.—
синак
,
позвати
јесам
ти
—
велим
он
кад
он
угледати
пред
себе
,
—
да
рашчистити
рачун
...
мислити
јесам
,
да
хтети
јесам
к
ја
доћи
...
Знаш
,
стар
узимати
јесам
,
кад
гођ
јесам
хтјео
,
а
ја
давати
...
али
требати
и
враћати
...
газда
превртати
лист
дужнички
књига
,
тражити
:
—
Видиш
,
јесам
платити
ни
камата
за
лањски
година
.
оно
,
што
ја
јесам
покојник
дати
о
свет
Ката
,
једва
јесам
залегнути
за
дућански
прекогодишњи
дуг
,
а
послије
опет
узимати
јесам
сијено
...
ти
знати
читати
?
—
упитати
газда
.
—
знати
нешто
срицати
и
тај
штампати
...
—
А
гдје
јесам
научити
?
—
Учио
јесам
;
показати
бити
ја
друг
по
који
слово
,
па
бити
он
урезивати
,
у
планина
,
у
кор
од
стабло
,
док
бити
он
утувити
,
па
тако
удрити
данас
,
удрити
сутра
,
нешто
научити
...
—
Драго
ја
јесам
,
што
знати
...
ето
,
видити
јесам
!
...
и
узети
књига
у
рука
,
донети
јесам
Рада
пред
очи
.
—
не
знати
ја
у
тај
књига
ништа
!
—
велим
Рада
сагнути
се
нада
она
,
па
погледати
газда
-
застидити
се
.
—
гдје
јесам
тај
?
не
знати
ја
ништа
;
већ
како
ти
урадити
...
—
требати
,
синак
,
да
се
снаћи
,
да
се
бринути
,
ти
јесам
сада
старјешина
у
кућа
...
па
ако
се
ти
не
побринути
за
кућа
,
ко
хтети
други
?
А
колико
ти
јесам
година
?
—
пасти
двадесет
и
четврти
.
—
ето
,
пунољетан
јесам
!
...
радити
,
бити
поштен
и
штедити
,
моћи
бити
с
време
и
извући
се
из
дуг
...
А
што
хтети
ти
ја
?
стар
јесам
оставити
за
себе
сила
дуг
,
купити
онај
земља
;
молити
ја
и
молити
,
па
,
да
он
бити
при
рука
,
попустити
...
послије
ја
,
бог
ја
,
бити
жао
,
али
који
вајда
;
ствар
свршен
,
поговор
немати
!
А
баш
неки
дан
срачунати
јесам
све
,
имати
око
хиљада
и
осам
сто
талијера
дуг
и
нешто
ситнеж
;
ту
јесам
урачунати
:
сијено
,
камата
и
дућански
роб
сав
до
данас
...
—
Чудо
!
—
измакнути
се
Рада
.
—
јесам
мало
,
не
...
али
скупити
се
,
синак
;
а
ти
,
ако
не
бити
узимати
,
хтети
ја
ни
дуговати
.
.
ето
,
зато
јесам
ти
звати
,
да
се
знати
владати
...
путем
Рада
размишљати
о
дуг
:
—
Сила
он
се
Божја
накупити
,
хтети
нигда
крај
!
истина
,
примакнути
се
са
имање
;
земља
жив
јесам
у
село
,
изаћи
јесам
на
очев
,
али
који
вајда
?
па
како
да
обрадити
сав
земља
?
требати
сила
трошак
,
туђ
посленик
скупити
,
и
сав
поскупити
.
сијено
са
ливада
тек
да
залегнути
за
благо
зими
,
коза
,
што
јесам
берићетан
и
издашан
за
сељак
,
забранити
,
а
духан
плаћати
као
ни
себе
ни
свој
.
платити
порез
,
шумски
глоба
,
пољски
и
други
;
-
па
никада
крај
...
али
ипак
претурити
бити
се
година
,
и
лијепо
бити
се
живити
-
помислити
.
да
,
лијепо
,
-
да
не
усрну
покојни
отац
у
дуг
.
Жена
он
рађати
мушки
дјеца
,
двоје
она
јесам
,
два
соко
,
вриједан
Божица
и
милокрвни
,
мајка
као
душа
,
а
Цвијета
с
Павао
смирити
се
,
и
за
она
велим
човјек
:
—
јесам
но
као
крух
што
се
јести
...
у
тај
мисао
ићи
поред
свој
земља
и
не
моћи
да
она
се
сит
нагледати
,
поносит
јесам
она
,
и
,
док
она
гледати
,
чисто
заборављати
и
на
дуг
и
на
свакидањи
потреба
.
Још
легати
,
отпочивати
пуст
,
али
кад
јесам
Божје
сунце
загријати
,
а
већ
јесам
на
домак
,
бог
хтети
благословити
тежачки
труд
,
земља
хтети
се
окитити
,
сјараниће
се
сунце
и
киша
,
оплодити
,
и
родити
обилат
плод
.
—
Биће
крух
!
—
помислити
Рада
-
и
превише
...
па
куд
хтети
даље
?
и
занети
тај
мисао
,
прелазити
,
скакати
с
камен
на
камен
,
хитро
преко
газ
набујао
ријека
,
што
данас
јаче
но
обично
хукати
.
неосјетљив
наступити
прољеће
,
пробудити
опочинулу
земља
и
оживити
разговор
планина
над
село
.
рад
први
прољеће
иза
очев
смрт
понети
нада
.
Обилазећи
свој
поље
премишљати
и
рачун
,
колико
хтети
користити
имати
,
и
што
продати
и
уштедети
,
да
газда-Јови
на
част
дати
.
Продаће
сувишак
благо
,
за
који
преко
зима
недостајати
сијено
,
а
свој
сијено
хтети
продавати
.
и
зимус
,
ваљда
оно
исто
,
што
јесам
јесенас
отац
продати
у
бесцијење
,
морадијаше
од
газда
за
скуп
новац
куповати
.
А
година
по
сав
изглед
понијети
добро
,
и
гледати
на
свој
жито
поносити
се
она
:
—
бог
хтети
дати
,
па
хтети
сав
добро
бити
!
...
али
у
мјесец
мај
побијелити
један
ноћ
планина
над
кућа
,
а
други
ноћ
разведрити
се
:
осути
се
мраз
и
смрзнути
и
махом
уништити
усјев
.
сварити
,
погнути
врх
ка
земља
бијел
жито
,
а
кукуруз
,
као
да
се
бој
сачекати
сунце
.
А
кад
свијетао
прољетни
сунце
дигнути
се
,
указати
се
настрадати
,
пусто
,
поцрњети
поље
као
јесењи
стрњишта
:
-
и
Радина
нада
,
понос
и
весеље
,
однети
један
ведар
ноћ
и
прољетни
сунце
обасјан
дан
.
али
Рада
не
клонити
;
одмах
настојних
дан
почети
преоравати
наново
земља
,
да
јесам
засијати
.
Болило
он
у
душа
да
земља
цијел
година
нероткиња
остати
,
кад
Божје
сунце
тако
лијепо
гријати
,
па
морати
да
јесам
оплодити
.
и
орити
,
и
ако
јесам
земан
тај
.
и
лемеж
задирати
у
земља
и
падати
у
бразда
пун
сјеме
.
један
јутро
Маша
он
наћи
на
ораница
;
одавна
се
јесам
с
он
разговарати
,
па
он
се
зажелити
и
,
пролазити
ондје
,
сврнути
к
он
.
Нађа
он
замислити
и
забринути
,
не
разговарати
ни
са
сувезником
,
и
док
сувезник
чврст
плуг
држати
,
он
обилат
,
простран
рука
нашироко
сијати
и
сијати
,
Маша
се
чинити
,
да
о
нешта
премишљати
.
кад
углед
Маша
,
зачудити
се
,
па
он
остати
сјеме
у
шака
.
—
сврнути
јесам
с
пут
,
—
велим
Маша
збунити
—
да
видити
што
радити
...
—
Ева
,
губити
вријеме
...
—
велим
Рада
.
—
и
јесам
земан
радња
-
надовезати
сувезник
.
—
Али
,
сувезниче
,
да
побранамо
!
Привезаше
брана
,
па
почети
с
један
крај
.
радити
потрбушке
легати
на
брана
,
сувезник
боцнути
дешњак
и
волити
-
повући
.
радити
легати
,
рука
и
нога
испружити
,
па
он
се
по
земља
вући
,
притиснути
узоран
земља
,
да
с
она
семе
покрити
,
а
приљубити
се
уза
она
,
као
да
јесам
хтети
да
обгрлити
и
свој
живот
загријати
,
сунце
он
упрети
у
леђа
—
гријати
он
.
—
гледати
Божјег
бик
!
—
велим
сувезник
Маша
,
што
с
он
упоредо
ићи
,
показивати
на
Рада
.
Маша
се
збунити
,
учинити
она
се
,
као
да
сувезник
погађати
она
мисао
:
—
како
бити
она
радо
лећи
на
брана
уз
Рада
,
и
с
он
цијелити
дан
на
сунце
бранати
!
—
и
никако
да
са
Рада
ока
скинути
.
кад
прићи
крај
,
Рада
се
дигнути
са
брана
;
сувезник
се
забавити
око
во
.
Маша
прићи
Рада
.
—
гдје
јесам
ја
ти
?
—
велим
он
.
—
забавити
се
у
посао
—
одговорити
Рада
и
,
узети
груда
земља
,
мрвити
јесам
у
рука
:
—
сувотна
јесам
,
бог
знати
шта
хтети
од
сјеме
бити
?
—
и
бацити
јесам
на
страна
.
—
Никнуће
—
велим
Маша
—
из
твој
добар
рука
,
да
тврдити
камен
сијати
...
—
Ко
велим
?
—
насмијати
се
на
она
Рада
и
,
погледати
јесам
низ
тијело
каза
:
—
зар
јесам
што
осјетити
?
—
Ништа
...
али
јесам
сигурно
до
ти
...
јунак
мој
!
Претрже
она
разговор
сувезник
,
јавити
се
Рада
,
а
у
тај
бан
и
Божица
,
Радина
жена
,
са
ручак
.
Маша
погледати
Рада
и
поздрав
.
—
остати
са
ми
-
велим
она
сувезник
.
—
остати
-
нудити
јесам
и
Божица
-
па
хтети
заједно
...
али
она
не
хтјети
,
извињавати
се
да
не
моћи
,
да
јесам
човјек
код
кућа
чекати
.
Настајне
недјеља
поп
Врана
преко
велик
миса
држати
проповјед
,
љутити
се
на
окупљен
шугав
овца
;
а
да
се
јесам
преварити
у
свој
суд
,
добар
јесам
свједок
прст
Божји
,
који
јесам
у
невријеме
послати
снијег
и
мраз
,
да
она
опоменути
и
на
прав
пут
привести
.
и
проповједа
даље
.
али
,
наједном
,
опазити
на
дно
црква
Рада
уз
Маша
,
прекинути
и
полетити
ка
она
...
—
Живине
!
-
јесам
ли
наредити
да
мушки
стајати
обашка
од
женски
!
—
стати
он
вика
,
и
љутит
,
гурнути
Рада
у
страна
.
—
не
гурати
се
!
—
велим
Рада
.
али
поп
Врана
,
као
да
јесам
побјеснио
,
насртати
на
он
:
—
волити
један
,
ја
хтети
тај
рог
стући
!
—
понављати
више
пута
.
радити
осјет
како
он
крв
у
глава
долазити
и
маглити
он
се
пред
очи
,
али
издржати
;
шкрипнути
зуб
савладати
се
и
миран
корак
изићи
из
црква
.
иза
велик
миса
,
разилазити
се
,
свијет
шапорити
о
Рада
,
али
ники
ни
цигла
ријеч
не
рећи
поп
Врана
;
он
јесам
господар
у
црква
,
па
моћи
како
хтети
!
поп
Врана
,
кад
кућа
доћи
,
премишљати
о
онај
што
се
у
црква
догодити
,
зажалити
у
себе
,
што
јесам
моћи
уздржати
се
.
јутрос
Маша
он
чисто
казати
,
да
волити
Рада
мимо
цијел
свијет
,
а
кад
он
не
бити
тако
волити
,
ех
,
тада
се
не
бити
ни
он
отимати
.
и
гладити
он
дебео
рука
смијати
се
онај
свој
разуздан
смијех
,
који
поп
Врана
јачати
и
давати
он
нада
,
да
хтети
он
ипак
Маша
једном
завољети
.
знати
јесам
да
јесам
Рада
њезин
јаран
;
знати
јесам
тај
по
шапорењу
у
село
,
и
наслућивати
по
њен
исповједити
пред
он
.
...
онај
дан
,
у
црква
,
кињити
се
борити
се
јесам
са
себе
.
у
одблесак
разних
бој
од
стакло
на
прозор
,
у
онај
тајанствен
прошарици
,
клечати
јесам
жена
пред
он
,
исповиједати
се
.
Гледајући
јесам
пред
себе
,
бранити
се
од
напастан
мисао
и
силити
се
,
да
подати
исповједити
свет
значај
;
да
јесам
пред
себе
гледати
као
сваки
други
жена
-
али
јесам
никако
моћи
.
расијано
,
без
ред
,
бесвјестан
насртати
на
он
простити
,
човјечји
,
осјећај
и
отискивати
онај
туђ
,
научен
,
што
се
силом
наметати
и
ради
који
се
толико
у
живот
кињити
...
радознао
,
питати
јесам
,
јесам
ли
с
други
гријешити
,
а
кад
жена
признати
,
навалити
упит
:
—
јесам
ли
тај
човјек
јак
,
здрав
,
млад
?
Гријеши
ли
с
он
често
,
на
који
начин
,
на
који
мјесто
?
и
хиљаду
други
ситница
,
на
који
упит
жена
тешко
и
муцати
одговарати
...
А
он
у
тај
трагање
осјетити
за
час
неисказан
сласт
...
али
када
стати
да
јесам
свјетовати
,
да
већ
не
гријешити
,
да
се
од
гријех
очистити
и
да
обећати
,
да
хтети
већ
,
чак
ни
пожелети
туђ
човјек
,
-
жена
сагнути
глава
.
—
Што
мислити
,
бити
ти
тешко
?
...
зар
хтети
моћи
одољети
?
—
да
,
тешко
јесам
тај
...
—
одговорити
жена
.
—
знати
да
јесам
!
...
али
зар
мислити
да
јесам
ти
сам
тешко
прегорети
се
?
...
да
знати
како
други
трп
!
прегорети
се
,
и
у
тај
наћи
хтети
утјеха
,
отјерати
од
себе
гријешне
мисао
...
покајати
се
!
...
Кајеш
ли
се
?
—
Кај
се
!
—
рећи
жена
и
зајецати
.
—
Кај
се
,
као
што
се
и
ја
кајати
!
...
и
прегарати
се
,
као
што
се
и
ја
прегарати
!
...
Скруши
се
,
јер
„
скрушен
и
понизан
доћи
хтети
пред
лице
Божје
“
!
...
А
сав
што
на
спас
дух
урадити
,
никаков
јесам
жртва
,
прама
жртва
наш
Откупитеља
...
и
не
гријешити
,
жена
,
ни
мисао
,
ни
дјелом
!
...
—
и
што
даље
говорити
,
његов
ријеч
долазити
мек
и
питом
...
—
А
опростити
и
ја
,
ако
јесам
ти
гдјекад
саблазнити
,
као
што
и
ти
бог
преко
ја
,
жена
,
опраштати
...
опростити
ја
!
—
бог
да
ми
простити
!
—
рећи
у
плач
Маша
и
-
кренути
низ
црква
.
Попа—Врана
,
гледати
за
она
,
сузити
облиш
;
прекрсти
се
и
још
дуго
,
клечати
и
молити
се
бог
,
остати
у
исповједник
.
...
радити
се
лако
одљутити
,
он
јесам
повратит
,
а
и
сјетити
се
,
и
други
он
с
тај
тобоже
прекарају
,
вео
:
—
Поп
јесам
пизмен
на
ти
,
ради
Маша
.
-
али
,
ето
,
каков
јесам
тај
Божји
свештеник
-
примишљаваше
:
-
ради
свој
неваљалство
,
наваљивати
на
добар
људи
.
будала
!
као
да
јесам
ја
Маша
памет
однијети
као
он
...
неки
он
бити
податнија
,
неки
се
,
ако
јесам
воља
,
повести
за
он
,
моћи
бити
:
поводљив
јесам
од
нарав
.
али
што
он
имати
с
он
?
Маша
ријетко
када
он
и
требати
.
-
погдјекад
,
истина
,
понети
он
ум
за
она
,
занети
се
;
али
,
ако
он
јесам
на
дохват
,
проћи
он
...
гдјекад
,
кад
јесам
згода
,
загријати
се
и
замијенити
јесам
са
жена
;
оно
доћи
некако
...
па
јесам
тај
час
сладак
од
ишта
на
свијет
;
гдјекад
пак
чисто
оба
жена
јесам
он
у
воља
,
те
он
јесам
тешко
лучити
један
од
други
.
и
Рада
бити
по
сав
заборавити
на
увриједу
,
нанесен
он
у
црква
.
али
један
дан
,
кад
јесам
у
варош
бити
,
зовнути
он
из
дућан
газда
Јова
и
увести
он
у
дућански
писарница
,
упитати
он
,
што
оно
бити
са
поп
Врана
.
радити
испричати
,
а
он
он
тада
наговарати
да
попасти
суд
тужити
,
и
велим
он
:
—
ако
хтети
да
бити
пријатељ
,
тужити
он
!
радити
шалабазати
,
забацивати
,
али
он
не
помагати
.
газда
велим
:
—
ти
од
поштен
сој
,
па
да
ти
онај
бодулче
попасти
срамота
пред
људи
!
радити
у
неприлика
сјетити
се
:
—
Тешко
јесам
,
господар
,
с
она
парбити
се
!
...
бојити
се
навалити
на
ја
трошак
...
па
,
ко
хтети
и
свједочити
проти
поп
?
—
То
јесам
мој
брига
!
А
и
трошак
хтети
платити
;
довести
адвокат
из
град
...
и
он
хтети
платити
...
само
ти
радити
у
свој
име
,
чути
,
да
се
не
гласати
о
ја
...
нити
да
ја
пред
свијет
улазити
у
што
...
радити
се
чудити
,
што
се
газда
Јова
оборити
на
поп
Врана
;
онај
јесам
,
раније
бити
јесам
душман
,
ради
тај
што
поп
завргнути
сеоски
благајна
,
али
од
када
се
говорити
о
неки
слога
између
лацман
у
варош
,
за
који
говорити
да
хтети
бити
од
велик
корист
тежак
,
—
помирити
се
.
но
људи
у
тај
не
веровати
,
чинити
она
се
,
да
се
лук
са
очи
не
моћи
сложити
,
а
знати
се
,
да
од
господа
никада
сељак
користити
,
па
се
бој
сада
,
кад
се
сложити
,
да
не
бити
и
грђе
,
но
што
јесам
до
сада
бити
.
али
ипак
морати
да
имати
нешто
!
ето
,
у
здравље
слога
,
у
опћина
јесам
два
присједник
кршћанин
;
и
вити
се
два
застава
,
око
који
водити
се
жесток
борба
,
ради
положај
:
радити
се
о
тај
,
који
морати
бити
засадити
са
десни
страна
,
или
она
хришћански
или
пак
онај
кршћанка
!
...
о
тај
премишљати
Рада
пут
,
и
док
он
један
писар
из
чаршија
слагати
тужба
.
потпис
тужба
свој
рука
и
понети
јесам
на
суд
.
...
Бијаше
тужба
свргнути
с
памет
,
кад
он
уручити
позов
.
тек
сада
збунити
се
;
чисто
он
жао
...
-
Што
он
јесам
поп
учинити
?
јесам
он
ударити
,
јесам
он
ни
у
шта
ни
оштетити
,
а
шта
он
се
марити
за
бесједа
;
бити
да
он
јесам
притужити
,
када
се
онако
разљутити
на
он
!
али
како
хтети
да
не
ићи
на
парба
,
газда
Јова
бити
поручити
по
адвокат
,
и
припелио
он
и
прекјуче
,
кад
он
јесам
у
варош
видити
,
да
никако
не
опраштати
поп
,
ако
хтети
да
јесам
пријатељ
;
а
он
већ
знати
,
како
јесам
,
кад
ти
јесам
газда
пријатељ
,
а
камо
ли
,
кад
ти
јесам
душманин
!
ево
,
натраг
неколико
дан
,
одсјек
глава
Радивоје
,
синути
Војканову
,
што
он
пијан
рећи
,
да
он
увијек
по
штогођ
од
надница
закидати
.
не
само
што
он
јесам
тужити
суд
,
већ
довести
адвокат
из
град
,
онај
чији
се
бесједа
у
суд
најтеже
зарезивати
,
и
бити
Радивој
осудити
на
затвор
.
пасти
и
голем
трошак
на
он
.
-
Срећа
,
тај
хтети
имати
одакле
да
она
платити
!
на
расправа
адвокат
поп
Врана
,
доктор
Пилић
,
чудити
се
,
што
се
овај
догађати
у
нов
доба
;
тај
пријести
ни
у
сан
јесам
бити
.
у
добар
време
,
кад
бити
млађарија
издалека
тек
назријела
свој
пастир
,
дочекати
бити
стојећке
,
прихватити
се
рука
и
почитала
он
,
а
ево
сада
што
јесам
дочекати
:
да
један
голобратче
усуђивати
се
тужити
свој
духовник
,
челик
домољуб
и
народни
добротвор
.
поп
Врана
сигурно
јесам
бити
на
ум
,
да
у
Божјем
храм
,
у
који
јесам
он
једини
господар
,
ники
срамотити
,
већ
да
посавјетовати
заблудјелу
овца
,
данашњи
тужитељ
...
позивати
се
најпослије
на
законски
пропис
и
молити
да
суд
ријешити
туженик
...
за
накнада
,
дангуба
,
дневница
и
путни
трошак
,
тражити
сто
круна
.
радин
адвокат
опомињати
свој
колега
,
да
се
држати
ствар
.
у
овај
посао
нем
посао
поп
Врана
као
пастир
повјерен
он
овца
,
већ
сматрати
се
од
суд
као
сваки
други
смртник
.
јесам
ли
или
јесам
он
свој
поступак
увриједити
тужитељ
?
да
,
јесам
!
тај
јесам
ми
малоприје
свједок
исказати
,
и
потпуно
потврдити
наводити
у
тужба
,
дакле
,
прама
тај
,
туженик
имати
да
се
осудити
на
прописан
казна
и
исплата
парничких
трошак
.
Тражи
,
као
и
колега
,
у
име
накнада
,
дангуба
,
дневница
и
путни
трошак
,
сто
круна
.
радити
слушати
свој
адвокат
и
чисто
се
стидити
,
жао
он
,
што
се
уплести
без
свој
воља
у
господски
после
и
,
не
сачекати
осуда
,
отићи
из
суд
.
судац
прогласити
осуда
:
поп
Врана
осуђивати
се
на
два
дан
затвор
,
односно
на
глоба
,
који
тај
свота
одговарати
.
његов
адвокат
прота
осудити
положити
уток
на
стар
власт
.
и
стар
власт
уважити
уток
,
и
ријешити
тужба
поп
Врана
,
и
сав
трошак
свалити
на
Рада
.
па
кад
попов
пријатељ
из
град
брзојавити
о
успјех
,
попов
слуга
заслави
у
оба
звоно
на
црква
,
таман
као
онај
неки
година
,
кад
се
помолити
на
последњи
савијутак
бискупски
кочија
,
што
возити
пресвијетлога
у
пастирски
поход
.
А
и
поп
Врана
одржати
задан
ријеч
,
дат
пријатељ
и
знанац
,
да
хтети
учинити
добар
свечан
ручак
,
ако
остати
прост
од
тужба
.
и
требати
јесам
тај
да
учинити
,
јер
се
пријатељ
живо
заузети
да
од
казна
ријешити
бити
.
на
ручак
позвати
јесам
сав
околни
жупник
,
и
неки
фратар
из
манастир
,
два
калуђер
,
начелник
,
газда
Јова
,
и
један
опћински
присједник
.
мјесни
учитељ
јесам
позвати
,
што
у
политика
јесам
сумишљеник
поп
Врана
,
већ
припадати
други
странка
,
који
јесам
антиклерикалан
,
а
газда
Јова
и
калуђер
позвати
јесам
,
и
ако
јесам
сумишљеник
,
и
чак
јесам
,
по
мишљење
поп
Врана
,
члан
други
народ
или
изрод
—
ради
блажен
слога
,
који
јесам
по
читав
земља
одјекнути
,
па
и
до
амо
допрети
.
—
требати
доказати
,
да
ни
радикал
јесам
слога
противан
,
ако
јесам
тај
слога
на
корист
овај
напаћен
народ
—
мислити
поп
Врана
.
званица
се
договорити
да
се
сјати
на
одређеноме
мјесто
,
па
скуп
да
појахати
до
поп
Врана
.
пред
друштво
јахати
фра
Јоса
на
бијесан
вранац
и
држати
тробојан
застава
у
рука
,
а
за
он
поредати
се
фратар
и
два
калуђер
;
фратар
јесам
у
црвен
народни
капа
,
хтети
да
изненадити
поп
Врана
,
који
у
сваки
народни
згода
на
тај
начин
давати
одушак
свој
домољубље
.
Поље
владати
омара
,
а
затегнути
суша
,
па
од
прољетос
настрадати
од
мраз
жито
не
помоћи
се
:
кукуруз
тек
што
се
држати
,
а
празан
класје
бијел
жито
стршити
у
вис
,
као
да
тамо
помоћ
тражити
,
кад
изгладњети
земља
у
лијеп
вријеме
изневјерити
.
Цврчци
,
такмичити
се
,
помамити
се
,
као
за
инат
љетни
тишина
,
а
заморен
сељак
,
неки
с
омотан
пешкир
око
глава
,
одјевен
љети
као
и
зими
у
сукно
,
измицати
се
испред
бијесан
коњ
у
страна
и
,
у
знак
поздрав
,
капа
се
дохваћати
.
Чуде
се
,
куд
хтети
овај
сила
фратар
,
један
бјеснији
од
други
.
али
јахач
не
обазирати
се
на
пјешак
,
већ
на
доглед
црква
разиграти
коњ
,
такмичити
се
ко
хтети
пријести
стигнути
.
добар
коњ
,
али
добар
од
сав
бедевија
млад
калуђер
,
отац
Лаврентије
:
одвојити
се
од
осталих
и
заграбити
...
Поп—Вранину
слузити
зазор
,
што
бедевија
к
црква
први
стигнути
те
однети
барјак
,
па
,
кад
стигнути
,
велим
фратар
:
—
Што
јесам
пустити
испред
себе
?
свугдје
јесам
мушки
штиманије
!
...
Разјахаше
,
а
коњ
повађати
комшија
,
што
се
,
радознао
,
окупити
око
кућа
чути
звека
звоно
и
пуцњава
прангија
.
званица
се
љубити
са
поп
Врана
,
и
честитати
он
на
побједа
кршћански
љубав
над
мржња
,
и
прије
ручак
исписати
по
чашица
ракија
.
у
тај
доћи
и
начелник
,
газда
Јова
,
са
кочија
до
испод
кућа
,
с
он
јесам
у
кочија
доћи
опћински
присједник
,
варошки
крчмар
,
који
јесам
због
слога
у
опћински
управа
ући
,
и
само
ради
она
данас
се
жртвовати
,
да
са
газда—Јовом
доћи
,
јер
,
друкчије
,
јер
још
њихов
стар
јесам
бити
пријатељ
.
газда
Јова
задихати
се
и
заморити
ићи
пјешке
до
кућа
,
а
да
се
не
замјерити
клер
ни
један
ни
други
вјера
,
јесам
сакупљен
свештеник
поздравити
ни
са
„
фалити
Исус
“
ни
са
„
помоћи
бог
“
,
већ
рећи
:
-
„
добар
дан
,
господа
!
“
одмах
сједе
.
поглед
по
друштво
:
ники
ни
ријеч
!
неки
од
фратар
не
познати
лично
газда
;
познати
он
тек
по
име
и
глас
,
али
хтети
да
он
поћи
у
сусрет
,
да
он
поздравити
,
мислити
,
требати
да
он
тај
први
урадити
:
црковни
власт
јесам
тежак
од
свјетовни
!
поп
Врана
разбити
лед
,
па
он
представити
и
—
руковати
се
нов
знанац
.
гостити
у
кућа
осјетити
врућина
,
низа
дебео
образ
газда—Јова
циједити
се
зној
,
махом
купити
он
рубац
,
с
тај
домаћин
повести
друштво
у
одгојак
до
кућа
,
гдје
јесам
,
на
отворен
,
зрачан
и
угодан
но
у
кућа
.
трпеза
,
за
који
посјести
,
удесити
јесам
нарочито
за
данашњи
дан
,
између
дрво
,
у
прошарици
.
у
чела
сто
посада
поп
Врана
стар
фра
Јеру
,
голем
,
кратак
шија
,
ћелав
,
који
јесам
и
сам
прст
на
рука
претити
;
о
десни
он
сједи
газда
Јова
,
до
он
стар
калуђер
,
отац
Дионисије
,
оштар
дугуљаст
лице
и
жив
црн
очи
,
па
млад
калуђер
;
с
лијеви
пако
фра
Анта
приморац
,
доктор
црковни
права
,
а
осталих
она
десеторица
поредати
се
по
воља
.
Маша
,
који
јесам
поп
Врана
позвати
,
да
спрема
ручак
,
донети
чорба
.
од
неки
дјечко
узети
јесам
нов
црвен
капа
и
ставити
јесам
нахеро
на
глава
.
она
тај
сличити
,
па
се
гостити
весело
насмијати
,
а
поп
Врана
не
моћи
ока
да
с
она
скинути
;
и
,
гледати
јесам
,
часом
заборавити
на
гост
,
и
његов
строг
црта
лице
попуштати
мек
црта
,
чисто
питом
.
Једући
друштво
помало
разговарати
,
претргнути
,
обично
.
дебео
фра
јере
гледати
,
како
доктор
црковни
права
узити
кришка
пршута
вилица
,
и
на
тањир
резати
он
нож
,
тај
он
не
моћи
да
поднети
:
јести
се
у
себе
,
и
очи
он
једнако
тамо
замицати
.
најпослије
приморски
вино
развезати
језик
,
а
након
печен
јањетина
пити
се
боље
.
код
шампањац
фра
Анта
дигнути
се
,
да
наздравити
свечар
.
у
прошарици
,
док
говорити
,
погдјекад
одбљеснути
се
у
сунце
наочари
.
док
се
дигнути
,
фра
јере
гурнути
стар
калуђер
отац
Дионисије
,
што
до
он
сједи
,
и
велим
озбиљно
:
—
Видећеш
сада
,
каков
говорник
имати
у
наш
светому
ред
!
доктор
поглед
по
друштво
и
почети
да
говорити
:
—
мисао
—
велим
—
доћи
ја
јесам
у
памет
овај
час
у
овај
зелен
одгојку
.
Нашега
свечар
моћи
да
присподобити
онај
голем
храст
,
што
он
сав
у
овај
одгојку
видити
—
и
показати
рука
на
он
—
око
ко
обавити
се
бршљан
,
и
окупити
се
закржљао
храстићи
;
душа
он
бршљан
,
испијати
он
сок
,
као
да
бити
хтјео
да
он
запријечити
раст
и
полет
у
свијетао
сфера
,
рећи
бити
,
обрвати
он
;
али
храст
се
не
да
,
надвладати
сав
запријеке
,
и
ширити
се
освајати
све
више
свјетлост
и
висина
,
а
душман
остајати
у
тмица
,
да
испаште
свој
гријех
.
тај
храст
,
браћа
један
народ
два
племе
,
јесам
ники
други
него
наш
свечар
,
узор
свештеник
и
домољуб
,
поп
Врана
,
а
бршљан
и
закржљао
храстићи
,
његов
јесам
душман
...
дакле
,
неки
он
бог
поживети
!
Друштво
одушевљено
прихватити
здравица
,
млад
калуђер
запјевати
„
на
многаја
љето
,
“
али
пјевати
остати
јесам
,
и
ућутати
,
јер
фратар
надвладати
свој
пјесма
:
„
много
литати
сритан
бити
.
“
кад
пјевање
престати
,
газда
Јова
велим
,
онако
,
као
да
он
јесам
онај
час
на
памет
пасти
:
—
колико
јесам
онај
будала
Рада
говорити
,
да
одустати
од
тужба
,
али
што
влах
увртети
у
глава
,
не
бити
ники
,
ни
бог
!
гдје
хтети
сврака
соко
нахудити
?
поп
Врана
нога
испод
сто
очепити
фра—Јосу
и
кришом
се
у
хитња
погледати
.
—
покварити
се
народ
!
—
јавити
се
фра
Дан
,
јак
,
прикладан
човјек
,
чији
црн
очи
блудити
јесам
некамо
,
неодређено
,
а
бити
бити
врло
лијепити
,
да
у
она
сјати
искра
сазнање
.
он
тај
рећи
онако
из
обичај
,
и
не
мислити
на
онај
што
јесам
рећи
.
али
други
прихватити
његов
ријеч
,
као
један
мисао
.
—
тако
јесам
!
—
потврдити
дебео
фра
јере
-
јесам
више
наш
народ
онај
што
јесам
негда
бити
,
а
бити
јесам
тај
друкчије
,
и
док
јесам
ја
по
жупа
наставати
.
бити
јесам
тада
наш
народ
,
што
но
ријеч
:
голубињи
ћуд
и
дјевичански
природа
.
кад
бити
видити
свој
жупник
,
дочекати
бити
стојећке
,
скинути
капа
и
љубити
из
почитање
у
рука
.
истина
бити
јесам
и
тада
и
лупеж
и
хајдук
,
али
што
хтети
?
красти
једно
други
,
и
клати
се
међу
себе
!
А
и
са
свој
жупник
,
пастир
,
бити
јесам
умиљат
као
јањац
.
и
у
кућа
не
бити
се
изјести
добар
залогај
,
да
не
бити
он
понудити
свој
фра
јера
...
ах
,
да
,
други
јесам
онај
време
бити
!
...
А
како
јесам
сада
,
тај
ви
млад
знати
,
де
,
рећи
!
—
и
насмијати
се
фра
јере
,
а
округао
лице
доћи
округао
и
свјетлије
.
па
подвити
глава
,
спустити
он
се
потиљак
и
—
узригну
он
се
.
извадити
из
широк
фратарски
рукав
кутијица
,
промућкати
чаша
и
усути
у
она
из
кутијица
крцат
жљицу
бикарбонат
,
промијешати
,
и
испити
на
душак
.
—
овај
јесам
свет
ствар
!
—
велим
отац
Дионисије
—
Хоћеш
ти
један
жљицу
?
—
манути
,
бог
ти
,
тај
јесам
отров
!
—
окосити
се
отац
Дионисије
;
љутити
се
,
јер
он
јесам
помести
у
здравица
,
који
јесам
у
памет
слагати
,
да
јесам
изрећи
као
православан
свештеник
свештеник
латински
црква
.
доктор
црковни
права
,
љуштити
јабука
потврда
фра
Јерина
назор
у
главноме
,
али
се
он
чинити
,
да
исквареност
у
наш
народ
још
јесам
ухватити
мах
,
али
бојати
се
!
—
и
послиједи
јак
глас
:
—
Лажни
либерал
шире
се
свугдје
...
криво
схваћен
култура
наш
интелигенција
продирати
у
народ
,
упропастити
он
;
зато
ја
,
свештеник
,
један
и
други
вјера
,
имати
бити
народ
предњачити
добар
примјер
...
дакако
,
хтети
се
добар
дјело
,
а
не
само
ријеч
.
млад
калуђер
испитљивим
,
радознао
поглед
поглед
на
поп
Врана
;
и
фратар
загледати
се
,
али
ипак
побегенаше
доктор
.
газда
Јова
опазити
,
да
наш
народ
јесам
баш
рђав
,
јесам
изображен
,
нем
школа
,
још
јесам
диваљ
—
требати
он
просвијетлити
!
...
—
К
просвјета
допринијети
бити
и
сеоски
благајна
сав
дар
,
а
оне
хтети
он
и
онако
помоћи
—
опазити
поп
Врана
и
кришом
погледати
у
фра—Јосу
.
—
дакако
да
хтети
—
потврд
газда
,
докучити
куд
шибати
поп—Вранина
бесједа
.
па
он
пасти
на
памет
,
колико
шкодити
он
јесам
зимус
нанијети
,
купити
сијено
за
дружинаре
благајна
;
а
радити
ли
он
тај
из
доброта
срце
или
за
који
други
сврха
?
...
у
тај
изнебуха
дигнути
се
отац
Дионисије
.
Друштво
напит
,
пробављати
,
упрети
поглед
у
он
,
његов
прогушана
брада
дрхтати
,
а
очи
живо
продирати
ондје
гдје
она
унети
.
наздрављати
поп
Врана
као
поштен
човјек
,
дарежљив
,
пријатељ
народ
;
његов
јесам
мнијење
,
ко
јесам
поштен
човјек
,
јесам
ни
добар
свештеник
,
зато
неки
бог
поживети
поштењачина
поп
Врана
,
данашњи
свечар
!
овај
пут
„
живити
“
јак
јесам
;
млад
калуђер
у
занос
опет
отпочети
„
на
многаја
љето
“
,
али
друштво
преврнути
и
отети
„
много
литати
сритан
бити
!
“
отац
Дионисије
очито
се
љутити
:
ето
,
бар
на
његов
здравица
,
моћи
се
отпјевати
српски
:
„
на
многаја
љето
“
...
кад
се
занос
слегнути
,
дигнути
се
поп
Врана
,
уозбиљити
се
,
грискати
доњи
усница
,
и
подвојак
он
се
нарозао
.
захваљивати
предговорник
.
знати
да
изрећи
здравица
у
његов
слава
не
ићи
он
као
човјек
,
него
као
син
заједнички
ми
напатити
домовина
,
над
који
јесам
се
надвити
црн
облачина
да
јесам
угушити
...
Нашу
истрган
домовина
моћи
упоредити
црн
кукавици—удовици
,
рашчешљан
кос
,
који
свако
моћи
да
кињити
...
али
она
не
бојити
се
стран
душман
,
већ
јесам
душа
бости
,
кад
видити
свој
властит
син
,
који
јесам
свој
крв
одгојити
и
—
издржавати
она
,
где
јесам
издавати
и
од
она
се
одметати
;
имати
наш
отаџбина
и
челик
домољуб
и
поборник
,
који
требати
бити
да
се
данас
из
захвалност
сјетити
;
али
тај
овај
час
испуштати
ради
наш
слога
,
јер
јесам
и
ја
и
мој
сумишљеник
:
-
„
за
слога
добар
у
добра
“
дјеца
један
народ
два
племе
и
,
у
слава
наш
красан
домовина
,
испити
наш
чаша
на
искап
и
запјевати
„
Липе
наш
домовина
!
“
први
фратар
,
а
пред
она
фра
Јоса
,
дигнути
се
.
газда
Јова
,
тежак
,
окљева
,
а
отац
Дионисије
погледати
у
млад
калуђер
и
—
дигнути
се
.
—
капа
доља
!
—
загрмети
фра
Јоса
.
-
и
ви
тамо
!
викнути
сељак
,
што
јесам
мирно
уоколо
стати
и
буљити
у
друштво
.
—
Биће
да
хтети
се
помолити
бог
,
да
он
зафалити
на
обилат
ручак
!
—
велим
један
од
сељак
,
скидати
капа
.
и
заорити
се
пјесма
из
сав
глас
,
снажан
,
заношљив
.
газда
Јова
пратити
пјевање
у
памет
,
јер
никада
не
пјевати
.
рука
опрети
се
о
сто
;
блиједо
,
набухнуло
лице
продужити
се
и
уозбиљити
,
као
кад
неко
претргнути
у
један
мах
неоправдан
,
разуздан
смијех
.
кукаст
нос
спустити
се
,
а
очи
звјерати
:
-
али
у
такав
стање
остати
само
за
час
,
па
,
како
пјесма
престати
,
лице
задобити
сав
првашњи
изглед
.
—
не
изазивати
—
шапнути
отац
Дионисије
млад
калуђер
,
отац
Лаврентије
—
јесам
још
споменути
хрватски
име
...
моћи
споменути
ни
ви
наш
српски
,
кад
бити
наздравити
народ
!
-
љубав
за
љубав
!
—
А
тај
она
вјеровати
?
—
тихо
одвратити
отац
Дионисије
и
погледати
свој
жив
очи
по
друштво
,
па
,
видјети
да
весело
о
нешта
друштво
разговарати
,
наставити
:
—
ти
она
вјеровати
?
Што
они
ми
жети
,
дати
,
брата
,
она
бог
!
особито
фратар
...
А
зашто
подржавати
поп
унијатски
,
што
пазарити
са
душа
наш
народ
,
кад
јесам
гладан
година
!
?
да
,
са
неколико
варичака
кукуруз
,
мислити
,
да
хтети
сав
наш
превјерити
!
...
—
ви
увијек
један
—
опазити
млад
калуђер
,
побојати
се
да
,
напит
,
отац
Дионисије
не
помутити
слога
...
—
пустити
ти
она
...
кад
они
варати
,
варати
и
ја
...
—
тако
јесам
!
и
опет
се
дигнути
старац
отац
Дионисије
и
велим
:
—
ја
јесам
заборавити
у
наш
весеље
,
да
испити
чаша
у
здравље
—
знати
ко
?
—
онај
који
јесам
крв
наш
крв
,
у
здравље
наш
народ
обити
вјера
!
...
—
Добра
јесам
!
—
упад
у
ријеч
газда
Јова
.
—
познати
ми
јесам
—
прослиједити
старац
—
како
се
наш
народ
борити
проти
некрст
,
вјеран
вјера
свој
отац
...
сјетити
се
,
да
јесам
и
ја
из
народ
и
заклети
се
,
да
хтети
он
само
добра
учити
!
јесам
ли
тако
?
неки
бог
поживети
дакле
наш
народ
обити
вјера
и
оба
племе
!
...
Живио
народ
!
„
Живио
!
“
орити
се
у
друштво
а
прихватити
да
викати
и
сељак
,
већ
здравица
привикнути
.
Међа
сељак
поп
Врана
углед
Марка
,
човјек
Машин
,
позвати
он
и
понудити
пун
чаша
вино
.
и
настати
весео
шал
међу
гост
,
пјевање
пјесма
и
задиркивање
.
неки
од
млад
схватити
Маша
вавољак
средина
од
крух
у
капица
,
она
се
насмијати
и
побјеже
у
кухиња
.
за
она
пожурити
човјек
она
Марка
,
да
у
марама
покупити
,
што
јесам
иза
ручак
остати
.
иза
црн
кава
друштво
се
дигнути
од
трпеза
.
фра
јере
зажелити
да
спавати
,
али
фра
Јоса
не
да
.
Вели
:
—
Ника
не
смије
оставити
свој
браћа
.
тако
дебео
фратар
задовољити
се
,
да
се
гегати
по
одгојку
,
мислити
непрестано
на
пробава
.
али
кад
он
друштво
изгубити
с
вид
,
легати
испод
дрво
у
хлад
,
да
бар
опочине
,
док
бар
пробава
трајати
.
доктор
црковни
права
извадити
из
рукав
смотра
„
La
civita
cattolica
”
,
-
(
он
јесам
и
онако
,
доћи
да
се
провозати
и
разонода
у
прост
природа
.
)
-
па
наћи
хлад
,
сједе
,
да
читати
.
остати
фратар
подвезати
конопац
од
три
узао
фраторску
црн
хаљина
,
да
она
не
сметати
,
и
засукати
рукав
од
кошуља
,
тај
се
стати
уметати
камен
.
сељак
тек
сада
срце
заиграти
и
очи
доћи
живље
:
—
Божа
,
ко
хтети
одбацити
?
један
чобанац
,
дуг
рука
,
спуштен
беневрека
,
неишчешљане
загасит
кос
,
јарки
очи
,
прићи
поп
Врана
и
,
дрхтати
од
узбуђење
,
велим
он
:
—
и
ја
бити
се
,
попити
,
бацити
!
...
—
де
,
ти
,
али
јуначки
;
одбацити
калуђер
!
...
—
Нећу
моћ
...
—
и
погледати
млад
калуђер
,
који
држати
тежак
камен
у
рука
.
—
Нећу
моћ
—
поновити
,
—
снажан
јесам
,
гледати
он
плећа
,
а
бикује
ли
,
бикује
!
па
и
вино
,
поп
,
и
храна
...
—
јесам
по
тај
...
—
јесам
,
попити
!
видити
ја
како
он
мало
пријести
прихватити
се
јањетина
,
таман
као
да
она
први
на
сто
донети
...
е
,
да
!
...
поп
Врана
наредити
Маша
,
да
он
под
чаша
вино
.
Чобанче
испити
и
,
отрти
уста
рукав
од
кошуља
,
прихватити
камен
из
калуђеров
рука
.
Покуша
неколико
пута
да
одбацити
,
задихати
се
од
зор
и
,
пошто
камен
бацити
,
падати
као
сноп
на
земља
.
али
узалуду
,
оно
,
јесте
,
добро
бацати
,
али
по
калуђеров
мјерење
,
видити
се
да
до
биљег
фалити
читав
подланица
.
Бацајући
за
последњи
пут
камен
,
чобанац
се
већ
расрдити
и
велим
:
—
не
бити
бог
!
Поп—Вранин
слуга
љутити
се
,
што
опет
калуђер
однети
барјак
,
а
снажан
фра
Јоса
хтети
да
се
већ
умети
,
кад
видити
да
не
моћи
пребацити
.
онај
чобанац
велим
слуга
,
гледати
на
калуђер
:
—
Старовјерац
јесам
оно
,
јуначина
,
брата
!
али
не
будалити
ти
,
и
храна
,
и
вино
...
она
,
још
ја
у
нос
мимо
сав
осталога
остати
мирис
печен
јањетина
!
...
у
тај
Маша
изнебуха
узити
камен
и
уметнути
се
с
он
и
велим
:
—
боље
бити
од
поп
Врана
!
...
А
кад
хтјети
фра
Дан
да
се
бацити
,
посрнути
и
затетурати
...
—
пијан
јесам
као
сјекира
!
—
опазити
отац
Дионисије
.
-
А
Маша
кидати
се
од
весео
смијех
.
—
вријеме
јесам
да
се
одлазити
!
—
опазити
газда
Јова
,
раздријемати
се
,
бити
се
наслонити
глава
на
трпеза
и
закуњати
.
слуга
купити
сијено
испод
коњ
и
метати
она
зобница
,
да
јесам
бјешњи
;
калуђеров
бедевија
тек
прегршт
саса
:
мисао
утећи
она
фра—Јосин
вранац
!
један
дјечак
,
комшија
,
поцрњео
,
аљкав
,
купити
балега
испод
коњ
;
загледати
се
у
један
,
још
жив
:
пухати
се
из
она
и
осјећати
оштар
воњ
.
—
Вида
!
—
велим
свој
други
,
други
дјечак
,
а
очи
он
сјевнуше
-
у
она
жито
живо
,
моћи
бити
он
сијати
...
узити
балега
у
рука
и
,
држати
јесам
у
рука
,
окљева
да
јесам
у
врећа
стрпати
,
као
да
он
јесам
жао
.
газда
Јова
опраштати
се
са
свечар
,
с
он
хтети
са
кочија
опћински
присједник
,
кршћанин
,
варошки
крчмар
,
а
остати
друштво
повратити
се
на
свој
коњ
.
и
опраштати
се
опет
забрујати
звоно
и
затутњити
неколико
прангија
и
тробојан
застава
лепршати
у
рука
фра—Јосиним
и
викати
се
,
скуп
са
сељак
,
свечар
последњи
„
живити
“
!
...
и
коњ
-
похитати
.
кад
отићи
гост
и
звоно
престати
славити
,
велим
поп
Врана
окупљен
сељак
:
—
сада
ићи
,
доста
се
весеље
нагледати
!
...
-
Хоће
наш
поп
!
...
—
рећи
Марка
,
Машин
човјек
.
—
Ужива
свој
права
!
—
јавити
се
неки
од
комшија
-
и
разилазити
се
свој
кућа
.
сунце
нагињати
ка
запад
и
планина
,
узмицати
у
долима
,
драга
и
испод
греда
,
испред
модричаст
сјена
,
који
неосјетљив
дизати
се
све
више
и
више
.
Маша
гологлав
распремати
сто
;
сунце
у
прошарици
просипати
она
се
по
плав
кос
,
а
поп
Врана
никако
да
с
она
ока
скинути
.
иза
весеље
у
душа
он
усељавати
се
лак
туг
,
долазити
полако
,
али
осјетљив
;
захват
он
све
јаче
гледати
како
сунце
узмицати
сјена
;
а
кад
по
одгојку
завладати
хлад
,
зажелити
се
разговор
са
Маша
.
—
Маша
!
—
јавити
се
и
понудити
јесам
да
сјести
.
Жена
он
погледати
и
већ
она
се
смијех
појавити
у
угао
усна
;
још
она
јесам
смијешати
у
црвен
капа
.
-
али
погледати
он
у
очи
,
учинити
она
се
,
да
јесам
тај
очи
молити
,
и
сједе
сучелице
он
.
—
Што
хтети
?
—
упитати
он
гледати
у
злаћан
прах
што
између
она
у
сунчев
зрак
игра
.
—
ти
ја
,
Маша
,
не
разумјети
и
ваљада
не
моћи
да
разумјети
;
ти
јесам
,
од
нарав
,
безбрижан
,
снажан
...
Хтјео
бити
и
ја
такав
бити
,
али
не
моћи
...
Видиш
,
-
тек
што
јесам
гостити
поћи
,
савладати
ја
туг
и
ники
не
моћи
да
ја
утјешити
,
до
ти
Маша
...
Драга
јесам
ја
...
и
не
тражити
друго
већ
да
јесам
код
ја
...
А
јесам
ли
ја
ти
мити
?
—
изговорити
очито
дирнути
.
—
јесам
ја
мрзак
...
А
и
зашто
бити
бити
?
...
-
и
,
отезати
бесједа
,
однети
јесам
изнебуха
мисао
ка
Рада
.
поп
Врана
,
као
да
јесам
осјетити
њен
мисао
,
велим
она
:
—
знати
да
ти
јесам
мити
,
али
једнако
моћи
бити
са
ја
добар
,
ако
хтети
,
—
и
,
испод
сто
ухватити
јесам
за
рука
.
—
Доста
ја
јесам
да
ти
миловати
рука
,
и
одмах
ја
јесам
лакше
...
она
се
његов
ријеч
смилити
и
пустити
дуљити
но
обично
свој
рука
у
његов
.
и
док
се
држати
за
рука
,
ћутети
,
а
док
она
истргнути
свој
из
његов
,
дигнути
се
он
.
—
ићи
у
шетња
!
—
бог
с
ви
,
што
бити
комшија
о
ми
говорити
?
—
брига
ја
!
—
одговорити
-
и
погледати
јесам
живо
у
очи
,
па
,
ухватити
рука
поповски
оковратник
,
продрмати
с
он
и
велим
озбиљно
,
љутит
:
—
Видиш
,
Маша
,
овај
ја
гушити
!
А
да
јесам
овај
...
и
прекинути
бесједа
,
те
опет
јесам
замолити
да
поћи
с
он
.
и
разговарати
поп
Врана
застајкивати
;
на
мах
гледати
некамо
неодређено
,
а
на
мах
загледати
се
у
она
и
,
на
једном
обгрлити
јесам
,
велим
:
—
Маша
,
ја
бити
с
ти
овако
до
на
крај
свијет
!
бити
ли
ти
поћи
са
ја
?
да
некамо
побјегнемо
...
Хоћеш
ли
?
—
Што
говорити
?
—
зачудити
се
Маша
и
хтјети
да
се
истргнути
из
загрљај
.
—
остати
,
Маша
,
још
остати
!
...
овако
ја
јесам
лијепо
...
фала
ти
:
овај
ти
хтети
никада
заборавити
...
и
сав
страстан
јесам
миловати
...
Маша
осјетити
додир
и
голицање
његов
лице
на
свој
,
осјетити
његов
мушки
воља
...
и
док
јесам
он
љубити
,
мисао
бесвјестан
понети
јесам
ка
Рада
...
и
жеља
за
његов
миловање
избити
снажно
,
јако
.
—
Рада
!
—
измакнути
она
се
из
уста
,
и
изрећи
оно
,
што
јесам
у
душа
осјетити
.
—
Рада
!
—
поновити
у
занос
,
тргнути
се
и
извити
се
из
попов
рука
,
пожурити
ногоступ
преко
одгојка
...
—
Маша
,
Маша
!
—
зовнути
он
,
гледати
за
она
и
,
осјетити
се
слаб
,
понижен
,
изгубљен
...
прислонити
се
уз
дебло
стар
дрво
...
А
сутон
већ
јесам
пасти
:
сјајан
,
бистар
сутон
пун
мјесец
,
што
с
небо
гријати
и
сјајити
се
као
зимњи
сунце
...
и
сјена
по
одгојку
постати
загасит
и
тајанствен
.
радити
између
два
крух
,
лањски
и
овогодишњи
,
што
још
не
приспјети
,
понестати
жито
у
кућа
.
стар
Или
под
зима
продати
газда—Јови
жито
и
сијено
,
као
и
сваки
година
.
оставити
јесам
само
толико
,
колико
он
се
чинити
,
онако
по
прилика
,
да
хтети
преко
година
кућа
достајати
.
али
преварити
се
у
рачун
као
и
осталих
година
.
Мишљаше
за
сијено
бити
благ
зима
,
а
оно
окренути
оштар
и
сњежан
,
па
у
добар
понестати
сијено
,
а
за
жито
јесам
рачунати
на
кокош
и
крмад
,
који
бити
се
старати
Смиљана
у
љут
зими
смиловати
и
прегршт
по
прегршт
бацати
да
не
скапавати
од
глад
.
тако
Или
под
зима
јевтин
продавати
,
а
усред
зима
и
љето
за
скуп
новац
куповати
и
сијено
и
жито
.
кад
Рада
доћи
у
варош
господар
и
затражити
жито
,
газда
Јова
ударити
он
у
образ
,
велим
:
—
не
моћи
ти
,
синак
,
већ
давати
док
не
склопити
законит
погодба
за
нов
дуг
.
накупити
се
чудо
,
да
ти
казати
колико
,
-
око
два
хиљада
талијера
.
радити
се
чисто
упроштио
од
чудо
,
и
прибрати
се
увидити
очито
,
да
газда
на
рачун
хтети
да
закинути
више
но
игда
.
знати
јесам
да
отац
давати
на
рачун
сваки
година
,
и
ако
он
раније
о
тај
јесам
нигда
говорити
,
до
љетос
,
ноћу
у
поље
.
бити
јесам
тај
пошљедњи
љето
пред
његов
смрт
.
Сјећа
се
јако
добро
.
неки
у
поље
свирати
у
двогрла
,
извијати
из
она
питом
,
тужан
глас
;
поћи
прама
свирац
мислити
наћи
ко
свој
други
,
а
зачудити
се
,
кад
мјесто
други
наћи
отац
,
велим
он
:
—
Што
тај
,
отац
,
ти
?
...
стар
се
пренети
као
иза
сан
.
—
Ева
,
Рада
,
пасти
ја
на
ум
двогрла
.
јутрос
потражити
и
наћи
она
у
ковчег
,
па
видити
,
сада
подјетињити
те
свирати
...
—
де
,
још
!
—
велим
Рада
.
али
Или
не
послушати
.
А
и
по
поље
чути
се
свирка
свирати
и
кавеле
и
на
мах
,
за
час
,
појавити
се
свјетлост
наложен
сув
балега
,
на
чији
ватра
чобанчад
пржити
клип
кукуруз
,
клепка
звечати
и
неки
дозивати
—
док
нечији
пас
престати
лајати
...
—
Рада
!
—
иза
премишљање
рећи
он
тада
отац
:
-
ти
јесам
научити
,
велим
,
нешто
читати
,
а
утувити
јесам
и
број
;
што
не
бити
на
шта
загарити
,
што
давати
господар
на
рачун
?
...
јесам
већ
ники
вјеровати
...
А
чудо
,
поштен
људи
-
па
се
тужити
на
газда
...
од
тај
ноћ
отац
он
казивати
,
кад
бити
што
на
рачун
газда
давати
,
а
давати
јесам
у
више
навратака
...
—
господар
!
—
ослободити
се
Рада
иза
премишљање
,
док
јесам
газда
гледати
по
дужнички
књига
—
давати
ти
јесам
отац
на
рачун
у
више
навратака
...
јесам
ли
забиљежити
?
газда
не
дизати
очи
са
књига
,
одговорити
мирно
:
—
Што
,
зар
мислити
да
красти
?
—
не
велим
ја
тај
,
али
ја
јесам
криво
...
—
сав
јесам
ви
једнаци
...
и
други
тако
вео
,
кад
требати
враћати
.
—
јесам
ли
забиљежити
двадесет
и
пет
талијера
,
што
јесам
отац
ухватити
за
продат
крава
и
донијети
ти
она
на
рачун
?
—
сав
јесам
убиљежити
—
велим
мирно
газда
.
—
Па
како
да
моћи
бити
толико
,
колико
ти
велим
?
—
А
парнички
трошак
?
...
-
подигнути
глава
насмијати
се
газда
.
—
каков
?
...
—
они
са
поп
Врана
...
пасти
јесам
на
ти
...
а
ја
она
подмирити
...
—
Па
тако
јесам
и
права
...
тај
јесам
тако
хтјео
...
—
права
!
?
—
зачудити
се
газда
.
-
А
ко
се
парбити
и
ко
јесам
парба
изгубити
?
радити
се
изненадити
,
збунити
.
газда
опазити
његов
забуна
:
—
дакле
,
видити
,
да
јесам
боље
мирно
да
се
растати
...
Учинићемо
нов
погодба
за
сав
,
и
јесам
ја
,
болан
,
рђав
човјек
...
дакле
,
хтети
ли
?
рад
грђе
уплашити
његов
сладак
ријеч
.
не
знати
што
да
рећи
и
доћи
он
да
бјежати
,
осјећати
тај
,
па
велим
:
—
Част
ви
,
али
сада
не
моћи
...
видити
,
—
и
у
хитња
изићи
из
дућан
.
радити
у
варош
нигдје
се
не
сврнути
,
већ
,
погнати
пред
себе
празан
парип
,
упутити
се
кућа
усред
подне
.
преко
поље
сунце
упирати
у
чела
,
у
очи
жећи
,
али
брига
он
јаче
морити
,
па
не
тражити
хлад
,
да
се
од
врућина
склонити
.
по
поље
у
сунчев
свјетлост
прелијевати
се
жито
,
низак
,
празан
класа
,
стршити
у
висина
,
раније
настрадати
од
мраз
а
сада
затеглом
суша
;
срце
он
пуцати
пролазити
поред
свој
ораница
:
гинути
жито
наочиглед
-
помислити
-
и
трпити
,
и
чезнути
за
киша
,
као
и
распуцан
земља
жељан
влага
,
да
јесам
заситити
,
натопити
...
и
ливада
слабо
јесам
понијети
овај
година
.
колико
се
само
напатити
,
прокиснути
до
кожа
,
одвраћати
вод
и
копати
јаруга
,
колико
јесам
земља
преко
себе
пребацити
!
и
сав
јесам
тај
он
весело
радио
,
као
за
себе
,
и
за
свој
земља
,
и
неки
бити
сав
живот
дати
,
кад
имати
зашта
.
-
али
овако
-
помислити
-
гледати
пред
себе
празан
коњ
-
радити
за
други
.
ко
хтети
онолики
дуг
подмирити
?
-
и
први
пут
у
живот
из
дух
прекор
покојни
отац
са
непамети
.
и
синути
он
лијепо
пред
очи
,
за
чим
јесам
газда
Јова
кренути
...
Ена
комшија
Војкан
узити
све
.
Бјеше
се
с
он
нагодити
да
на
„
рат
“
плаћати
,
јер
он
син
поћи
у
свијет
на
рад
.
два
син
,
као
два
град
,
донијети
јесенас
лијеп
пар
.
Мишљаху
са
онај
платити
и
камата
и
„
рат
“
и
годишње
дућански
потркушице
,
а
кад
тамо
—
не
достигнути
ни
за
камата
.
Војкан
се
вратити
онај
дан
пијан
но
игда
,
као
велим
човјек
:
бадава
јесам
мучити
се
,
бездан
јама
ники
не
затрпати
,
па
бар
да
се
пити
док
тећи
!
...
А
два
син
он
поћи
опет
у
свијет
,
вео
,
да
јесам
се
укрцати
за
Америка
...
јесенас
узити
газда
сав
себе
и
кућа
,
и
земља
.
Војкан
отићи
у
свијет
,
да
потражити
дјеца
...
бог
знати
куд
,
и
живити
ли
још
?
...
стриц
Петар
чекати
што
и
Војкан
.
за
он
јесам
срећа
што
он
син
зарађивати
и
носити
новац
из
свијет
-
али
који
вајда
,
кад
од
главнога
дуг
никад
не
моћи
пар
откинути
?
-
тако
бар
Петар
велим
.
давно
бити
газда
бити
и
он
узети
све
за
дуг
,
али
син
носити
из
свијет
и
дати
газда
на
рачун
више
двојструко
но
бити
земља
он
давати
,
па
као
велим
газда
:
док
јесам
син
снажан
,
млад
,
па
моћи
да
зарадити
,
ено
он
земља
...
-
А
већ
јесам
један
син
Петров
настрадати
у
свијет
,
на
радња
,
динамит
однети
он
око
.
-
како
се
момак
стидити
-
помислити
Рада
—
кад
оно
кући
доћи
.
никако
да
ко
пустити
,
да
он
у
очи
завирити
,
већ
глава
једнако
кретати
тамо
и
амо
...
радити
,
имати
неколико
време
,
и
опажати
,
премишљати
,
али
како
да
се
опрести
зао
што
он
слутити
?
радити
и
штедити
колико
гођ
моћи
;
из
штедња
не
клати
ни
крмак
за
зима
,
толико
да
јесам
пура
сит
.
али
,
ето
,
сада
ни
она
немати
,
код
толики
Божје
и
његов
земља
!
А
када
он
неко
срести
или
стигнути
у
пут
,
чисто
он
стид
када
мимо
он
проћи
;
ваљда
хтети
се
онај
досјетити
да
јесам
у
варош
по
жито
поћи
,
а
празан
кућа
се
враћати
.
—
Тешко
јесам
—
помислити
—
док
у
варош
давати
,
а
кад
престати
давати
,
да
бог
учувати
!
Жене
ишчекавају
жито
,
па
док
чути
бактање
изићи
пред
кућа
.
—
зар
немати
ништа
у
господар
?
—
упитати
старати
свој
сух
глас
.
—
сигурно
да
немати
—
одговорити
мјесто
Рада
жена
он
.
радити
ћутети
и
не
помишљати
,
као
обично
,
на
свој
стар
синчић
,
што
он
се
веруга
између
нога
,
мислити
да
он
јесам
отац
штогођ
из
варош
донијети
,
и
намирити
коњ
,
каза
жена
да
улити
у
скленицу
литар
цијел
вареника
,
ставити
јесам
у
торба
и
поћи
низ
село
.
Бијаше
он
пасти
на
памет
,
да
позајмити
неколико
талијера
у
Машин
човјек
Марка
;
неки
он
давати
на
поштење
,
али
уз
тежак
камата
.
А
каматар
јесам
Марка
у
сав
,
никада
у
варош
јесам
он
видјети
,
као
други
људи
,
попити
са
човјек
чаша
вино
,
а
и
суд
бити
он
осудити
због
каматарства
на
мјесец
дан
затвор
и
на
губитак
камата
од
више
година
.
—
суд
ја
одсјек
глава
!
—
рећи
зажагрен
очи
онај
дан
,
кад
из
суд
изићи
у
чаршија
,
и
преко
свој
обичај
сврнути
у
крчма
.
—
Одсјече
ја
глава
!
А
да
бити
зашто
?
—
велим
крчмар
,
док
јесам
сио
за
сто
.
—
дати
комшија
Јована
двадесет
талијера
,
у
невоља
да
он
поможем
,
а
он
ја
у
залог
ораница
,
ја
уживати
ораница
,
а
он
талијере
...
А
да
не
бити
ја
,
газда
Јова
однети
он
јесам
за
онај
двадесет
талијера
,
као
јесам
ли
бог
на
небо
...
ето
,
па
помоћи
ко
!
говорити
и
лијевати
у
себе
вино
као
у
празан
мјешина
,
и
нудити
људи
да
пити
;
неки
прихваћати
,
само
да
трошак
имати
,
и
не
моћи
да
се
начудити
,
како
јесам
он
тако
данас
податан
и
разговоран
,
он
,
што
бити
игла
оглођао
,
и
који
уста
обично
ћутети
,
а
само
очи
говорити
.
—
Мен
јесам
осудити
!
—
ударати
пијан
шака
у
сто
—
и
још
судац
велим
:
за
углед
други
...
Чина
рачун
он
и
писар
и
бајаги
пренемагати
се
од
чудо
...
велик
ли
ја
чудо
!
А
што
не
осуда
газда—Јову
?
Што
не
осудити
покојни
газда—Стјепана
,
што
доћи
однекуда
из
Босна
,
у
горети
беневрецима
од
мој
,
па
у
мало
година
подигнути
млиницу
,
покуповати
кућа
,
и
пусто
поље
остати
за
он
.
Раскући
она
неколицина
,
а
сада
дјеца
он
настављати
и
ићи
за
његов
стопа
!
...
Што
не
осуда
газда—Николу
?
сав
се
они
обогатити
,
а
шта
трговати
?
кукуруз
,
брата
,
за
гладан
година
понајвише
и
...
нешто
са
сељачки
потркушицама
...
па
они
миран
,
почитани
,
судац
с
она
као
са
браћа
.
е
,
јесам
стар
бити
будалити
,
давни
се
велим
:
„
богат
поштен
,
а
дебео
лијеп
“
!
тако
ти
јесам
,
бог
ја
!
Марка
отићи
из
варош
,
широк
,
простран
,
и
одлучити
тај
дан
да
хтети
више
новац
на
камата
давати
,
али
први
пригода
попустити
.
—
не
будалити
!
—
велим
жена
Маша
,
кад
он
од
тај
одвраћати
—
Што
хтети
са
овај
пар
?
,
а
ако
јесам
накастити
однијети
ја
она
...
фала
бог
!
-
неки
носити
!
радити
наћи
Марка
пред
кућа
гдје
седити
;
он
тако
љети
,
кад
јесам
у
варош
,
сједи
по
цијел
Божји
дан
,
гледати
предати
се
и
пухати
лула
;
духан
он
намирити
сељак
за
цијел
година
,
па
ипак
свугдје
,
и
у
пут
,
и
у
поље
,
и
на
прело
,
тражити
да
он
други
лула
напунити
.
радити
извадити
скленицу
вареника
и
велим
он
:
—
метнути
,
Марка
,
у
кућа
,
а
други
згода
бити
боље
...
јесам
сада
у
земан
...
Марка
се
дигнути
дохватити
скленицу
и
питати
:
—
А
што
јесам
хтјео
,
Рада
?
—
Мале
ствар
,
мало
пар
...
Марка
он
погледати
свој
свијетао
зеленкаст
очи
и
велим
:
—
Знаш
,
одредити
јесам
више
ники
не
давати
...
суд
ја
,
болан
,
одсјек
глава
,
а
да
бити
за
што
?
...
немати
од
тај
већ
користити
!
—
за
кратак
,
до
светити
Ката
,
само
неколико
талијера
,
да
ја
позајмити
,
па
као
да
јесам
ја
она
даровати
...
потреба
ја
јесам
!
претргнути
она
разговор
Маша
,
спртити
са
себе
брема
дрво
и
питати
се
с
Рада
.
—
Пођи
,
Маша
,
видити
куд
јесам
крава
,
да
не
бити
у
штета
—
каза
она
Марка
.
А
кад
жена
отићи
,
погледати
кришом
на
Рада
,
наставити
Марка
:
—
скуп
јесам
сада
новац
,
Рада
брата
...
људи
двовјерни
...
али
да
,
—
као
присјетити
се
—
тај
јесам
од
поштен
пањ
...
А
колико
бити
ти
требати
?
—
десетак
талијера
...
—
Добра
,
а
велим
,
вратити
она
о
свет
Ката
?
...
Даћу
ти
она
,
ма
да
знати
,
плетати
ти
јесам
на
талијер
.
—
како
хтети
...
потреба
ја
јесам
!
...
—
Причекај
!
Марка
ући
у
кућа
и
за
себе
затворити
врата
.
разгледати
се
по
кућа
,
па
извадити
један
камен
из
зид
при
земља
и
узити
из
рупица
добро
увезан
навлакачу
,
у
који
новац
држати
.
извадити
колико
јесам
требати
у
сребро
и
злато
,
јер
банак
јесам
држати
,
од
када
он
она
бити
неколик
миш
нагристи
—
и
опет
поставити
камен
,
како
јесам
пријести
бити
.
—
Ева
пар
,
Рада
!
—
изаћи
пред
кућа
,
велим
он
,
и
бројити
она
помњиво
полагати
она
на
Радина
рука
,
а
дати
он
она
,
погледати
он
свој
свијетао
очи
чисто
у
очи
:
—
ето
ти
она
...
А
бог
ти
и
душа
!
А
кад
Рада
,
примити
новац
,
отићи
,
као
досјетити
се
,
па
повикати
за
он
и
казати
он
:
—
Узораћеш
ја
,
болан
,
онај
неколико
браздати
ораница
испод
кућа
:
лако
јесам
тај
ти
!
Маша
пазити
на
Рада
,
и
док
он
виђе
да
отићи
,
упопријечити
и
сачекати
он
на
пут
.
прекинути
он
у
мисао
што
он
салијећаху
:
бити
јесам
замислити
,
невесео
.
—
Рада
,
болан
...
што
јесам
с
ти
?
од
када
се
не
видјети
!
—
тај
видјети
јесам
се
овај
час
!
—
одговорити
мирно
Рада
.
—
не
бројити
ја
онаков
виђење
,
већ
оваков
...
и
чисто
дрхтати
од
узбуђење
принети
сав
образ
к
његов
усна
.
—
Рада
,
пољубити
ја
!
—
молити
он
...
Нећеш
,
јесам
тај
брига
за
ја
—
одговарати
жена
за
он
...
А
имати
и
права
...
убити
ја
,
Рада
!
безмало
што
ти
се
изневјерити
!
—
и
навријети
она
сузити
на
очи
,
и
јецање
закрчити
ријеч
у
грло
.
—
Што
плакати
?
—
упитати
Рада
обзирати
се
око
себе
.
—
убити
ја
!
—
Кажи
што
јесам
?
—
стид
ја
,
а
друкчије
сав
ја
једно
...
али
кад
јесам
код
ти
,
пећи
ја
...
—
Кажи
!
—
без
мало
,
те
ја
не
преварити
поп
Врана
...
обвладао
ја
бесједа
...
мало
,
што
он
се
не
пустити
...
—
Па
?
—
рећи
Рада
.
—
и
он
јесам
човјек
!
Жена
дигнути
глава
и
погледати
он
сузним
очи
,
што
у
сунце
засијати
:
—
зар
јесам
ти
све
један
,
Рада
?
—
једва
изговорити
...
и
,
окренути
се
од
он
,
гушити
се
у
суза
,
поћи
натраг
.
Учини
неколико
корачај
,
