свет
.
ЋОРОВИЋ
ЖЕНИДБА
прати
Карантана
у
Мостар
,
@card@
.
ШТАМПАРСКО
УМЈЕТНИЧКИ
завод
ПАХЕРА
и
КИСИЋА
.
„
мали
библиотека
“
уредник
:
РИСТО
КИСИЋ
.
власник
:
ИЗДАВАЧКА
КЊИЖАРНИЦА
ПАХЕРА
и
КИСИЋА
.
Београд
@card@
и
.
крсни
Пера
Карантана
.
Пера
Карантан
,
висок
,
сухоњав
младић
,
са
румен
,
дугуљаст
лице
,
просјед
кос
,
ћелав
обрва
и
дуг
трепавица
,
што
вјечито
трепетати
,
стати
јесам
украј
сто
,
држати
у
рука
овећу
чаша
препун
вино
,
укочити
се
и
издигнути
глава
на
више
,
као
да
се
слика
.
на
један
трепавица
блистати
он
се
суза
,
као
кап
роса
на
врх
житан
класа
.
тронути
и
растужити
,
дуго
гледати
он
у
три
свој
пријатељ
,
три
драг
и
мио
пријатељ
,
који
,
загријати
вино
и
необично
расположити
,
тек
што
он
наздравити
и
искапити
чаша
у
његов
здравље
.
—
Браћо
,
—
узвикнути
,
након
дуг
почивка
,
мало
вишим
,
уобљен
,
необичан
глас
,
какав
се
обично
здравица
држати
.
—
ви
јесам
ја
,
овај
,
који
ја
данас
славити
мој
крсни
име
и
који
јесам
ви
,
мој
пријатељ
,
ја
доћи
и
који
ви
фала
на
љубав
.
ја
јесам
драго
живити
и
свако
јесам
драго
живити
.
на
прилика
:
мачак
јесам
један
живина
,
па
јесам
и
она
драго
живити
...
ја
,
што
се
казати
,
волити
бити
живит
’
хиљаду
година
,
па
макар
и
у
тиква
.
и
ви
фала
,
који
ви
ја
наздравити
за
мој
дуг
живот
...
ама
,
браћа
мој
,
шта
хтети
ја
живот
?
...
Шта
хтети
,
на
прилика
,
кад
ја
не
бити
бити
ви
,
који
ја
с
ви
лијепо
жив
и
ви
ја
веселити
и
забављати
,
што
ви
никада
,
ни
у
гроб
,
хтети
заборавит
’
!
...
—
Живиооо
!
опет
један
многаја
отегнути
се
.
перо
Карантан
пустити
други
суза
,
који
он
се
склизнути
низ
нос
и
зауставити
се
управо
на
брк
.
Јефтан
Мргудић
устати
,
љуљати
се
и
тетурати
,
хтјети
бацити
чаша
,
али
он
се
некако
изврнути
рука
,
те
,
мјесто
у
зид
,
погодити
у
глава
Јов
Перотић
.
Начини
он
чворуга
на
чела
,
голем
као
јаребичин
јаје
,
и
попрскати
он
вино
нов
кошуља
.
Јова
Перотић
јаукнути
,
скочити
поплашити
и
,
чешкати
се
по
глава
,
погледати
низа
себе
.
—
јесам
ја
жао
глава
...
ама
кошуља
...
—
рећи
тужан
,
утањен
глас
,
као
дијета
који
се
спремати
да
заплакати
.
перо
Карантан
збунити
се
.
хтјети
бити
да
помоћи
Јова
и
да
он
се
у
невоља
наћи
;
хтјети
бити
да
поћи
,
али
не
моћи
.
само
се
окретати
око
себе
и
стењати
.
Најпошље
узити
некакав
излизан
четица
и
почети
он
чистити
.
и
размазати
вино
по
сав
кошуља
.
—
Ништа
...
ништа
јесам
тај
,
—
рећи
тјешити
он
и
бацити
четица
за
врата
.
—
не
бринути
ти
!
ја
хтети
ти
дати
’
свој
кошуља
,
па
преобући
.
па
се
окренути
према
врата
.
—
Данило
!
—
викнути
из
сав
грло
.
на
врата
се
помолити
један
рашчерупан
глава
са
огроман
кукаст
нос
и
страшан
очи
.
тек
мало
трезан
човјек
моћи
бити
распознати
,
да
тај
јесам
глава
какав
грдан
совуљага
,
него
човјечији
прилика
и
да
тај
човјечији
прилика
јесам
ники
други
,
него
знаменит
слуга
Пера
Карантана
Дамјан
,
од
милошта
прозвати
Данило
.
—
А
?
—
блесаст
блекнути
глава
,
провирити
унутра
.
—
Данило
,
синак
,
—
почети
Пера
благ
,
очински
глас
,
окретати
се
и
као
тражити
нешто
.
—
Хајд
наћи
и
донети
један
чист
,
мој
кошуља
.
Данило
он
забленути
поглед
.
поглед
и
у
Јов
и
чворуга
он
,
који
се
зацрвенити
као
презрео
трешња
,
па
развући
лице
,
засмијати
се
и
одмахнути
рука
.
—
немати
ја
чист
кошуља
,
—
рећи
.
—
ја
немати
,
—
једва
проциједити
кроз
зуб
Пера
,
мргодити
се
.
—
немати
ни
кошуља
...
тако
јесам
тај
,
браћа
,
кад
немати
женски
глава
у
кућа
.
Јефтан
махнути
рука
и
замолити
он
да
не
говорити
даље
,
како
не
бити
свој
жалостиван
ријеч
покварити
весеље
читав
друштво
.
затим
се
завалити
на
столица
,
десни
нога
метнути
на
сто
,
међу
чаша
,
и
запјевати
.
фалити
се
жут
лимун
крај
мора
,
имати
л
’
иђе
ико
љевши
од
ја
?
—
Живио
!
—
опет
загрмише
сав
,
не
пуштати
он
да
допјевати
.
—
Живио
сто
година
!
—
Живио
!
—
прихватити
и
Данило
,
подигнути
,
у
знак
одушевљење
,
оба
рука
у
вис
и
махати
она
као
крило
.
Обрен
Пушибрк
бацити
капа
с
глава
и
почети
се
протезати
.
—
еј
Пера
,
Пера
,
—
узвикнути
невесео
.
—
какав
јесам
ја
тај
домаћин
,
кад
ни
сладак
пита
немати
?
—
Па
што
,
брата
,
одма
не
искати
!
—
узвикнути
Пера
,
плеснувши
рука
.
—
Што
се
к'о
бајаги
стидити
?
Што
гођ
тај
срце
зажелити
ти
само
искати
,
к'о
у
свој
кућа
.
и
опет
се
окренути
врата
.
—
Данило
!
Данило
се
испрсити
:
—
А
?
—
сладак
пита
донети
!
Данило
прокомешати
раме
и
зијевнути
.
—
немати
ја
пита
,
—
одговорити
мирно
.
—
Ко
хтети
скухат
’
?
перо
поглед
у
Данило
,
па
у
земља
,
па
опет
у
Данило
.
затим
се
окренути
Обрен
.
—
немати
,
нем
брата
,
—
прошаптати
,
да
се
једва
чути
.
—
тако
јесам
тај
,
кад
у
кућа
немати
женски
глава
.
—
Па
и
не
требати
,
—
дочекати
Обрен
умиривати
он
.
—
ја
јесам
тај
само
’
наки
каз'о
...
Знаш
,
драго
ја
уз
љутито
вино
мало
сладак
пита
...
перо
Карантан
као
да
се
стишати
мало
.
једино
,
да
срце
пустити
на
воља
,
помијешати
прст
у
Данилов
кос
,
затрести
он
глава
и
заповијед
да
изаћи
из
соб
.
Данило
исплазити
језик
и
дрекнути
као
јара
када
он
ухватити
.
објесити
горњи
усна
,
те
он
кукаст
нос
готово
до
брада
допријети
.
Изађе
.
—
Точите
,
браћа
,
точити
.
—
подвикнути
Пера
,
окренути
се
опет
друг
.
—
Вина
,
фала
бог
,
имати
.
имати
браћа
!
за
вино
не
требати
женски
глава
.
Точите
!
но
они
он
јесам
ни
чекати
понуда
.
Обрен
јесам
точити
и
без
он
,
јер
јесам
моћи
гледати
празан
чаша
,
и
прелијевати
она
.
отуда
се
вино
разлити
и
по
сав
потрпежњак
,
—
јединоме
чаршаф
што
он
јесам
Пера
имати
,
—
и
ишарати
он
тако
,
да
јесам
изгледати
као
какав
мапа
.
пролијевати
се
чак
и
по
тле
,
тај
се
мијешати
са
пепео
од
цигара
и
давнашњи
прашина
,
тај
јесам
соб
много
сличити
какав
запуштен
механа
,
гдје
се
газда
једном
у
недјеља
дан
наканити
да
јесам
очистити
.
—
Баш
јесам
ти
,
брата
,
један
пексијан
,
—
рећи
Јова
,
гледати
у
под
.
—
у
кућа
немати
готово
ништа
и
да
трн
повући
по
она
,
не
бити
имати
шта
запети
.
онај
слика
са
голишав
швабица
(
а
ти
плах
бегенисати
и
куповати
таки
слика
)
и
она
два
сандук
у
крај
и
дрвен
кревет
,
—
ето
тај
ти
јесам
читав
намјештај
.
па
како
тај
држати
како
ли
пазити
?
Видиш
ли
колик
ти
јесам
паучинати
по
зид
и
колик
јесам
прашина
по
тле
?
перо
преврнути
очи
,
поглед
у
небо
и
испустити
један
мученички
уздах
:
—
тако
ти
јесам
тај
,
брата
,
кад
немати
женски
глава
у
кућа
.
Јефтан
тај
ражљутити
.
он
скочити
,
намргодити
се
и
затрести
кос
,
страшан
као
лав
афрички
.
затим
ударити
шака
по
сто
и
шкргутнути
зуб
.
удар
и
други
пут
и
три
чаша
преврнути
се
на
сто
,
а
празан
боца
откотрљати
се
и
разбити
у
комад
.
—
А
што
кукати
?
—
дрекнути
и
унети
он
се
у
лице
.
—
Ева
,
како
јесам
се
ја
оженити
,
па
ја
јесам
гром
убити
,
него
ја
све
у
ред
.
Што
се
и
ти
не
женити
?
како
се
не
стидити
свој
сијед
кос
?
.
.
Чојек
у
година
,
па
нежењен
!
.
.
срамота
!
.
.
и
што
јесам
бог
ствар'о
жена
на
свијет
,
кад
се
људи
не
бити
женити
?
Што
,
питати
ти
?
Обрен
испити
чаша
и
цмокнути
губица
као
да
љубити
ко
.
—
тако
јесам
,
—
потврдити
,
правити
се
озбиљан
.
—
Шта
бити
бити
са
жена
,
да
се
јесам
удавати
?
—
ја
,
—
наставити
Јефтан
поносито
,
спремати
се
,
да
и
трећи
пут
ударити
рука
о
сто
.
—
Жена
ми
требати
!
јесам
друкчије
него
баш
требати
!
и
ја
бити
волити
бит
’
без
жена
да
не
требати
...
и
она
јесам
бог
створити
,
па
ако
ни
за
шта
други
,
неки
барем
чувати
и
чистити
кућа
и
рађати
ђеца
...
оклен
бити
ја
бити
,
да
ми
се
јесам
женити
стар
?
.
.
оклен
питати
ти
?
оклен
бити
и
ти
бити
?
.
.
јесам
бог
наредити
да
расти
по
крушка
и
по
јабука
него
да
ми
жена
рађати
...
—
тако
јесам
,
—
потврдити
сав
.
Јефтан
,
охрабрити
,
погладити
се
по
брк
и
узвисити
глас
:
—
него
ако
јесам
тај
чојек
,
наћи
какав
женетина
,
па
ето
...
моћи
пробират
’
,
ни
разбират
’
,
ни
размишљат
’
се
:
ко
јесам
и
какав
јесам
?
нек
само
јесам
мушки
,
нек
јесам
жена
,
па
јесам
добро
.
и
лијепо
се
вјенчати
и
бити
чојек
и
нек
ти
бити
све
у
ред
.
—
тако
јесам
!
—
и
,
ако
хтети
,
неки
и
овај
чаша
иђе
у
твој
здравље
!
—
Живио
!
перо
,
поразити
овај
здравица
,
трептати
трепавица
више
него
обично
.
збуњено
се
окретати
на
сав
страна
и
размјештати
чаша
по
сто
,
као
да
јесам
он
сметати
нешто
.
затим
гледати
час
у
један
,
час
у
други
,
час
у
трећи
јаран
.
—
велим
ли
ви
,
браћа
,
сав
,
да
јесам
паметно
да
се
ја
женити
?
—
запитати
и
опет
се
укочити
као
да
се
слика
.
—
велим
,
—
повикати
сав
у
један
глас
.
он
узити
чаша
и
наточити
јесам
.
—
онда
...
онда
...
—
почети
онај
вишим
глас
,
пењати
се
на
столица
.
—
онда
...
који
ви
ја
тако
лијепо
казати
и
који
ја
мислити
да
јесам
пријатељски
...
онда
ја
велим
:
неки
бити
тако
.
ја
требати
жена
,
а
и
не
требати
ја
жена
.
ама
кад
ви
велим
да
требати
,
онда
хтети
свакако
требати
...
и
који
јесам
ја
паметан
чојек
,
тај
хтети
пун
говорит
’
казати
ви
:
од
сјутра
тражити
жена
.
—
Живиооо
!
сав
устати
иза
сто
.
Загрлише
се
и
почети
љубити
,
као
онај
о
Божић
.
А
сваки
се
нешто
растужити
,
свако
омечати
срце
,
па
се
расплакати
као
дјеца
.
Плаче
Пера
,
плакати
Јефтан
,
плакати
и
Обрен
и
Јова
.
сав
плач
!
А
Данило
опет
промолити
глава
кроз
врата
,
па
као
да
размишљати
:
или
бити
заплакати
,
или
се
засмијати
?
—
и
сад
одма
да
се
женити
.
сад
!
—
дрекнути
Јефтан
,
прибрати
се
мало
.
—
одма
да
тражити
ђевојка
!
и
зграбити
Пера
за
рука
и
силом
он
повући
врата
.
—
јок
!
јок
!
—
повикати
Обрен
,
умијешати
се
међу
она
и
хватати
Јефтан
за
рукав
.
—
ја
други
пријатељ
тако
не
дати
.
ја
хтети
поштено
.
Саставићемо
опет
сједница
,
па
да
гласати
.
перо
зинути
.
Отрже
се
од
Јефтан
,
оба
рука
савити
око
Обренов
врата
,
па
он
почети
стезати
на
прса
и
љубити
.
—
тако
,
брата
,
тако
!
—
ускликнути
са
неки
занос
.
—
сједница
,
па
да
гласати
.
ако
требати
још
ко
да
зовнути
,
па
нек
јесам
више
глас
.
ако
требати
и
скупштина
читав
,
ја
кабулити
!
—
не
требати
,
—
осјећи
Обрен
осорно
.
—
Само
ја
!
ја
јесам
,
што
се
рећи
,
главни
одбор
и
ја
хтети
ријешити
.
—
и
скупити
се
у
први
неђеља
!
—
додати
Јова
.
—
у
неђеља
!
и
опет
се
загрлити
и
почети
љубити
.
А
Данило
тек
се
сада
увјерити
да
ствар
јесам
жалосна
и
почети
се
смијати
.
ИИ
.
Ријеч
два
о
прошлост
Пера
Карантана
.
његов
рођење
,
дјетињство
и
први
дан
момаштво
.
перо
Карантан
,
с
који
јесам
ви
рад
поближе
упознати
,
родити
се
љето
господњи
не
знати
ко
,
али
свакако
барем
пријести
четрдесет
година
.
отац
он
јесам
бити
име
Аћим
,
или
како
се
на
корица
читуља
потписивати
Јоаким
,
а
мати
он
се
звати
Ана
.
Причају
,
да
јесам
заплакати
кад
се
родити
,
као
што
обично
заплакати
сваки
дијета
.
тај
он
управо
,
јесам
ни
падати
на
памет
,
пошто
јесам
на
свијет
изићи
гладан
,
те
одмах
почети
млацкати
губица
као
да
сисати
...
Кашње
се
показати
као
врло
живахан
и
отресит
...
Чим
јесам
почети
владати
себе
,
почети
јесам
лупати
и
тући
мати
,
а
први
ријеч
,
што
она
јесам
проговорити
,
опсовати
јесам
,
по
наш
начин
васпитавање
,
ружан
отац
.
због
тај
чудан
знак
рећи
,
да
хтети
дијета
бити
»
мимо
остати
«
.
Рекоше
,
да
хтети
свакако
бити
знаменит
у
род
свој
.
када
јесам
одрастати
и
моћи
се
мијешати
са
осталом
дјечурлија
на
улица
,
постати
јесам
за
кратак
вријеме
врло
славан
.
прославити
се
витешки
свој
подвиг
,
јер
јесам
волити
черупати
се
макар
с
ко
.
ријетко
који
комшијски
дијета
да
јесам
бити
украшен
чворуга
на
глава
и
силан
греботина
по
лице
,
а
украшавати
она
јесам
увијек
он
,
не
љутити
се
,
наравно
,
ако
бити
и
он
когод
тако
украсити
.
разлика
јесам
само
у
тај
,
што
јесам
он
имати
неколико
чворуга
и
што
он
јесам
лице
бити
ишаран
као
ускршњи
јаје
.
ипак
он
јесам
нос
највише
страдати
и
вјечито
јесам
сличити
румен
,
расцвјетавајући
пупољак
...
осим
са
дјеца
,
он
се
јесам
волити
тући
и
борити
и
са
живина
.
патити
јесам
од
он
једнако
и
туђ
пас
и
мачак
и
пилић
,
кокош
,
голуб
.
Рачуна
се
,
да
јесам
за
кратак
вријеме
убити
осморо
пилад
,
три
пас
избити
око
,
а
два
мачка
пребити
нога
.
разбити
јесам
и
неки
двадесет
прозор
,
а
најпошље
јесам
покушати
да
кравити
Митар
кујунџија
откинути
реп
и
да
он
бити
друг
.
Срећа
,
што
крава
јесам
бити
најбоље
расположен
,
нити
јесам
,
као
женски
глава
,
хтјети
да
остати
без
свој
накит
,
тај
се
малко
,
као
нехотице
,
ритнути
нога
и
одгурнути
он
.
он
јесам
бити
ништа
.
три
пут
се
преметнути
преко
глава
,
изгубити
један
зуб
и
—
тај
јесам
све
.
Кашње
јесам
опет
моћи
наставити
игра
.
моћи
јесам
и
сјутрадан
,
на
Велика
Четвртак
,
испети
се
на
комшијски
дуд
и
ту
ударати
у
даска
,
попут
црквен
клепетати
,
тај
јесам
комшијски
жена
,
мислити
да
јесам
тај
права
клепетати
,
почети
се
побожно
крстити
и
кренути
црква
на
читав
сахат
раније
,
него
ли
јесам
бити
отворити
.
—
Аћим
,
жалосна
тај
мајка
,
—
говорити
јесам
Перин
мати
свој
муж
,
—
овај
наш
дијета
бити
некакав
пустахија
.
ако
он
не
свршити
на
вјешала
,
хтети
свршит
’
ники
.
—
А
јесам
ли
тај
пророк
Јеремија
па
да
знати
?
—
питати
јесам
Аћим
,
као
љутити
се
помало
,
премда
он
нити
јесам
моћи
нити
смјети
озбиљно
се
љутити
.
—
ја
јесам
пророк
Јеремија
,
—
бранити
се
Ана
и
почети
говорити
мало
оштрије
,
као
и
обично
,
кад
Аћим
хтети
о
нешта
да
увјерити
,
—
ама
ја
видити
.
по
јутро
познавати
дан
.
и
,
права
да
ти
рећи
,
ја
он
више
не
моћи
гледати
по
сокак
и
мучити
се
с
он
,
него
требати
ко
други
да
он
натоварити
на
врат
,
па
неки
се
други
мучити
.
—
Нећеш
он
,
зар
,
дати
’
на
занат
?
—
—
упитати
Аћим
мекше
.
—
јок
.
Послаћемо
он
у
школа
.
нек
иђе
тамо
,
па
макар
ништа
не
научити
.
само
неки
ја
и
комшилук
јесам
на
сметња
.
након
дуг
вијећање
,
у
који
јесам
Аћим
живо
протествовати
против
шибање
у
школа
,
бити
јесам
ријешити
,
да
се
Пера
натоварити
на
врат
учитељ
.
у
овај
питање
Пера
се
јесам
слагати
с
она
.
јесам
он
бити
пријатан
,
што
хтети
добити
над
себе
власт
,
оштар
него
што
јесам
отац
и
мати
.
ипак
се
тјешити
тај
,
што
јесам
знати
да
имати
још
дјеца
у
школа
,
па
хтети
,
зар
,
ни
он
горе
бити
него
ли
јесам
она
.
—
бити
ли
учитељ
пун
?
—
питати
јесам
друг
,
који
јесам
се
враћати
из
школа
.
—
како
кад
,
—
одговарати
он
.
—
е
добро
јесам
кад
не
бити
вазда
.
Кашње
се
и
увјерити
о
тај
.
Учитељ
јесам
бити
омањи
,
сићушан
младић
,
хром
у
десни
нога
,
због
шта
јесам
он
ђак
,
међу
себе
,
прозвати
Топал
-
паш
и
спјевати
он
у
пјесма
,
који
јесам
почињати
ријеч
:
Топал-
паш
мука
наш
.
бити
јесам
час
,
кад
јесам
долазити
у
разред
весео
и
расположен
.
тада
се
шалити
са
дјеца
,
чупкати
она
за
кос
,
показивати
она
разнети
слика
и
пјевати
она
пјесма
о
Милош
и
Марка
.
други
пут
доћи
бити
мргодан
,
пљувати
у
јаглук
и
шетати
се
између
клупа
,
не
окретати
се
ни
на
један
страна
и
не
говорити
ништа
.
тада
ники
јесам
смјети
проговорити
,
па
макар
он
срце
јуначан
бити
.
три
или
четири
шибање
умирити
Пера
.
волити
јесам
,
додуше
,
да
провести
још
какав
шал
:
да
млатнути
буквар
по
глава
онај
ђак
пред
себе
,
да
ко
испод
клупа
боцнути
игла
,
или
да
пустити
ко
у
њедра
шаку
коњски
муха
.
но
тај
јесам
бивати
сав
тај
рјеђе
.
доста
јесам
бити
да
учитељ
показати
прут
и
он
се
одмах
стишавати
и
,
положити
рука
на
клупа
,
уозбиљити
се
као
какав
старац
.
кроз
година
-дана
постати
јесам
миран
ђак
.
да
јесам
бити
добар
,
тај
се
баш
не
моћи
рећи
,
јер
у
буквар
никако
јесам
моћи
прелистати
четврти
страница
.
до
тај
страница
моћи
јесам
читати
и
сав
слово
ићи
јесам
он
некако
у
глава
.
али
даље
—
ни
макнути
.
ту
се
управо
десити
слово
Ц
,
Ф
и
Ћ
и
тај
он
јесам
бунити
.
изговорити
бити
она
и
моћи
и
тај
баш
не
бити
бити
тако
тешко
,
али
ко
хтети
она
написати
?
ко
хтети
знати
да
она
,
како
требати
,
искривити
и
удесити
?
и
учитељ
он
јесам
тући
глава
о
табла
да
боље
запамтити
и
друг
јесам
он
показивати
и
теглити
он
за
уш
и
сав
—
узалудно
.
Мећао
јесам
буквар
под
глава
кад
јесам
хтјети
спавати
,
пропуштати
јесам
жив
ласта
кроз
рукав
и
—
свеједно
.
Чим
бити
почети
писати
,
тај
јесам
слово
добијати
некакав
чудан
облик
и
ни
он
,
ни
учитељ
,
ни
сав
ђак
не
бити
она
кашње
моћи
прочитати
.
једва
други
година
некако
се
навикнути
на
она
.
написати
она
читак
и
,
са
велик
граја
и
побједнички
израз
на
лице
,
показати
сав
.
наравно
,
да
јесам
одмах
од
отац
добити
нов
хаљина
,
што
се
показати
тако
»
даровит
и
паметан
«
...
—
красно
дијета
,
—
хвалити
се
Аћим
свако
.
—
знати
јесам
ја
,
да
хтети
бит
’
мимо
остати
.
Четири
разред
свршити
јесам
са
довољан
успјех
управо
за
осам
година
.
—
Добра
притврдити
наука
,
—
како
Аћим
рећи
,
узети
он
себе
у
радња
.
—
То
он
сад
ники
не
моћи
ишћерат
,
из
глава
...
перо
чисто
одахнути
,
када
он
објавити
,
да
не
хтети
више
бити
ђак
.
Школа
он
јесам
бити
изаћи
на
врх
глава
и
он
јесам
мрзио
и
она
и
учитељ
и
сав
ђак
.
с
тај
он
се
и
допасти
очев
радња
и
,
ступити
у
она
,
озбиљно
пљунути
у
длан
.
—
ти
не
знати
шта
радити
...
ја
хтети
ти
казат
’
како
се
радити
,
—
бити
јесам
он
први
ријеч
што
она
јесам
тада
рећи
отац
.
Весели
отац
задовољно
се
насмијати
и
почети
обигравати
око
он
тапшати
он
по
раме
.
—
Дел
,
синак
,
жив
бити
,
дело
ти
прифатити
!
—
викнути
.
—
фала
бог
,
кад
јесам
ја
добити
одмјена
.
перо
се
,
из
почетак
,
силно
захукати
.
за
први
два
година
истјерати
двојица
конкурент
из
касаба
и
натјерати
она
,
да
на
други
страна
тражити
хљеб
.
Треће
година
истјерати
и
отац
и
остати
:
јесам
у
радња
.
тећи
јесам
новац
непрестано
,
згрћао
он
,
да
јесам
чак
изаћи
на
глас
.
стар
људи
лијепо
јесам
он
поздрављати
,
а
истјеран
отац
задовољно
јесам
трљати
рука
и
трчати
од
пријатељ
до
пријатељ
да
он
хвалити
.
негдје
у
тај
доба
упознати
се
Пера
са
Јефтан
Мргудић
,
први
свој
јаран
.
Јефтан
јесам
имати
ники
свој
и
само
јесам
имати
лијеп
нашљество
.
због
нашљества
се
управо
и
прочути
и
бити
јесам
,
од
сав
касабалија
,
једногласно
прогласити
особит
мајстор
,
да
он
свакодневно
умањивати
.
он
јесам
имати
радња
,
нити
јесам
налазити
за
вриједно
да
се
мучити
са
муштерија
и
да
она
се
»
криво
клети
“
.
Лакше
он
јесам
бити
сједити
по
туђ
дућан
,
пребирати
дневни
новост
и
ићи
у
механа
.
Нарочито
јесам
волити
овај
пошљедњи
,
тај
више
,
што
јесам
морати
јесам
ићи
,
него
јесам
,
обично
,
водити
уза
се
још
ко
,
понајвише
какав
новајлија
,
који
јесам
вичан
механски
ваздух
.
због
тај
јесам
приступити
и
Пера
.
упознати
се
с
он
,
нашалити
се
и
почети
он
сједити
у
магаза
.
—
Хајд
затварати
,
па
да
мало
прошетати
,
—
рећи
један
вече
Пера
,
пошто
јесам
се
боље
’
упознати
.
—
Хајд
.
—
А
ђе
хтети
?
—
запитати
Пера
,
гледати
он
зачудити
.
—
Ђе
хтети
?
...
хајде
са
ја
...
—
љутнути
се
Јефтан
и
направити
мргодно
лице
.
—
не
бојити
се
,
да
хтети
тај
што
потрошит
’
.
имати
ја
пар
,
да
платити
и
за
тај
и
за
себе
.
А
ти
требати
да
се
шетати
,
да
се
дружити
...
ако
остати
вазда
у
дућан
,
убити
тај
мемла
из
камен
,
па
хтети
зафатит
’
сушица
,
па
ти
хтети
помоћ
’
сав
љекар
.
перо
прошетати
мало
по
магаза
.
предлог
Јефтанов
чинити
он
се
смишљен
и
умјестан
и
,
што
јесам
главно
,
искрен
и
пријатељски
.
—
А
хтети
ли
дуго
остати
?
—
запитати
готово
шапатом
.
—
ја
не
моћи
...
ја
хтети
само
мало
...
—
ако
хтети
хајдемо
!
—
окосити
се
Јефтан
устајати
.
—
ама
ја
велим
:
ја
хтети
само
мало
,
—
опет
хтети
Пера
,
некако
бојажљив
.
—
Добра
.
макар
и
мало
.
перо
затворити
магаза
,
тај
кренути
обојица
.
Пођоше
уз
широк
чаршија
,
покрај
читав
низ
затворен
и
незатворен
дућан
;
минути
два-три
сокак
,
изметати
мали
кућица
,
испред
који
јесам
,
на
омањи
клупица
,
сједити
стар
људи
и
жена
,
и
—
упутити
се
механа
.
око
механски
врата
дизати
се
грајати
...
ту
јесам
се
гурати
три-четири
беспослен
хамал
и
инадити
се
са
дјечурлија
,
што
јесам
доћи
да
слушати
музика
.
унутра
опет
све
пуно
.
за
сав
сто
засјести
поднапит
солдат
и
други
,
сваковрстан
беспослењак
,
па
сав
пити
и
задовољно
гледати
у
четири
лијеп
свирачица
,
Швабица
,
што
,
у
крај
,
свирати
разнети
швапски
марш
.
Јефтан
увести
Пера
у
један
кут
,
у
који
она
са
улица
јесам
моћи
видјети
.
—
Овђе
хтети
ја
,
—
рећи
.
—
Овђе
јесам
згодан
.
и
,
ударити
рука
по
сто
,
наредити
механџија
да
донети
вино
.
—
Болан
,
па
јесам
ружан
твој
живот
,
—
рећи
Пера
,
обзирати
се
и
испод
ока
гледати
свирачица
.
—
Па
и
јесам
,
—
одговорити
Јефтан
.
—
ев
’
овако
проводити
се
боље
него
сав
други
газда
.
Живим
к'о
гроф
!
док
имати
пар
,
живити
к'о
што
требати
;
кад
нестати
,
моћи
се
и
гладоват
’
...
Свирачице
престати
.
један
љепушкаст
плавојка
,
са
мали
,
нешто
искривљен
,
носић
и
смјехуљак
на
образ
,
дигнути
се
да
купити
бакшиш
.
Пође
од
сто
до
сто
,
осмјехкујући
се
на
свако
и
увијати
се
између
солдачки
ред
,
који
јесам
јесам
задиркивати
.
Дође
и
до
Перин
сто
.
—
како
јесам
,
љепотица
?
—
нашалити
се
Јефтан
,
хватати
јесам
за
подвољак
.
—
како
?
—
Sehr
gut
—
одговорити
она
,
попријевтиши
он
прст
.
А
Пера
нешто
заголицати
.
као
живо
нешто
да
се
помакнути
у
он
и
сав
снага
гурнути
он
она
.
Пруживши
она
бакшиш
он
задрхтати
као
шибљика
и
пољубити
јесам
у
образ
.
Покупивши
новац
,
плавојка
се
опет
вратити
за
њихов
сто
.
Сједе
до
Пера
,
почети
он
миловати
по
образ
и
умотавати
он
брк
.
А
он
драго
.
стати
узвијати
глава
,
као
мачак
кад
он
миловати
,
и
примакнути
она
се
ближе
.
опет
јесам
пољубити
.
—
Хајд
,
Пера
,
да
иђемо
,
—
почети
Јефтан
и
као
подигнути
се
.
—
ти
јесам
каз'о
,
да
хтети
остат
’
само
мало
.
—
нека
,
неки
,
—
дочекати
Пера
и
повући
он
за
појас
.
—
Овђе
јесам
лијепо
...
неки
још
!
Јефтан
се
ђаволаст
осмјехнути
.
куцнути
празан
боца
о
сто
и
наредити
још
вино
...
иза
тај
Пера
јесам
трчати
у
механа
сваки
вече
.
јесам
се
ни
на
Јефтан
осврћати
,
нити
он
јесам
увијек
очекивати
.
раније
јесам
затварати
магаза
и
хитати
свирачица
.
с
она
јесам
пити
,
с
она
остајати
до
зор
.
макар
што
он
јесам
и
мати
од
јад
пресвиснути
,
он
јесам
остајати
.
и
сав
свијет
прорицати
јесам
и
он
,
као
и
Јефтан
,
да
хтети
хрђав
проћи
.
једино
јесам
још
Аћим
ловити
пријатељ
и
хвалити
она
се
:
—
опет
јесам
он
кршан
!
...
он
хтети
и
опет
бити
мимо
остати
.
ИИИ
.
Ријеч
два
о
прошлост
Пера
Карантана
.
његов
први
љубав
.
па
ни
отац
он
јесам
моћи
дуго
хвалити
,
а
јесам
он
хвалити
из
врло
прост
разлог
,
јер
јесам
кроз
кратак
вријеме
умрети
.
»
Отишао
у
поход
покојник
«
као
што
јесам
пред
смрт
говорити
,
осмјехивати
се
и
питати
за
Пера
.
и
Пера
остати
самац
,
јесам
на
св'јету
без
икоји
свој
,
као
отсјечен
дрво
у
гора
,
што
се
казати
.
знати
јесам
,
да
више
ники
код
кућа
затећи
хтети
кад
се
вратити
из
механа
;
знати
јесам
,
да
се
ту
више
ники
хтети
на
он
ни
осмјехнути
,
нити
хтети
се
намргодити
.
зато
јесам
и
долазити
кући
доцније
него
пријести
.
—
волити
пун
механа
него
пуст
кућа
,
—
говорити
јесам
свако
,
који
бити
он
прекорити
због
неуредан
живот
.
—
волити
,
брата
.
срце
ја
се
стиснути
и
сузити
ја
ударити
на
очи
,
кад
погледати
све
пусто
око
себе
.
А
у
механа
јесам
друкчије
.
Кући
јесам
ићи
само
да
се
испавати
.
Отишао
бити
,
па
,
не
тражити
постеља
ни
јастук
,
извалити
се
ма
гдје
,
макар
и
за
врата
,
и
заспати
.
Пробудивши
се
подбуо
,
мамуран
,
помућен
очи
,
замршен
брк
и
кос
,
љутити
се
на
себе
и
на
свако
.
псовати
јесам
механџија
,
псовати
свирачица
и
сав
вино
на
свијет
,
бијел
и
мрк
.
и
обично
се
заклињати
,
да
хтети
бити
уредан
.
заклињати
се
и
да
хтети
претрести
и
уредити
кућа
и
сав
ствар
по
она
,
раштркан
и
разбацан
на
сав
страна
,
као
да
јесам
полиција
какав
преметачина
извршити
или
,
у
најмању
рука
,
као
да
јесам
он
лопов
долазити
у
поход
.
наравно
,
да
заклетва
никако
јесам
моћи
одржати
,
—
бити
јесам
и
сувише
слаб
за
тај
,
—
и
бог
знати
да
ли
бити
јесам
икада
и
одржати
,
да
он
изненада
,
један
дан
,
чудан
случај
у
помоћ
не
прискочити
.
и
јесам
тај
бити
никакав
необичан
случај
.
нити
јесам
ко
у
вод
скочити
,
нити
се
ко
објесити
;
ни
земљотрес
,
ни
какав
привиђење
јесам
бити
.
сав
јесам
ствар
у
тај
,
што
се
драгоцјен
Јефтан
,
нераздјељив
и
вјеран
друг
Перин
,
намислити
женити
.
—
Зап'о
јесам
за
око
удовица
покојни
газда
Станка
,
—
весело
објавити
он
Пера
грлити
он
.
—
загледати
се
,
замиловати
се
и
брже
хтети
се
вјенчати
.
Добра
јесам
,
златан
јесам
,
а
уза
сваки
година
носити
пет
стотина
форинта
.
педесет
година
,
двадесет
и
пет
хиљада
!
—
Честитам
,
брата
,
по
хиљада
и
сто
пута
честитати
,
—
обрадовати
и
раздрагати
узвикнути
Пера
.
—
То
јесам
љуцки
и
,
што
се
рећи
,
човјечански
!
да
имати
мозак
,
сав
бити
се
момак
женити
.
Јефтан
се
осмјехнути
.
—
Па
жена
се
и
ти
!
—
рећи
.
—
и
хтети
,
—
дочекати
Пера
брзо
.
—
Баш
?
—
и
хтети
!
-
—
Уфатићу
те
за
ријеч
,
—
дочекати
Јефтан
и
снажно
он
стегнути
за
мишица
.
—
То
бити
бити
најпаметније
,
што
јесам
досад
урадити
.
мало
што
паметно
радити
,
ама
тај
ваљати
!
...
и
још
,
ако
хтети
,
да
ти
и
ђевојка
препоручити
,
а
једва
хтети
ти
дочекати
.
Знаш
ли
попов
Мара
?
...
бијел
јесам
к'о
сир
,
а
румен
к'о
млад
говедина
.
Очи
јесам
она
велик
и
кахвајаст
к'о
два
маслина
,
а
кос
златан
к'о
препечен
ракија
од
пет
година
дан
...
ах
,
да
јесам
видити
!
...
—
Па
лијепо
;
она
хтети
и
тражити
,
—
упасти
Пера
сасвим
озбиљно
.
—
ако
јесам
лијеп
,
одмах
хтети
бити
мој
!
ја
само
лијеп
тражити
!
...
при
растанак
три
пут
стиснути
Јефтанов
рука
,
па
се
окренути
и
хитно
поћи
кућа
.
брзо
,
као
на
крило
,
улетити
у
свој
соб
,
дохватити
из
један
ћошак
нов
чакшире
,
отрести
са
она
силан
прашина
и
длака
од
мачак
,
који
јесам
на
она
спавати
,
и
почети
она
облачити
.
Обуче
и
нов
антерија
,
а
нов
пас
опасати
око
себе
,
пустити
дуг
реса
да
он
падати
по
кук
.
Нађа
и
неколик
прстен
,
нанизати
она
по
прст
,
нарочито
по
кажипрст
гдје
хтети
се
боље
видјети
,
а
дебео
сребрн
сахатни
ланац
објесити
о
врат
.
—
јесам
ли
поп
код
кућа
?
—
некако
сурово
запитати
уплашен
слушкиња
,
кад
стигнути
до
попов
врата
и
снажно
гурнути
,
отворити
канат
.
—
јесам
ли
овђе
?
—
Јес
’
,
—
једва
промуцати
она
шћућурити
се
уза
зид
и
као
бојити
се
да
јесам
не
ударити
по
глава
.
перо
уљез
у
авлија
и
,
раскорачити
се
на
широко
,
поглед
почети
тражити
поп
.
опазити
он
у
дно
авлија
,
испод
широк
мурва
,
који
јесам
себе
заклањати
половина
мали
,
скроман
кућица
,
чији
јесам
бјелина
,
прама
сунце
,
силно
ударати
у
очи
.
поп
јесам
бити
крупан
људина
,
мрк
,
сунце
опаљен
лице
са
дуг
,
црн
брада
,
који
јесам
морати
подвезати
махрама
,
и
снажан
,
необично
жилав
мишица
,
који
бити
набрекнути
и
чудновато
се
црнити
испод
бијел
,
загрнут
рукав
од
кошуља
.
поп
јесам
,
без
мантија
и
камилавка
,
босоног
газити
по
мокар
загаситоруменкаст
земља
и
,
држати
голем
и
тежак
мотика
у
рука
,
окопавати
кукуруз
,
што
она
јесам
ту
засадити
.
иза
он
јесам
ићи
попадија
,
дебео
,
угојен
жена
,
загрнут
рукав
и
раздрљен
прси
и
,
носити
овелик
канта
са
вод
,
стењати
и
отхукивати
,
залијевати
јесам
кукуруз
.
Опазивши
Пера
обојити
застати
.
попадија
као
да
се
застидити
па
се
окренути
у
страна
и
сакрити
се
за
мурвов
стабло
,
а
поп
испустити
мотика
,
земљав
прст
скинути
повезач
,
рашчешљати
брада
и
поглед
Пера
попријеко
.
—
Шта
хтети
?
—
запитати
не
баш
љубазан
.
—
Шта
тражити
?
перо
скинути
капа
,
понизно
он
приступити
и
пољубити
он
у
рука
.
—
ја
...
ја
бити
...
—
промуцати
и
застати
.
јесам
знати
како
хтети
почети
,
нити
јесам
знати
казати
рашта
јесам
доћи
.
—
ја
требати
крштеница
!
—
викнути
изненада
и
исправити
се
.
—
Крштеница
требати
,
па
да
ја
јесам
извадити
...
поп
,
отресати
земља
са
нога
и
једнако
рашчешљавати
брада
,
изаћи
између
кукуруз
,
подбочити
се
рука
о
кук
и
одмјерити
он
мрк
поглед
од
глава
до
пета
.
—
А
што
хтети
ти
?
—
запитати
мргодно
.
—
Ко
у
овај
доба
вадити
крштеница
?
—
требати
...
Траже
ја
јесам
од
власт
,
—
понизно
одговорити
Пера
и
поклонити
се
до
земља
.
згодан
одговор
јесам
моћи
смислити
и
овај
он
упалити
да
не
моћи
боље
.
да
тако
јесам
казати
,
поп
он
не
бити
дати
крштеница
и
не
бити
он
јесам
дати
све
дотле
,
док
се
најприје
подробно
не
бити
код
власт
распитати
:
немати
ли
она
шта
против
тај
и
јесам
ли
тај
противно
интерес
држава
?
ваљда
јесам
бити
човјек
у
земља
,
који
се
толико
бојати
власт
колико
поп
и
који
бити
бити
у
стање
са
велик
страхопоштовање
говорити
о
она
.
—
ех
,
ех
,
кад
јесам
од
власт
,
тај
ти
јесам
,
побратимковић
,
други
ствар
,
—
одговорити
он
брзо
,
правити
љубазан
лице
и
као
покушавати
да
се
осмјехнути
.
—
Што
тај
власт
искати
,
тај
требати
давати
...
власт
јесам
од
бог
дати
и
она
,
побратимковић
,
требати
да
јесам
сав
потпокоран
и
да
она
се
вазда
за
здравље
бог
молити
...
—
тако
јесам
,
—
потврдити
Пера
,
тек
да
нешто
казати
,
и
ако
он
јесам
слушати
,
него
јесам
нестрпљиво
разгледати
све
око
себе
,
надати
се
,
да
хтети
какогод
опазити
дјевојка
.
—
и
јес
’
и
јес
’
тако
,
—
наставити
поп
одушевљеније
,
па
он
спустити
рука
на
рам
и
повући
он
у
соб
тако
снажан
,
да
се
једва
моћи
одржати
на
нога
.
—
тако
јесам
,
тако
!
—
поновити
опет
.
—
и
ја
јесам
драго
,
кад
ти
,
к'о
младић
један
,
тај
одобравати
...
Данашњи
млад
људи
махнит
јесам
и
она
ники
јесам
прав
...
дигнути
глава
,
па
викати
:
»
ја
хтети
слушат
’
ники
,
ја
мислити
како
ја
хтети
...
«
јок
,
побратимковић
!
...
ја
требати
да
мислити
к'о
што
власт
хтети
.
Најпошље
ја
не
требати
ништа
ни
да
мислити
,
кад
јесам
дати
бог
она
.
ево
ја
,
на
прилика
,
не
мислити
ништа
па
шта
ја
фалити
,
а
?
—
тако
јесам
,
—
опет
одобрити
Пера
врпољити
се
.
—
тако
јесам
тај
...
поп
он
обгрлити
оба
рука
и
силом
он
сједе
на
столица
.
—
за
тај
ријеч
требати
бити
да
ти
пољубити
,
—
викнути
.
—
ти
јесам
...
ти
јесам
...
хеј
Мара
,
—
па
изаћи
на
врата
и
повикати
из
сав
грло
,
—
донети
ми
кахва
!
...
ти
јесам
,
побратимковић
,
прав
дипломат
...
камо
срећа
,
да
јесам
ми
сав
така
!
...
барем
бити
се
опет
сав
постити
постити
...
непрестано
говорити
и
хвалити
Пера
,
поп
,
из
некакав
стар
,
зарђао
кутија
извадити
велик
,
чађав
наочари
,
натакнути
она
на
нос
,
па
сједе
за
сто
и
дохватити
велик
протокол
,
увезати
ваљда
прије
тридесет
година
,
разасут
,
излињао
,
ишаран
траг
проливен
мастило
и
прогорјети
од
цигара
што
јесам
она
по
он
остављати
.
—
Кршан
јесам
ти
,
—
наставити
поп
,
прелиставати
протокол
,
—
чим
не
слушати
рђав
јаран
,
који
хтети
глава
да
пробијати
зид
,
па
она
зато
вазда
глава
разбити
...
гледати
ти
,
побратимковић
,
на
ја
!
...
ја
лијепо
живити
са
власт
,
па
ја
она
давати
свега
.
она
наћерује
сељак
да
ја
поштено
плаћати
бировина
;
она
ја
чувати
од
свако
,
па
ја
,
богме
,
ни
сам
владика
не
моћи
ништа
,
нит
’
он
се
бојити
...
но
Пера
он
више
јесам
слушати
.
на
собни
врата
помолити
се
њежан
,
витостас
Мара
,
лијеп
и
мио
и
,
као
да
јесам
себе
унијети
читав
руковијет
босиок
и
јоргован
,
тако
се
читав
соб
освјежити
и
чудновато
замирисати
.
лагано
,
стидљиво
,
оборен
очи
и
руменити
се
,
поднети
она
послужавник
са
кахва
Пера
,
који
се
бити
толико
збунити
и
загледати
у
она
,
да
јесам
знати
који
хтети
филџан
прихватити
,
и
јесам
осјетити
,
како
јесам
,
прихваћати
,
окренути
он
на
криво
,
тај
половица
кахва
пролити
по
нов
чакшире
.
само
јесам
бленути
у
она
,
бленути
некако
тупо
,
као
без
памет
,
и
једва
се
моћи
уздржати
,
да
не
испустити
какав
непристојан
усклик
или
уздах
.
—
Мара
,
дијета
,
—
рећи
она
поп
писати
крштеница
и
не
освртати
се
на
она
,
—
ево
и
Пера
мислити
исто
к'о
и
ја
.
и
он
ја
све
одобравати
,
а
само
се
ти
љутити
и
велим
да
о
ја
свијет
ружан
говорити
због
тај
.
К'о
да
јесам
ја
стати
за
свијет
!
људи
јесам
ован
,
који
трчати
за
звонара
,
макар
она
и
у
јама
водити
...
А
,
ето
,
и
Пера
јесам
паметан
и
он
ја
све
викати
:
тако
јесам
!
Мара
не
одговорити
ништа
,
нити
подигнути
очи
,
него
,
једнако
онако
стидљиво
,
наклонити
мало
глава
према
десни
раме
и
окренути
се
.
перо
,
као
ван
себе
,
у
мало
не
скочити
за
она
,
да
јесам
ухватити
,
да
јесам
задржати
.
на
поп
јесам
бити
сасвим
и
заборавити
и
,
кад
овај
устати
пружати
он
крштеница
,
зачудити
он
поглед
и
као
да
хтјети
запитати
:
а
шта
хтети
тај
?
...
ипак
се
некако
прибрати
,
извадити
кеса
да
платити
поп
,
па
,
пољубити
он
у
рука
,
готово
трком
отићи
из
кућа
.
тај
дан
непрестано
јесам
мислити
о
Мари
.
и
на
сокак
и
у
механа
мислити
јесам
само
о
она
.
на
свирачица
јесам
хтјети
погледати
,
нити
она
ријеч
проговорити
,
премда
јесам
се
мотати
око
он
,
миловати
он
по
образ
и
чупкати
за
брк
.
јесам
хтјети
ни
пита
.
само
јесам
уздисати
,
дизати
глава
и
њушкати
по
ваздух
,
као
да
још
једнако
осјећати
онај
мирис
што
он
јесам
Мара
унијети
у
соб
,
и
пипати
јесам
прст
по
сто
,
као
да
бити
и
сада
хтјети
узети
филџан
.
други
дан
,
у
сам
свануће
,
похитати
јесам
поп
.
обући
се
као
и
јуче
,
угладити
се
,
само
што
се
нешто
више
огледати
у
огледало
,
чешљати
се
мимо
обично
и
фес
мало
накривити
на
лијеви
страна
,
пустити
,
да
он
свилен
кит
куцкати
по
чела
.
—
Шта
хтети
данас
?
—
запитати
он
изненадити
поп
,
који
тек
што
бити
устати
и
почети
се
умивати
,
а
полијејевала
он
лијеп
Мара
,
обучен
у
лахак
хаљина
,
неуређен
и
мало
рашчерупати
,
тај
јесам
она
бич
кос
падати
по
образ
и
сакривати
она
половина
лице
.
—
Крштеницу
за
...
за
отац
покојни
,
—
једва
изговорити
Пера
,
пребирати
реса
на
појас
и
збуњено
се
освртати
.
поп
се
оканити
умивање
,
па
,
онако
мокар
,
пустити
да
он
се
вод
циједити
низ
лице
и
брада
,
приступити
ближе
Пера
и
добро
он
загледати
у
очи
.
—
А
зар
и
тај
тражити
власт
?
—
запитати
.
—
не
искати
...
не
тражити
...
—
опет
се
збунити
Пера
.
—
него
...
ја
хтети
да
знати
кад
се
родити
.
—
То
не
моћи
дати
’
,
—
осјећи
поп
,
отресати
вод
са
брада
.
—
Шта
хтети
крштеница
мртав
човјек
?
на
они
се
свијет
иће
и
без
пасош
и
без
крштеница
...
тај
не
моћи
...
перо
се
почешати
иза
ухо
,
почети
куцкати
врх
од
кундура
о
тле
и
као
смишљати
нешто
.
затим
још
једном
погледати
поп
,
испод
ока
поглед
Мара
и
,
пошто
рећи
једно
тужно
,
бескрајно
тужно
збогом
,
изаћи
.
Враћајући
се
,
срести
Јефтан
.
носити
јесам
под
пазухо
и
у
рука
неколик
сандучић
и
завежљај
и
,
тако
претоварити
као
парипче
,
смијати
се
безбрижно
и
весело
.
Опазивши
Пера
он
застати
мало
и
намигнути
он
.
—
Видиш
,
како
јесам
кад
човјек
хтети
да
се
жена
,
—
рећи
брзо
,
не
допуштати
да
он
Пера
запитати
.
—
овај
носити
мој
изабран
,
да
пробирати
некакав
женски
беспослица
.
богат
јесам
,
па
требати
слушати
.
узети
жена
са
мираз
значити
драговољно
се
продати
у
ропство
.
А
ја
волити
што
јесам
се
прод'о
.
—
Чујеш
,
—
дочекати
Пера
и
не
гледати
он
на
сандучић
,
—
ти
хтети
се
сад
женити
и
требати
тај
крштеница
.
—
јок
,
—
одговорити
Јефтан
и
кренути
даље
.
—
Шта
хтети
ја
тај
?
—
Требаће
,
требати
ти
,
—
упасти
Пера
каскати
за
он
.
—
ја
хтети
јесам
извадити
,
а
ја
хтети
и
платити
.
Јефтан
,
не
освртати
се
,
онако
преко
раме
окресати
:
—
па
вадити
...
ја
јесам
сведно
.
перо
се
погладити
по
брк
и
застати
.
—
барем
хтети
имат
’
рашта
отићи
поп
,
—
рећи
.
—
Док
јесам
крштеница
,
имати
он
рашта
ићи
и
увијек
гледати
Марушка
...
ух
,
мој
сладак
Марушка
!
...
Читава
тај
дан
,
а
ни
преко
ноћ
,
јесам
ићи
у
механа
и
спавати
јесам
сладак
него
обично
.
—
Ева
ја
опет
,
—
сјутрадан
весело
подвикнути
поп
,
пошто
јесам
уљећи
у
авлија
и
са
слушкиња
се
пријатељски
поздравити
.
—
Ева
ја
опет
,
—
поновити
јаче
,
—
јер
милостив
власт
требати
крштеница
и
за
Јефтан
Мргудић
.
он
не
моћи
доћи
,
јер
се
брзо
жена
,
па
јесам
ја
посл'о
...
А
милостив
власт
хтети
крштеница
одмах
.
—
хм
,
хм
,
—
дочекати
поп
љутит
.
—
Шта
хтети
одма
?
какав
јесам
тај
преша
?
—
Али
,
као
да
се
нешта
сјетити
,
бржебоље
умекшати
глас
и
наставити
љубазан
:
—
ех
,
кад
хтети
власт
,
и
бити
готово
одмах
...
ти
мало
причекати
,
па
хтети
добити
...
перо
јесам
стајати
у
авлија
и
гледати
по
сав
прозор
,
док
јесам
поп
ходати
по
соба
и
тражити
протокол
.
нестрпљиво
јесам
шетати
и
освртати
се
на
сав
страна
,
надати
се
,
да
хтети
јесам
сваки
час
угледати
.
узалуд
!
вјетар
јесам
пиркати
и
играти
се
танак
завјеса
на
прозор
,
али
њезин
глава
ни
једанпут
се
промолити
јесам
,
нити
она
јесам
чак
и
глас
моћи
чути
.
па
ни
попадија
се
ни
од
куда
појављивати
јесам
,
макар
што
јесам
Пера
,
бог
знати
зашто
,
и
тај
пожелити
.
ники
јесам
бити
,
ништа
се
чути
јесам
,
осим
досадан
шкрипање
попов
перо
,
који
јесам
,
као
за
инат
,
хитати
,
да
крштеница
час
пријести
свршити
.
Тужан
и
жалостан
вратити
се
Пера
кућа
и
,
као
да
он
јесам
бити
сав
свијет
крив
,
мргодно
јесам
гледати
свако
и
ничији
поздрав
јесам
хтјети
прихватити
.
пред
вече
сврнути
се
,
од
мука
,
Обрен
Пушибрк
на
дућан
.
с
он
се
отприје
помало
познавати
и
сматрати
он
за
пријатељ
,
а
данас
он
јесам
требати
један
човјек
,
који
хтети
сав
свој
јад
испричати
.
Јефтан
,
који
се
готово
јесам
ни
растављати
од
свој
заручница
,
јесам
моћи
лако
ухватити
и
дуже
задржати
,
а
,
осим
он
,
Обрен
он
јесам
изгледати
као
достојан
повјерење
.
—
А
требати
ли
ти
,
Обрен
,
крштеница
?
—
запитати
он
,
улазити
у
дућан
,
јер
јесам
знати
шта
бити
паметан
почети
говор
.
—
ја
не
требати
,
—
мирно
одговорити
Обрен
,
који
јесам
гледати
у
тефтер
и
срачунавати
нешто
.
—
Што
ћа
ја
она
?
—
А
бити
ли
тај
да
ти
јесам
ја
извадити
и
ја
да
платити
?
—
јок
,
—
осјећи
Обрен
остављати
тефтер
и
прислањати
се
леђима
уз
врећа
од
пиринач
.
—
ама
крштеница
јесам
красан
ствар
,
брата
,
—
дочекати
Пера
живахан
,
приближивати
он
се
.
—
То
сваки
паметан
човјек
требати
да
имати
.
Обрен
се
осмјехнути
.
—
Дај
и
ја
два
форинта
,
па
вадити
,
—
рећи
као
у
шала
.
—
Ева
форинт
!
—
узвикнути
Пера
.
—
два
!
—
Ева
два
!
перо
извадити
новац
,
па
онда
сједе
и
почети
причати
о
свој
»
јад
«
.
Додуше
пажљиво
јесам
крити
име
и
попов
и
дјевојчин
,
али
јесам
причати
све
остати
и
причати
јесам
дуго
.
при
свршетак
осјетити
јесам
,
као
да
он
јесам
мало
одланути
на
душа
и
као
да
се
разведрити
мало
.
ни
тај
вече
јесам
ићи
у
механа
.
кад
јесам
четврти
пут
-ступио
у
попов
авлија
и
заискати
крштеница
,
за
мало
тај
јесам
глава
изгубити
.
љутит
и
разјарен
поп
,
чим
он
опазити
,
стиснути
свој
снажан
шака
и
раскорачити
се
пред
он
као
да
бити
да
се
хрвати
.
—
А
опет
јесам
ја
доћи
никакав
синути
,
—
дрекнути
,
да
се
разлијегати
по
сав
авлија
и
по
свеме
комшилук
,
—
дош'о
јесам
да
ја
варати
и
на
зло
навлачити
...
Пит'о
јесам
ја
код
власт
и
ја
казати
,
да
тамо
не
тражити
ничији
крштеница
...
Ничију
они
не
тражити
!
...
А
тај
тај
,
побратимковић
,
тражити
од
лоповлук
,
јер
хтети
да
дизати
буна
,
јали
какав
иселеније
...
Хоћеш
иселеније
,
а
?
—
ја
...
—
Муч
’
,
—
дрекнути
поп
и
измахнути
шака
,
да
Пера
намах
замријети
ријеч
у
грло
.
—
Муч
’
поганов
!
тај
јесам
ја
шћети
преварит
’
сада
,
кад
хтети
да
удомити
Мара
за
судски
писар
,
ти
...
перо
више
ништа
чути
јесам
.
Чим
јесам
сазнати
да
хтети
Мара
ићи
за
писар
,
—
за
онај
танак
,
дугуљаст
писар
са
родин
нога
,
што
и
по
равница
корачати
као
да
се
пењати
уза
степеница
,
—
он
се
смрачити
пред
очи
.
поп
он
сада
јесам
изгледати
као
поп
,
него
као
голем
мрк
облак
,
који
се
спустити
на
земља
и
поигравати
пред
он
.
и
,
као
да
он
вјетар
понијети
,
он
се
брзо
окренути
и
отрчати
из
авлија
.
Ив
.
Ријеч
два
о
прошлост
Пера
Карантана
.
његов
други
љубав
.
—
Тешко
ја
јесам
и
претежак
,
—
тужити
се
Пера
Обрен
,
након
пун
два
мјесец
,
уздисати
и
превртати
очи
као
рањеник
.
—
у
кућа
ја
ништа
у
ред
.
овај
ја
у
она
празан
,
све
наопако
.
тако
јесам
тај
,
брата
,
кад
немати
женски
глава
у
кућа
.
—
А
тај
опет
тражити
цура
,
—
дочекати
Обрен
,
који
јесам
додијати
тај
пречест
тужакање
.
—
Што
ја
причати
?
-
јесам
ти
ја
тутор
!
—
Тражио
бити
ја
,
ама
не
знати
који
хтети
,
—
одговорити
Пера
још
тужан
.
—
не
знати
ти
ја
наш
ђевојка
.
Обрен
дохватити
аршин
и
,
играти
се
он
,
почети
дражити
дебео
,
полугубав
мачак
,
који
јесам
лежати
на
ћепенак
и
сунчати
се
.
—
Па
тај
јесам
лахко
,
—
рећи
као
узгред
и
не
гледати
он
.
—
Ена
ти
у
удовица
Стака
шћер
Милка
.
Кажу
,
да
јесам
добар
,
кршан
,
ваљан
.
Додуше
ја
јесам
још
добро
не
знати
,
јесам
јесам
виђети
откако
јесам
из
школа
изаћи
,
ама
јесам
свијет
пуно
фалити
.
перо
направити
забринут
лице
и
поћутати
мало
.
—
А
немати
ли
и
она
какав
писар
?
—
запитати
.
—
немати
.
—
А
не
давати
њезин
мати
крштеница
или
што
наличити
?
—
не
давати
.
—
Па
како
хтети
она
отић
’
?
—
узвикнути
Пера
готово
очајнички
.
—
не
моћи
ја
узети
ђевојка
а
да
јесам
не
видити
.
Обрен
гурнути
мачак
и
одбацити
аршин
,
па
се
исправити
и
оштро
он
погледати
.
—
платити
ја
надница
,
па
хтети
ја
ићи
с
ти
,
—
рећи
.
—
сваки
пут
кад
отићи
да
ја
дати
по
форинта
.
толико
бити
дати
доктор
да
јесам
оженити
,
па
да
ти
се
разболила
жена
.
—
А
пристајати
ли
ти
,
да
одмах
у
неђеља
поћи
у
она
?
—
запитати
Пера
журно
.
—-
пристајати
.
перо
он
приступити
и
оба
рука
обухватити
његов
.
—
онда
јесам
погодба
готов
!
—
одушевљено
узвикнути
.
—
пристајати
и
ја
!
у
неђеља
кренути
обојица
удовичин
кућа
.
—
Чујеш
,
ја
не
знати
шта
хтети
говорити
с
ђевојка
,
—
рећи
Пера
путем
,
дрмусати
Обрен
за
рукав
.
—
ја
јесам
у
тај
смести
.
да
јесам
свирачица
и
знати
бити
некако
...
ама
наш
јесам
ђевојка
...
—
Па
говорити
ја
,
—
окресати
Обрен
готово
љутит
.
—
ти
само
гледати
и
слушати
...
или
,
ако
хтети
,
ти
говорити
с
мати
.
перо
једва
дочекати
.
—
лијепо
!
красно
!
—
узвикнути
.
-—
То
ти
јесам
паметан
мисао
!
ја
хтети
говорити
с
мати
,
а
она
хтети
само
гледати
...
с
мати
јесам
лакше
говорити
!
...
кад
изненадно
,
као
у
преша
,
уљећи
у
авлија
и
,
са
ужасан
шкрипа
и
тресак
,
отворити
врата
мали
,
приземан
собица
,
и
удовица
и
кћер
она
Милка
поплашити
скочити
,
и
,
оставити
филџан
и
кахва
,
који
јесам
испијати
,
зачудити
она
погледати
.
—
аха
,
јесам
ми
се
надати
!
—
узвикнути
Обрен
,
слободно
ступати
у
соб
и
приближивати
она
се
.
—
јесам
знати
,
да
хтети
и
ја
доћи
да
пити
кахва
.
—
Знаш
...
к'о
момак
...
—
упасти
Пера
,
сметено
се
окренути
удовица
.
—
момак
...
па
доћи
...
удовица
,
хитар
и
окретан
жена
,
мален
,
дебељкаст
,
са
пуначак
подвољак
и
рупица
на
брада
,
за
час
се
прибрати
.
лагано
,
забацити
кестењав
кос
,
који
она
јесам
падати
по
чела
,
опружити
оба
рука
и
,
са
весео
осмјехом
,
поћи
она
у
сусрет
.
—
Па
и
неки
јесам
ја
доћи
,
—
живо
дочекати
узети
она
за
рука
и
нудити
она
да
сјести
.
—
ми
јесам
тај
драго
,
јер
јесам
сам
,
па
јесам
се
зажељети
друштво
...
Наточи
она
,
Милка
,
кахва
.
—
ти
сваки
дан
лијеп
,
—
нашалити
се
Обрен
,
приближивати
се
Милка
и
гледати
јесам
како
точити
кахва
.
—
јесам
ни
знати
да
јесам
...
тако
одрасти
и
тако
се
раскрупњати
...
права
ђевојка
!
—
А
...
и
тај
прав
момак
!
—
живо
дочекати
Милка
и
,
окренути
се
у
страна
,
засмијати
се
.
Обрен
поћи
за
она
,
па
се
засмијати
и
он
...
Зауставише
се
крај
врата
и
ту
се
почети
сашаптавати
и
разговарати
...
А
Пера
јесам
бити
у
велик
незгода
.
он
сјести
близу
удовица
,
сјести
управо
тако
,
да
се
његов
рам
чешати
о
њезин
и
,
гледати
преда
себе
,
једнако
јесам
смишљати
:
шта
хтети
проговорити
...
и
ништа
да
он
пасти
на
памет
!
...
ни
један
ријеч
,
ни
један
слово
не
моћи
да
се
сјетити
...
—
Чина
ја
се
да
хтети
киша
,
—
рећи
најпошље
,
тек
да
прекинути
ћутање
.
—
имати
пун
облак
...
—
и
ја
се
чинити
,
—
потврд
удовица
и
,
као
нехотице
,
сав
се
више
наслоњаше
на
рам
он
.
—
А
јуче
јесам
бити
лијепо
.
—
бити
.
—
А
кад
пасти
киша
биће
пун
блато
...
—
Хоће
.
перо
опет
ућутати
.
скрстити
рука
у
крило
и
почети
ломити
прст
.
Осјетивши
удовичин
рам
на
свој
као
да
се
застидити
мало
и
почети
се
измицати
,
а
,
у
измицање
,
опазити
на
зид
слика
,
како
Милош
Обилић
пробадати
цар
Мурат
на
поље
Косово
.
—
А
онај
јесам
ваш
слика
?
—
запитати
удовица
,
након
дуг
почивка
.
—
Наша
.
—
Оно
јесам
Милош
Обилић
?
—
Јес
’
.
—
јунак
богме
!
...
Шта
мислити
како
јесам
тај
:
распарати
цар
?
...
јесам
,
да
рећи
,
ни
пасати
ни
везир
,
него
баш
цар
...
и
опет
стати
.
Гледаше
у
слика
и
као
да
очекивати
,
да
неко
проговорити
иза
она
и
да
он
напоменути
шта
хтети
даље
казати
.
—
А
Марка
Краљевић
бити
јесам
још
добар
,
—
опет
почети
.
—
он
јесам
кршан
јунак
.
—
Ко
знати
!
—
Јес
’
...
и
Шарин
он
јесам
бити
добар
!
...
Мог'о
јесам
пита
вино
,
па
још
из
леђен
од
дванајес
’
ока
.
не
моћи
сваки
коњ
бити
Шарин
,
ни
сваки
чојек
Краљевић
Марка
...
Пошто
јесам
још
мало
посједјети
,
дигнути
се
и
поћи
.
Обрен
поћи
за
он
и
не
хтјети
се
зауставити
,
макар
што
она
јесам
удовица
задржавати
и
нудити
она
још
један
кахва
.
—
Кршна
цура
,
—
рећи
Пера
,
кад
јесам
изаћи
из
авлија
.
—
Кршна
.
А
имати
и
мираз
,
—
одговорити
Обрен
.
—
ех
?
—
То
ја
јесам
казати
.
обојица
као
да
се
замислити
и
не
проговорити
више
ни
ријеч
.
у
други
недјеља
поћи
опет
.
и
удовица
и
Милка
сад
јесам
она
се
надати
,
па
се
оба
љепше
обући
и
љепше
се
накитити
.
удовица
се
чак
и
карамфил
,
иза
ухо
,
закитити
и
лице
превући
танак
руменило
,
тај
бити
се
,
готово
,
прије
моћи
помислити
да
јесам
стар
сестра
Милкин
него
мати
.
она
сам
задржати
Пера
,
а
Обрен
оставити
Милка
.
—
Данас
јесам
нешто
кршан
,
—
рећи
Пера
,
ударати
он
јаглук
по
образ
.
—
лијеп
јесам
и
...
некако
...
млад
.
—
Хахаха
,
—
блажено
се
засмијати
Пера
,
гледати
она
у
онај
рупица
на
брада
.
—
А
,
духати
ја
,
кршан
јесам
и
тај
к'о
ђевојка
какав
.
—
бре
не
бити
се
ја
данас
побојати
многи
ђевојка
,
—
брзо
дочекати
удовица
и
загладити
кос
на
чела
.
—
какав
јесам
ја
сад
ђевојка
?
...
Мршаве
и
слаб
к'о
да
се
игла
храна
.
—
А
тај
дебео
!
—
упасти
Пера
.
удовица
опет
измахнути
јаглук
и
ударити
он
по
уста
.
—
људи
волити
и
кравити
дебео
а
камо
ли
жена
,
—
рећи
.
—
волити
,
волити
богме
,
—
опет
дочекати
Пера
и
,
као
са
занос
неки
,
наставити
:
—
и
ја
јесам
им'о
један
крава
,
па
дебео
,
па
,
кад
јесам
попипати
,
мехак
к'о
памук
...
и
бити
ја
јесам
драгати
пуно
!
Чак
јесам
јесам
урез'о
у
пршута
,
а
пршута
лијепити
к'о
душа
...
удовица
он
премјерити
поглед
.
—
А
тај
бећар
још
?
јесам
ти
необично
без
жена
?
—
запитати
.
—
Јес
’
,
—
упасти
Пера
уздахнути
.
—
Тешко
јесам
тај
,
кад
немати
женски
глава
у
кућа
...
немати
ко
да
ја
уредити
;
немати
ја
ко
ни
кошуља
пратити
,
па
вазда
куповати
нов
.
ономадне
јесам
узети
један
и
платити
за
она
петнес
’
грош
.
питати
:
моћи
ли
јефтин
,
а
Чифут
не
да
...
Чифут
к'о
Чифут
!
добити
ја
јесам
барем
пет
грош
на
она
...
и
,
радовати
се
што
јесам
постати
тако
разговоран
,
задовољно
се
погладити
по
брк
.
—
требати
,
требати
жена
,
—
опет
хтети
удовица
,
вртети
јаглук
,
—
ама
ти
само
к'о
брата
казати
:
отворити
очи
,
па
не
узети
млад
ни
луд
,
него
сабран
и
паметан
...
млад
кућа
не
кућа
.
—
Оно
,
додуше
,
тако
јесам
,
—
одобрити
Пера
,
—
ама
ја
к'о
велим
:
сладак
јесам
телетина
од
говедина
...
—
како
кад
,
—
пресјећи
он
удовица
оштро
.
—
млад
не
умити
ни
миловати
онако
,
к'о
што
знати
стар
...
перо
јесам
знати
шта
хтети
одговорити
,
него
,
у
незгода
,
извадити
и
он
јаглук
и
почети
трта
нос
.
уједанпут
,
као
да
се
присјетити
нешта
,
окренути
се
и
поћи
врата
.
—
хајдемо
,
—
рећи
Обрен
.
—
куда
?
—
уплести
се
удовица
и
потрчати
за
он
.
—
куда
?
—
ето
ми
други
пут
!
за
данас
јесам
доста
!
...
и
брз
корак
,
као
да
он
когод
гонити
,
изаћи
на
улица
.
отада
јесам
учестати
ићи
.
перо
јесам
Обрен
унапријед
плаћати
сапутнину
и
звати
он
готово
сваки
вече
.
А
дочекивати
јесам
она
красно
.
удовица
,
јесам
дочекивати
Пера
,
Милка
Обрен
,
и
частити
јесам
она
кахва
,
ракија
,
духан
,
гурабија
и
урмашица
,
низ
који
се
циједити
мед
.
и
дуг
разговор
испредати
јесам
се
до
касно
у
ноћ
и
сав
јесам
се
растајати
задовољан
.
Најпошље
Пера
стиснути
срце
и
чврсто
одлучити
да
запросити
.
Што
јесам
више
ићи
она
,
самовање
он
јесам
постајати
све
теже
и
увидити
јесам
,
да
тако
више
не
моћи
издржати
.
на
сам
нов
година
поћи
са
Обрен
тамо
.
—
охо
,
како
јесам
у
ви
лијепо
!
—
викнути
још
с
врата
,
чим
јесам
опазити
како
се
презагријан
пећ
заруменити
и
како
се
,
на
мали
асталчић
,
чист
препеченица
златити
у
боца
.
—
лијепо
,
лијепо
!
—
ускликнути
још
једном
отресати
снијег
са
хаљина
,
трљати
прозебао
рука
и
још
једнако
цвокотати
зуб
.
—
Па
у
ја
јесам
вазда
лијепо
,
—
дочекати
удовица
весело
устајати
испред
она
и
правити
она
мјесто
.
—
у
ја
јесам
вазда
овако
.
—
затим
се
окренути
у
страна
и
слушати
како
вјетар
звиждати
,
трести
прозор
,
носити
и
разбијати
лонац
са
промрзао
цвијеће
испод
она
.
—
Бећари
сад
на
поље
јадовати
,
а
оженити
се
у
кућа
радовати
,
—
избацити
,
потпуно
задовољан
,
што
јесам
моћи
овај
скнадити
као
у
пјесма
.
—
Ништа
немати
без
женски
глава
у
кућа
,
—
дочекати
Пера
брзо
.
—
без
жена
јесам
кућа
празан
.
—
Па
оженити
се
болан
!
—
узвикнути
удовица
,
нудити
он
ракија
.
—
Ожени
се
и
бити
чојек
!
само
пазити
:
не
узети
млад
ни
луд
.
тај
ти
и
опет
велим
к'о
брата
.
перо
сачекати
док
се
Милка
са
Обрен
добро
не
заговорити
.
