киша
—
рећи
Јов
само
нек
се
говорити
.
—
Неће
ваљати
због
тећи
.
—
Што
?
—
Покиснуће
сена
—
рећи
она
.
—
А
...
тај
јесам
.
—
како
јесам
леп
изглед
одавде
!
—
рећи
Мара
и
застати
.
—
Зајиста
—
рећи
Јов
.
обојити
се
загледати
у
даљина
.
—
Госпођице
!
ви
волити
село
!
—
Обожавам
он
!
.
.
погледати
!
.
.
они
красан
брежуљак
,
па
онај
сеоце
са
његов
раштркан
кућица
.
.
зар
тај
јесам
дивота
?
—
јесте
—
рећи
Јов
.
—
Па
,
ви'те
онај
црквица
како
јесам
леп
...
Гле'те
на
овај
страна
!
.
.
онај
дољашци
под
шум
како
јесам
диван
!
.
као
да
јесам
кадифа
прострети
...
ја
,
господин
,
не
бити
умести
одавде
!
.
.
на
једаред
вриснути
и
посрнути
.
Јов
јесам
прихватити
за
рука
.
—
змијати
!
.
.
змијати
!
.
.
грдан
змија
бити
се
упутити
правац
она
.
Јов
се
сагнути
и
узити
камен
што
јесам
бити
пред
он
.
бацити
се
не
нишанити
и
са
сав
случајно
ударити
змија
по
сред
глава
.
она
се
савити
у
колут
.
Јов
скинути
врљика
један
тај
јесам
дотући
.
кад
се
вратити
натраг
,
Мара
бити
блед
и
немати
