пустош.
много
јесам
српски
син
тада
пасти
испод
њихов
разбојнички
нож
,
шта
више
,
бесан
пустахија
не
задовољаху
се
само
тај
,
већ
пошто
многи
село
тако
опленити
,
а
они
она
после
тај
предавати
и
сам
пламен
и
тек
онда
тријумфовати
свој
победа
.
Пустошећи
тако
они
доћи
и
до
сам
село
Крстца
,
недалеко
од
Мицковог
логор
.
многи
српски
сељак
,
пошто
се
извући
из
овај
покољ
,
који
сад
завладати
и
у
Крстцу
,
одмах
појурити
ка
Мицко
да
бити
он
замолити
за
помоћ
.
Чим
Мицко
чути
за
овај
од
овај
бедан
сељак
,
он
брзо
појурити
са
свој
дружина
и
заузети
бусија
,
недалеко
од
нападнут
село
и
тај
на
сам
друм
који
хтети
пустахија
сигурно
проћи
.
после
кратак
очекивање
тако
за
бусија
,
појавити
се
и
сам
пустахија
са
грдан
пљачка
,
који
јесам
на
коњ
ићи
за
она
,
а
на
чела
свити
бити
јесам
Бафтер
.
он
јахати
на
бесан
хат
који
непрестано
подигравати
бесно
фркати
,
као
да
подозревати
нешто
.
и
заиста
,
кад
бити
већ
у
близина
,
Мицкова
мартинка
љутито
цикнути
и
буљубаша
Бафтер
с
место
се
стропоштати
стрмоглавце
,
силно
треснути
свој
глава
о
пешчан
друм
.
сад
Мицкова
дружина
,
чути
мартинку
свој
војвода
,
одмах
оборити
силан
плотун
у
гомила
овај
пустахија
.
они
брзо
појурити
напред
но
досетити
се
пљачка
,
опет
хтети
натраг
.
ту
се
начинити
читав
гужва
од
она
,
ал
’
плотун
Мицкове
дружина
бити
сад
у
јек
,
сипати
непрестано
врео
олово
као
из
неки
вулкан
.
на
бојни
поље
остати
преко
двадесет
мртав
пустахија
а
и
сам
охол
Бафтер
,
осталисе
пак
разбегнути
куд
који
јурити
сав
жестина
,
оставити
сав
пљачка
,
који
бити
похарати
од
многи
село
.
Мицко
не
хтети
јурити
за
она
већ
одмах
похватати
са
свој
друг
коњ
,
натоварен
са
пљачка
,
и
предати
она
сељак
село
Крстца
.
благодаран
сељак
не
моћи
да
пропуст
а
да
се
за
оваки
освета
не
одужити
харамбаша
Мицко
и
његов
дружина
.
одмах
он
зато
позвати
још
са
бојни
поље
,
у
свој
село
и
ту
и
он
и
дружина
он
гостити
пун
три
дан
све
сам
млад
јагањац
а
и
руменика
вино
.
после
оваки
тродневни
гошћење
Мицко
се
спустити
са
свој
дружина
најпре
у
село
Степан
а
одатле
у
село
извор
.
овде
јесам
Мицко
имати
један
свој
стар
пријатељ
,
ко
обично
звати
чорбаџи
-
Миша
.
овај
Миша
бити
јесам
чувен
са
свој
богатство
.
Још
он
немати
ни
четрдесет
година
а
он
већ
постати
старешина
огроман
задруга
,
од
преко
шесдесет
који
мушко
који
женски
лице
.
истина
,
бити
јесам
од
он
и
много
стар
у
кућа
,
но
он
се
између
свити
истицати
као
бистар
и
способан
за
такав
положај
у
тако
огроман
задруга
.
ни
јесам
Миша
јесам
знати
колико
имати
ланац
земља
,
колико
пашњак
и
ливада
,
колико
забрана
,
воћњак
и
други
имање
.
скоро
половина
задругар
јесам
моћи
ни
име
погодити
.
Читаву
трећина
село
заузимати
јесам
преко
тридесет
зграда
,
не
рачунати
амбар
и
други
кош
за
жито
.
Апелујући
на
толико
богатство
Мишин
,
а
и
на
свој
стар
пријатељство
с
он
,
Мицко
и
не
сумњати
у
његов
гостопримство
,
зато
сад
и
отићи
са
свој
дружина
к
он
.
и
заиста
,
Миша
она
веома
усрдно
примити
.
тако
сад
Мицко
остати
код
он
неколико
дан
,
уживати
богато
његов
гостопримство
.
у
исти
село
живети
јесам
и
чувен
бег
,
ко
у
Лесковац
звати
Пашагом
.
он
јесам
у
Лесковац
живети
повише
година
и
отуда
доћи
у
извор
још
@card@
.
година
,
јер
овде
бити
и
његов
претци
становати
.
Мицко
бити
већ
наумити
да
и
овај
бег
уништити
.
тај
тајна
поверити
он
и
сам
чорбаџи
Миша
.
но
исти
ноћ
,
када
јесам
Мицко
хтети
да
поћи
у
његов
конак
,
Миша
отићи
ка
Пашаги
и
јавити
он
да
хтети
он
Мицко
те
ноћ
напасти
.
овај
Миша
бити
учинити
из
тај
разлог
,
што
јесам
између
он
и
Пашаге
бити
веома
чврсто
пријатељство
.
Пашага
,
чути
за
овај
,
одмах
опремити
коњ
и
кола
и
још
исти
вече
утећи
са
свој
породица
у
Велес
.
Мицко
на
овај
издајство
јесам
ни
слутити
.
он
јесам
имати
велик
поверење
код
Миша
,
зато
открити
он
свој
намера
он
јесам
слутити
ни
најмање
,
да
хтети
он
у
тај
изневерити
Миша
и
да
хтети
он
осујетити
план
.
Још
исти
ноћ
Мицко
се
кренути
са
свој
дружина
права
ка
Пашагином
конак
.
Ноћ
јесам
бити
већ
далеко
превалити
.
Месечина
сијати
као
дан
,
тај
јесам
Мицко
морати
полако
ступати
ка
конак
,
крити
се
непрестано
уз
сеоски
плот
.
Чим
стигнути
до
сам
зид
,
који
бити
конак
опколити
,
одмах
се
један
од
друг
сагнути
,
а
други
преко
он
испети
се
на
зид
и
одатле
скочити
у
двориште
.
овај
одмах
отворити
капија
и
сав
бити
сад
унутра
.
Гурајући
се
непрестано
уз
зид
,
који
бити
конак
оградити
,
да
она
не
бити
ко
спазити
,
заћи
они
сад
полако
и
иза
сам
зид
од
конак
.
сад
се
примакнути
и
до
сам
конак
,
па
опет
поред
његов
зид
доћи
најзад
и
до
улаз
за
у
конак
.
Пошто
се
полако
испети
степеница
,
тај
већ
бити
пред
сам
врата
за
улаз
у
одаја
.
неколико
она
снажно
ударити
сад
у
врата
,
па
одбацити
она
далеко
унутра
,
они
сав
жестина
улетити
,
са
голим
јатаган
,
у
конак
.
Час
јесам
улетати
у
овај
,
час
у
онај
соб
,
час
претурати
кревет
,
долама
,
завирити
најзад
и
у
сваки
чошак
,
али
нигде
ништа
.
од
Пашаге
и
његов
породица
немати
ни
помен
.
Мицко
просто
не
моћи
веровати
свој
рођеним
очи
.
он
и
даље
непрестано
трагати
по
соба
и
најзад
наићи
на
један
од
Пашагиних
слуга
,
који
на
лупа
од
срозан
врата
бити
одмах
одјурити
у
један
скривен
одајица
па
се
у
један
угао
сав
згрчити
,
чисто
не
дисати
.
—
казивати
,
мора
,
где
јесам
бег
?
—
грмити
љутит
Мицко
и
одмах
потегнути
јатаган
.
он
сад
бити
толико
разјарити
,
да
бити
и
на
свој
рођеног
отац
пуцати
.
бити
он
јесам
страшно
криво
:
како
тај
да
он
умакнути
Пашага
баш
тај
ноћ
.
—
ја
незнам
,
господар
!
—
промуцати
момак
а
грозница
већ
увелико
бити
завладати
он
,
гледати
у
изманути
јатаган
.
—
казивати
бре
,
пезевенк
,
или
тај
сад
здробити
!
—
грмнути
Мицко
још
оштрије
и
у
мал
’
што
не
треснути
свој
јатаган
,
који
необично
задрхтати
у
тај
тренутак
у
његов
десница
.
—
казивати
мора
,
гол
туркешањо
!
—
викнути
сад
и
остати
Мицкови
друг
,
који
на
Мицкову
вика
брзо
дотрчати
к
он
да
видити
шта
јесам
тај
бити
.
—
он
...
ефендија
...
он
још
синоћ
—
рано
отићи
некуд
кола
!
—
једва
промуцати
момак
,
јер
он
овај
просто
устрелити
свој
оштар
поглед
.
—
куда
!
?
...
зашто
?
!
—
чути
се
опет
буран
глас
осталих
.
—
куда
?
!
...
не
знати
!
...
Нешто
он
каза
чорбаџи
-
Миша
а
он
одмах
коњ
па
одјурити
некуд
!
...
сав
се
згранути
кад
чути
овај
реч
.
зар
чорбаџи
-
Миша
да
она
изневерити
?
...
тај
она
јесам
изгледати
веома
чудновато
и
загонетно
.
—
А
...
чорбаши
Миша
!
...
тако
ли
јесам
тај
!
—
викнути
Мицко
чудити
се
.
—
Добра
,
добро
...
сад
хтети
ја
он
одмах
показати
,
шта
опет
Мицко
знати
!
...
сад
он
одмах
појурити
са
свој
дружина
права
ка
Мишин
кућа
,
оставити
момак
недирнут
.
као
муња
улетити
сад
Мицко
у
кућа
,
кад
ал
’
Миша
немати
.
Миша
се
мало
доцније
бити
досетити
да
хтети
Мицко
сигурно
сазнати
,
да
он
јесам
он
изневерити
и
открити
Пашаги
његов
намера
,
зато
бити
и
утећи
,
знати
да
хтети
Мицко
одмах
заменити
Пашагину
глава
са
његов
.
он
се
,
заиста
,
доцније
и
покајати
но
узалуд
.
—
где
јесам
Миша
?
—
грмнути
сад
Мицко
и
одмах
исукати
јатаган
.
—
он
отићи
некуд
баш
мало
пре
!
—
одговорити
он
Мишин
укућанин
,
чудити
се
оваки
Мицковом
држање
,
јер
они
ништа
јесам
ни
знати
за
Мицкову
намера
,
нити
пак
да
он
јесам
Миша
изневерити
.
—
Добра
!
...
кад
бити
он
јесам
доћи
к
ја
,
онда
хтети
добити
овај
ваш
дете
!
—
завршити
Мицко
и
дохватити
Мишин
син
за
рука
,
па
заједно
са
свој
друг
поћи
ка
планина
.
сав
укућанин
бризнути
у
плач
.
они
бити
као
гром
поразити
овај
.
у
толико
она
бити
тежити
што
јесам
знати
,
зашто
се
овај
овако
догађати
.
дуго
сад
он
молити
и
преклињати
Мицко
,
љубити
он
крај
од
долама
и
квасити
она
врео
суза
,
само
да
она
пустити
дете
.
Обећаваху
он
шта
више
и
тај
,
да
хтети
он
сам
предати
Миша
,
чим
се
исти
бити
вратити
,
но
узалуд
.
Мицко
бити
као
рис
разјарити
,
па
никако
да
попустити
.
Мишина
синути
бити
већ
седамнајест
година
.
он
бити
већ
и
испросити
за
себе
девојка
и
тај
баш
кћер
један
од
Мицкових
јатак
.
и
он
јесам
тужно
запомагати
и
плакати
,
када
он
извући
из
кућа
и
повести
везати
у
планина
,
но
ни
тај
јесам
моћи
да
ублажити
увређен
душа
Мицкову
.
Сутра-дан
одмах
отићи
ка
Мицко
:
Мишин
жена
,
сеоски
поп
из
исти
село
,
онај
Мицков
јатак
,
у
који
Мишин
син
бити
запросити
себе
девојка
и
многи
други
из
Мишин
породица
,
као
и
други
угледан
сељак
из
исти
село
.
сад
он
сав
молити
и
преклињати
да
пустити
дете
,
говорити
он
како
оно
јесам
ништа
криво
.
Тужно
пак
запомагати
Мишин
жена
за
свој
дете
,
који
и
сада
никако
не
престајати
да
лити
горак
суза
за
свој
уцвељен
мајка
.
најзад
он
сав
обећати
,
да
хтети
он
у
кратак
рок
предати
и
сам
Миша
,
само
да
пустити
дете
а
за
овај
он
загарантовати
и
сам
свој
живот
.
Мицко
бити
јако
дирнути
онај
запомагање
и
горак
плакати
као
и
јецање
Мишин
жена
и
син
она
,
па
на
молба
осталих
а
нарочито
његов
јатак
,
он
најзад
наредити
да
се
дете
одмах
одвезати
и
пустити
на
слобода
.
после
овај
Мицко
јесам
неколико
дан
очекивати
на
оне
,
што
он
дати
гарантија
,
да
хтети
он
довести
Миша
.
и
заиста
они
јесам
непрестано
трагати
за
Миша
,
јер
јесам
знати
шта
она
чекати
од
Мицко
,
но
узалуд
.
са
зебња
очекивати
сад
они
на
казна
од
Мицко
и
његов
дружина
.
но
како
већ
бити
настати
хладан
јесен
,
тај
друг
наговорити
Мицко
,
да
напустити
овај
место
и
да
се
што
раније
побринути
за
место
,
где
бити
се
моћи
у
хладан
дан
да
заклонити
.
Мицко
сад
дигнути
рука
и
од
чорбаџи
-
Миша
и
од
онај
,
који
он
гарантовати
,
да
хтети
он
исти
предати
,
па
се
одмах
кренути
са
тај
место
и
поћи
даље
.
најпре
стигнути
у
Башин
село
,
па
снабдети
се
у
он
довољно
храна
,
он
одмах
продужити
пут
.
после
неколик
дан
доћи
у
Куманово
и
тај
се
задржати
за
известан
време
,
да
бити
се
мало
одморити
.
одавде
се
упутити
ка
граница
,
па
дошав
до
исти
,
он
преко
Ристовац
,
прећи
и
преко
она
и
после
неколик
час
стигнути
у
Врање
—
месец
октобар
@card@
.
година
.
у
пут
од
извор
до
сам
граница
—
до
Ристовац
имати
јесам
пуно
омањи
сукоб
са
Турчин
,
но
он
она
свуда
обилато
награђивати
врео
зрнце
од
мартинака
као
и
оштар
сечица
од
јатаган
.
на
овај
пут
од
извор
до
Ристовац
а
недалеко
од
Куманово
,
Мицко
бити
оставити
седамнајест
свој
друг
,
да
бити
они
ту
потражити
себе
склониште
за
зима
и
овај
чета
бити
јесам
сада
поглавар
онај
исти
вео
,
ко
бити
онај
Арнаутин
пре
ранити
у
нога
.
Чим
Мицко
ући
у
Врање
са
тринајест
свој
друг
одмах
се
скупити
светина
да
бити
видети
тај
чувен
харамбаша
Мицко
,
који
починити
толики
јад
и
толики
зло
обестан
Турчин
а
који
она
и
далек
свој
живот
задавати
огроман
страх
.
но
и
сам
његов
спољашност
бити
јесам
веома
примамљивати
,
те
и
она
привући
к
себе
још
више
радознао
маса
Врањанац
.
висок
,
крупан
,
а
кад
корачати
он
чисто
земља
потресати
.
кос
црн
,
врло
дугачак
,
јер
се
обично
борити
гологлав
,
лице
опалити
од
сунце
па
онај
црн
обрва
и
оштар
поглед
његов
крупан
очи
,
чисто
ви
страх
задавати
,
кад
он
погледати
.
фистан
од
дебео
ланен
платно
а
тако
и
чакшире
,
све
масно
—
да
не
бити
примати
киша
.
три
редник
,
пунити
сав
сам
убојни
метцима
и
тај
два
се
укрштати
преко
прси
а
један
око
пас
.
о
појас
дугачак
јатаган
,
пиштољ-кремењак
и
један
оштар
ханџар
.
о
раме
мартинка
извести
сав
сам
сребро
.
оваки
његов
спољашност
морати
јесам
скренути
сваки
пажња
,
како
онај
,
који
бити
већ
слушати
о
он
,
тако
и
онај
,
који
никад
јесам
ни
чути
за
он
.
Нашав
се
у
средина
оволики
радознао
маса
,
Мицко
се
брзо
склонити
у
један
оближњи
кафана
и
ту
остати
за
неки
известан
време
а
у
намера
да
бити
се
светина
разићи
.
мало
доцније
отићи
он
у
један
оближњи
берберница
,
тај
се
ту
мало
дотерати
.
сад
купити
још
и
један
чакшире
,
гуњ
и
један
шубара
—
астраган
,
затим
се
одмах
пресвући
и
обући
овај
нов
одело
,
те
тако
добити
друкшу
спољашњост
,
но
што
пре
бити
.
овако
обући
и
ошишати
моћи
јесам
слободно
излазити
у
варош
и
крстарити
у
сав
правац
а
да
не
служити
више
као
предмет
чуђење
радознао
светина
.
ето
,
после
толики
ратовање
,
после
толики
тежак
бораба
са
Турчин
,
Мицко
се
опет
враћати
у
Србија
,
да
бити
мало
и
свој
душа
дати
спокојство
.
ипак
,
он
не
догонити
овамо
тешкоћа
услед
непрестан
бораба
,
услед
непрестан
покољ
са
бесан
Турчин
,
већ
хладан
јесен
,
који
наговешћаваше
још
хладан
зима
.
услед
тај
и
доћи
овамо
,
да
потражити
склониште
,
где
бити
моћи
са
свој
дружина
провести
зима
а
у
потпун
слобода
и
мир
.
најпре
јесам
мислити
да
ићи
у
Ћустендил
и
да
тамо
провести
хладан
зимски
дан
а
у
наручје
свој
љубавница
Гина
,
но
како
тада
бити
прилично
затегнути
односити
између
Србија
и
Бугарска
,
тај
он
симпатисати
више
Србин
и
не
отићи
тамо
.
Гина
,
пак
,
бити
изгубити
сав
нада
,
да
хтети
она
се
Мицко
икад
више
вратити
.
она
држати
насигурно
,
да
јесам
Мицко
већ
погинути
,
знати
да
јесам
отићи
да
се
борити
и
клати
са
Турчин
.
у
тај
очекивање
на
Мицков
повратак
,
она
се
најзад
и
удаде
и
тај
за
један
кројач
,
који
се
из
Софија
бити
стално
населити
у
Ћустендил
.
у
први
мах
,
кад
јесам
тај
кројач
бити
затражити
,
њен
он
мати
и
одбити
са
изговор
,
као
да
она
јесам
муж
скоро
умрети
и
да
још
за
он
жалити
.
овај
кројач
сав
дотле
,
док
не
чути
овакав
изговор
од
Гинине
мајка
,
држати
јесам
да
јесам
Гина
још
девојка
.
сада
,
пак
,
бити
потпуно
уверити
да
јесам
она
удовица
,
ма
да
јесам
Мицко
бити
само
заручити
и
ма
да
јесам
он
још
у
живот
.
ипак
,
он
не
моћи
да
пропустити
прилика
а
да
понова
не
затражити
Гинину
рука
,
јер
он
она
већ
бити
освојити
срце
.
како
пак
бити
проћи
неколико
месец
од
онај
дан
,
када
јесам
он
први
пут
бити
затражити
и
како
се
Мицко
никако
не
враћати
нити
давати
какав
глас
о
себе
,
тај
сад
и
пристати
Гинина
мати
.
после
неколико
дан
од
овај
,
моћи
јесам
видети
како
Гина
нежно
грлити
и
љубити
свој
кројач
а
Мицко
она
ни
на
памет
.
Кат-кад
обузети
бити
јесам
неки
неодољив
топлина
и
језа
,
сетити
се
Мицко
и
онај
његов
жарки
љубав
,
но
тад
бити
се
брзо
бацити
у
наручје
свој
нов
драгана
и
тако
одмах
заборавити
на
раније
мисао
.
Мицко
јесам
за
овај
мало
доцније
и
чути
,
но
да
не
бити
порушити
срећа
онај
невинашце
,
који
он
онако
жарко
љубити
,
те
се
још
одмах
бити
решити
,
да
се
никако
више
и
не
враћати
у
Ћустендил
.
кад
већ
бити
стигнути
са
свој
дружина
у
Врање
,
он
одмах
наћи
један
кафана
у
који
бити
имати
да
презимити
,
пошто
се
већ
бити
решити
да
ту
и
остати
преко
цео
зима
.
краљ
Милан
баш
у
тај
време
бити
у
Ниш
.
он
јесам
и
јесам
много
слушати
о
харамбаша
Мицко
,
о
његов
јуначки
четнички
ратовање
са
Турчин
,
о
његов
храбар
држање
као
и
његов
смелост
у
-
рат
—
@card@
.
год
.
и
зато
бити
веома
радознао
да
видити
тај
јунак
,
тај
војвода
и
харамбаша
,
који
толики
страх
задавати
Турчин
.
кад
чути
сад
Краљ
Милан
,
да
јесам
Мицко
доћи
са
свој
дружина
у
Врање
,
он
одмах
наредити
тадањи
окружни
начелник
у
Врање
Милана
Стојићевић
...
да
исти
изјава
његов
жеља
харамбаша
Мицко
,
како
јесам
он
рад
да
он
лично
видити
.
тако
не
проћи
ни
неколико
дан
од
Мицковог
долазак
у
Врање
а
он
добити
позив
,
који
он
окружни
начелник
позивати
ради
известан
саопштење
.
Мицко
с
место
отићи
начелник
који
он
сад
и
саопштити
жеља
краљев
.
—
на
позив
Његов
Величанства
,
краљ
Милана
радо
ићи
!
—
одговорити
Мицко
начелник
,
када
он
овај
бити
прочитати
краљев
наређење
.
—
А
колико
бити
новац
требати
за
ти
и
за
твој
дружина
до
Ниш
,
јер
јесам
наређење
такав
,
да
ти
ја
дати
и
путни
трошак
?
—
упитати
сад
начелник
.
—
новац
?
...
не
требати
ништа
!
...
за
тај
јесам
платити
турски
хазна
(
благајна
)
!
...
—
не
,
не
!
...
казати
колико
хтети
ти
требати
да
ти
још
одмах
издати
!
...
—
аја
,
не
требати
ништа
!
...
—
Добра
,
добро
!
...
како
ти
велим
!
...
после
још
подуг
разговор
са
начелник
Мицко
се
удаљити
и
отићи
права
у
кафана
,
где
он
бити
заостати
друг
.
Чим
стигнути
у
кафана
,
одмах
она
наредити
он
да
се
спремати
на
пут
,
јер
,
велим
,
морати
још
сутра
да
поћи
за
Ниш
,
а
по
жеља
краљ
Милана
.
—
Живео
краљ
Милан
,
наш
славан
господар
!
...
Живео
харамбаша
Мицко
,
наш
храбрити
војвода
!
—
клицати
радосно
његов
друг
и
одмах
дохватити
свој
јатаган
и
мартинке
да
она
очистити
,
јер
шта
хтети
се
и
понети
пред
краљ
ако
не
свој
сјајан
оружје
.
ВИИИ
.
тек
што
јесам
зор
зарудити
.
зајапурити
источно
небо
дивно
се
осмехивати
,
објављивати
ми
да
хтети
бити
леп
дан
.
најзад
се
појавити
и
онај
див-јунак
,
који
бити
стати
иза
зор
,
као
да
бити
хтети
да
сакрити
свој
сјајан
лице
.
Мицко
већ
бити
на
пут
.
он
и
још
двојица
он
од
друг
возити
јесам
кочијаш
Мита
Пуља
,
а
остати
његов
друг
још
троје
кола
.
бесан
два
вранчић
Пуљин
чист
лет
,
а
остати
за
она
јурити
у
велик
каријера
,
само
да
она
први
не
бити
умакнути
.
праскати
од
мартинака
и
весео
песма
из
јуначки
груда
већ
почети
да
брујити
.
за
неколик
час
већ
бити
у
Владичином
Хана
.
тај
Мицко
одмах
сићи
са
свој
друг
,
да
бити
се
мало
заложити
и
попити
по
који
чаша
вино
.
после
неколико
минута
Мицко
устати
и
поћи
:
—
Хајд
,
Мита
!
—
викнути
он
кочијаш
,
који
баш
у
тај
момент
бити
нагнути
оканица
,
пун
са
вино
,
а
оно
само
врити
,
запенушити
се
к'о
мора
.
но
кочијаш
као
да
и
не
чути
,
што
он
харамбаша
звати
.
Натегао
онај
оканица
па
никако
не
попуштати
,
већ
се
сав
више
и
више
повијати
позади
са
издигнут
глава
а
оканица
скоро
да
се
изручити
над
његов
лице
.
—
Мита
...
одмах
!
...
ама
,
чинити
ја
се
,
ти
као
да
јесам
наумити
,
да
ја
ти
возити
,
али
...
—
викнути
Мицко
,
па
и
не
довршити
,
поћи
ка
кочијаш
да
бити
он
отети
оканица
.
—
аха
!
—
викнути
Мита
и
скинути
оканица
.
—
грехота
јесам
од
бог
војвода
,
ако
овако
лепо
вино
оставити
—
ја
—
јунак
—
а
да
он
после
ми
пити
жена
!
завршити
сад
Мита
и
поћи
кад
већ
бити
испразнити
онај
оканица
.
Пошто
Мицко
платити
механџија
,
тај
одмах
продужити
пут
.
сад
настати
још
велик
прасак
од
мартинака
.
песма
само
брујити
.
прав
сељачки
сват
у
онај
доба
,
кад
поћи
са
млада
.
Гор
само
јечати
од
грмљава
мартинака
а
и
фијукање
њихов
врео
куршум
.
Изгледаше
као
да
хтети
да
заметнути
кавга
са
овај
јунак
,
што
она
,
ваљда
,
кварити
тих
спокојство
или
најзад
,
што
она
кварити
хор
од
умилан
песмица
њен
сиротан
—
птичица
.
но
овај
горски
син
ни
да
чути
за
тај
њен
срџба
.
Мартинка
и
даље
праштити
а
песма
не
престајати
.
и
сам
вранчић
осећати
неки
милина
па
не
престајати
да
летити
.
тек
што
сунце
кулминоваше
а
онај
стигнути
у
Джеп
.
Пошто
бити
време
ручак
,
тај
се
овде
мало
више
и
задржати
,
да
бити
и
сам
учинити
тај
адет
(
обичај
)
.
Кочијаш
Мита
већ
се
бити
наћи
у
посао
око
припремање
ручак
а
наравно
и
добар
вино
.
после
ручак
и
кратак
одмор
,
за
који
се
време
и
коњ
прилично
одморити
,
поседати
опет
сав
у
кола
и
поћи
даље
.
Што
јесам
ићи
више
,
пут
јесам
настајати
сав
добар
и
леп
.
истина
,
сунчан
жега
бити
у
јек
,
али
густо
грање
од
орахов
и
други
дрвеће
,
који
бити
и
с
један
и
с
други
страна
насип
засадити
,
правило
она
јесам
диван
хладовина
.
коњ
јесам
сад
већ
лакше
ићи
.
место
грмљавина
од
мартинака
и
јуначки
песма
бити
настати
шал
и
смејање
.
Кочијаш
Мита
у
стање
јесам
просто
да
и
мртав
насмејати
а
камо
ли
жив
.
он
сад
не
престајати
са
свој
шала
и
смешан
досетка
сав
до
сам
Грделица
а
с
он
такође
ни
бурно
смејање
весео
хајдук
.
кад
већ
стигнути
у
Грделица
,
одмах
,
пред
први
кафана
кочијаш
Мита
скочити
из
кола
,
да
бити
и
овде
који
попити
,
ма
да
се
Мицко
бити
решити
да
се
овде
и
не
задржавати
већ
да
одмах
продужити
пут
.
но
Мита
он
већ
покварити
овај
жељен
план
.
тај
ви
јесам
човек
у
стање
да
пити
цео
дан
и
опет
да
он
се
ништа
од
пијанство
не
приметити
.
он
за
вод
управо
и
не
знати
.
ујутру
,
увече
,
просто
у
сваки
доба
,
он
јесам
једино
пиће
,
који
гасити
свој
жеђ
,
вино
.
сигурно
зато
и
отићи
у
винара
.
многи
вео
да
винара
не
употребљавати
никакав
алкохол
,
ма
да
она
имати
у
изобиље
,
но
тај
јесам
код
Мита
баш
обратно
.
он
ви
јесам
и
данас
онај
исти
Мита
Пуља
,
какав
бити
и
пре
шеснајест
година
,
само
што
сада
јесам
више
кочијаш
већ
винар
.
он
и
сада
место
кафа
или
ракија
ујутру
пити
вино
.
када
,
дакле
,
и
у
Грделица
бити
мало
скрнуо
он
се
опет
вратити
у
кола
и
одмах
ошинути
вранчић
,
да
бити
тај
надокнадити
у
време
,
што
он
бити
изгубити
у
Грделица
.
сад
настати
поново
прасак
од
убојни
мартинака
.
хладовина
богат
а
насип
к'о
тепсија
.
после
непун
два
сат
ући
са
весео
песма
и
у
Лесковац
.
сунце
бити
већ
на
заход
.
блед
зрак
сав
више
и
више
ишчезавати
,
док
се
најзад
не
угасити
сасвим
.
западно
небо
сад
се
тако
дивно
заруменити
,
да
он
јесам
милина
бити
гледати
.
Вечерњи
пак
лохорић
већ
почети
да
пирити
.
у
велик
каса
и
са
песма
појурити
сад
они
кроз
чаршија
и
тек
се
зауставити
пред
кафана
Димитрија
Грк
.
одмах
за
тај
сићи
с
кола
,
да
бити
учинити
један
мали
обед
.
Пошто
се
мало
заложити
и
разгалити
свој
уморан
дух
руменика
вино
,
тај
одмах
продужити
пут
.
—
Ал
јесам
вино
!
—
почети
сад
кочијаш
Мита
,
кад
бити
већ
изаћи
из
варош
.
—
А
...
богат
!
одговорити
он
Мицко
.
—
Слава
ја
,
војвода
,
баш
не
бити
жалити
да
умрети
у
овај
Лесковац
и
тај
због
овај
вино
!
...
—
зар
баш
у
он
и
тај
због
вино
?
!
...
—
Баш
у
он
и
—
право
да
ти
казати
,
баш
у
овај
подрум
код
онај
Грк
,
где
сад
бити
!
...
—
зар
баш
код
Грк
?
...
—
Грк
,
али
...
славити
ја
,
бачва
крк
па
богат
!
—
одговорити
он
кочијаш
Мита
,
ударити
одмах
у
силно
смејање
.
—
Мор
,
јесам
ја
знати
да
јесам
тај
неки
„
Грчина
“
а
ти
ја
он
мајка
не
бити
онде
сићи
!
...
е
,
ал
’
видити
,
ја
кад
намислити
некуд
,
ја
ники
и
не
питати
,
већ
право
па
тамо
!
...
—
Добра
,
добро
!
...
ја
већ
видити
,
да
хтети
ја
ти
морати
да
возити
,
ма
да
јесам
тај
кочијаш
,
али
вера
ја
...
знати
,
да
ја
хтети
ући
у
кола
!
...
Везаћу
тај
конопац
за
гуша
па
позади
за
кола
,
тај
хтети
ја
као
какав
пашче
морати
да
јурити
за
кола
!
...
знати
добро
!
...
Мита
се
сав
заценути
па
да
прснути
од
смеј
:
—
Доста
,
тако
тај
бог
,
војвода
!
...
цркнути
!
...
—
Хајд
,
хајд
...
продужити
само
ти
овако
,
па
хтети
видети
шта
опет
Мицко
знати
!
...
сад
се
мало
ућутати
.
но
не
проћи
ни
неколико
тренутак
а
кочијаш
Мита
опет
почети
да
тражити
ђаво
.
Неће
враг
никако
да
мировати
.
Мицко
се
баш
у
тај
време
бити
сетити
неки
свој
ранијег
друга
,
који
бити
сад
на
робија
у
нишки
град
и
сад
бити
почети
да
размишљати
о
тај
како
бити
тај
бити
да
замолити
краљ
Милана
у
Ниш
па
да
он
пустити
тај
други
са
робија
.
ал
’
Мита
само
слегнути
раме
,
смешити
се
упиљити
очи
права
у
Мицко
,
па
чисто
изазивати
он
опет
почети
:
—
ама
винце
!
...
—
ах
!
...
ћопек
један
!
...
винце
.
.
,
винце
!
,
,
,
—
викнути
Мицко
па
и
не
довршити
бацити
плах
десни
рука
на
сав
јатаган
.
Мита
се
у
момент
стропоштати
са
предњи
седиште
позади
у
кола
,
ухватити
се
за
трбух
,
па
да
прснути
од
силан
смејање
,
чисто
да
се
угушити
.
—
Дижи
себе
бре
!
...
ах
,
ћерата
,
ћерата
...
пезевенк
један
!
—
викнути
Мицко
па
и
јесам
почети
силно
да
се
смејати
,
видети
како
се
Мита
скотрљати
.
но
они
у
тај
тренутак
бити
заборавити
на
коњ
.
Мита
испустити
узда
па
и
не
помишљати
на
она
,
већ
заједно
са
Мицко
ударити
у
смеј
.
но
коњ
и
иначе
уморан
претворити
одмах
кас
у
лаган
ход
,
али
како
јесам
знати
куда
хтети
,
тај
се
управити
права
ка
јендек
.
—
Брза
!
...
Мита
!
...
кола
у
јендек
!
—
почети
викати
Мицко
,
кад
приметити
овај
,
и
силно
повући
Мита
за
долама
.
Мита
се
сад
брзо
прибрати
и
одмах
скочити
на
седиште
,
па
дохватив
узда
,
ошинути
коњ
а
чио
вранац
с
место
полетети
као
вити
.
за
неколик
тренутак
улетети
онај
каријера
сад
и
у
сам
Печењевац
.
Већ
бити
осам
сат
.
Месечина
к'о
дан
.
небројен
звездан
јат
само
бљештати
те
изгледати
као
да
милијарда
кандило
горети
на
плаветан
небески
свод
.
Кад-кад
по
који
јако
бити
засветлити
а
час
опет
као
да
почињати
да
се
гасити
—
као
да
она
какав
лахорић
повијати
светлост
час
тамо
час
амо
.
сјајан
звезда
,
до
који
овај
див
бити
доћи
,
одмах
се
губити
,
ти
изгледати
као
да
она
овај
див
просто
гутати
или
ваљда
заклањати
свој
сјајан
лице
,
да
не
бити
гледати
више
овај
поносан
див
.
но
не
проћи
много
а
онај
се
опет
појављивати
,
чим
бити
се
тај
див
мало
уклонити
од
она
.
Мицко
јесам
мислити
да
овде
и
не
застајати
,
већ
да
одмах
продужити
пут
.
али
кочијаш
Мита
одмах
застати
пред
први
кафана
и
с
место
скочити
из
кола
.
но
Мицко
опет
не
хтети
да
силазити
,
већ
остати
да
тако
у
кола
попити
по
који
.
Мита
брзо
улетити
у
кафана
и
за
минут
а
он
се
већ
појавити
са
велик
оканица
на
врата
и
брзо
прићи
ка
Мицко
.
Пошто
се
Мицко
мало
напити
,
тај
се
сад
оканица
ређати
и
међу
осталим
његов
друг
.
када
јесам
већ
испразнити
,
тај
се
опет
кренути
.
одавде
јесам
сад
путовати
без
престанак
сав
до
Чечина
.
праскати
мартинака
и
онај
силан
песма
—
сав
тај
сад
бити
умукнути
.
Ноћна
јесењи
хладноћа
бити
приличан
а
још
велик
када
се
путовати
кола
.
свак
се
бити
сад
згрчити
и
тако
посматрати
,
како
се
месец
шетати
по
звездан
небо
.
после
подуг
путовање
доћи
до
Чечинске
механа
,
који
бити
на
сам
друм
.
кроз
кључаница
од
затворен
врата
приметити
овај
како
продирати
светлост
.
Мицко
одмах
сићи
с
кола
да
бити
мало
„
исправити
нога
“
—
као
што
јесам
рећи
,
па
тај
одобрити
и
Мита
кочијаш
.
у
механа
прво
ући
Мита
.
гурнути
врата
и
она
се
одмах
отворити
,
јер
момак
који
дремати
за
келнерајем
,
бити
заборавити
да
закључати
врата
.
—
устајати
,
бре
...
шта
јесам
задремати
!
—
викнути
сад
Мита
момак
,
који
се
бити
толико
занети
,
да
она
и
не
осетити
кад
овај
ући
.
момак
се
тргнути
у
велик
страх
и
почети
трљати
очи
.
—
зар
ти
јесам
чути
,
да
хтети
овде
доћи
војвода
Мицко
?
!
—
упитати
сад
Мита
.
—
ја
,
јок
!
...
—
ето
,
овај
јесам
наш
војвода
и
харамбаша
,
овај
јесам
тај
Мицко
!
—
наставити
Мита
и
бацити
свој
деснуруку
на
Мицково
рам
.
момак
гледати
убезекнут
,
дрхтати
сав
,
у
Мицко
,
који
он
веома
страшан
изгледати
у
онај
хајдучки
одело
,
у
који
он
бити
поћи
за
Ниш
.
—
не
бојити
се
,
момак
,
не
бојити
!
.
.
и
ја
јесам
Србин
к'о
и
ти
!
—
почети
Мицко
да
он
слободити
,
тапшати
он
по
раме
.
док
се
сад
Мицко
разговарати
са
момак
дотле
Мита
већ
бити
ући
у
келнерај
и
већ
натегао
оканица
са
вино
,
који
бити
наћи
на
исти
.
—
ах
!
—
стрести
се
сад
Мита
,
остављати
скоро
празан
оканица
.
—
не
ваљати
ти
,
момак
,
вино
!
—
немати
друго
!
...
тај
јесам
нов
!
—
одговорити
он
момак
.
—
не
ваљати
,
војвода
!
—
хајдмо
даље
—
наставити
Мита
па
поћи
,
тргнути
за
себе
и
Мицко
.
Пошто
Мицко
и
иначе
бити
само
зато
сићи
да
бити
мало
„
исправити
нога
“
,
тај
сад
одмах
и
јесам
поћи
.
тај
исто
учинити
и
остати
.
када
се
сад
сав
успети
у
кола
,
тај
коњ
бити
одмах
ошинути
и
тако
се
пут
понова
продужити
.
Час
каса
а
час
лаган
ход
морати
они
пробавити
скоро
три
час
док
стигнути
и
до
курвин
Града
.
у
сам
подножје
брдо
а
на
друм
бити
јесам
један
стар
хан
,
који
тада
држати
неки
Ђорђе
-
Цинцарин
.
Пошто
већ
бити
превалити
поноћ
,
тај
јесам
хан
бити
затворити
.
но
утуљен
лампа
још
јесам
мало
светлуцати
те
изгледати
као
да
се
с
душа
борити
.
Ђорђе
се
извалити
на
један
клупа
па
само
хркати
.
Чим
стигнути
до
хан
,
одмах
зауставити
кола
и
сићи
.
сав
бити
намеран
да
овде
затражити
што
за
јела
,
јер
бити
прилично
огладнети
.
Мицко
први
прићи
врата
и
закуцати
полако
.
но
када
не
добити
никакав
одзив
изнутра
,
он
сад
скинути
мартинку
с
раме
и
почети
снажно
ударати
њен
кундак
о
врата
.
Механџија
сад
брзо
скочити
,
преплашити
услед
оволики
лупњава
и
полако
прићи
врата
:
—
Кој
тај
,
џанум
,
чукати
наћске
?
...
—
отварати
брзо
!
...
Срба
путник
...
хтети
да
се
одморити
и
да
вечерати
!
—
викнути
Мицко
споља
,
очекивати
са
нестрпљење
да
што
пре
ући
у
хан
.
—
какав
вечерати
сега
тражити
,
мора
?
...
Мачки
да
јадити
.
.
у
пола
ноћ
ли
се
јад
?
...
—
Мор
,
отварати
брзо
,
еј
!
...
немати
кад
више
да
чекати
!
—
викнути
Мицко
још
јаче
и
стати
дрмусати
врата
.
е
нећем
да
ви
отворити
па
пукнути
!
—
викнути
Цинцарин
љутит
и
поћи
ка
клупа
да
бити
се
опет
извалити
.
Мицко
већ
планути
од
љутина
.
у
мах
из
сав
снага
ударити
сад
он
свој
десни
раме
о
врата
и
овај
се
с
место
стровалити
.
сад
скочити
и
на
сам
Цинцарин
,
који
се
бити
сав
згранути
од
чудо
,
па
дохватив
он
снажно
свој
рука
,
издигнути
он
и
силити
треснути
о
под
.
—
Чекај
ти
,
цинцарски
ћифтарија
,
да
ти
показати
ја
,
ко
хтети
да
јадити
мачка
,
да
ли
ти
или
ја
!
...
—
ама
шчо
сакатити
де
?
сав
че
ви
одма
дати
!
—
почети
сад
Цинцарин
молећи
глас
,
дизати
се
са
под
,
само
да
он
више
не
бити
дирати
.
—
Вина
,
вино
!
—
викнути
кочијаш
Мита
.
—
и
који
пржен
пила
!
—
упасти
сложно
остати
.
—
А
...
тај
ли
јесам
тај
,
бре
,
Пуља
?
—
упитати
сад
Цинцарин
кочијаш
Мита
,
јер
он
исти
познавати
,
пошто
јесам
он
увек
код
он
свраћати
,
кад
год
бити
проћи
овај
пут
.
—
ја
,
газда
Ђорђе
,
ја
!
...
Што
јесам
ја
се
тај
нешто
наљутити
?
...
—
Нишчо
де
!
...
шчо
бити
,
бити
!
...
—
Добра
,
добро
,
газда
Ђорђе
...
што
бити
,
бити
,
но
сад
донети
мало
вино
,
па
онда
и
онај
друго
,
што
ти
овај
мој
господар
наредити
!
...
—
отров
да
попити
!
—
промрмљати
Цинцарин
у
себе
.
—
Земи
јесам
кључ
,
па
јесам
точити
јесам
у
подрум
,
а
ја
че
неки
петао
да
уватити
на
легало
!
...
Кочијаш
Мита
одмах
узити
кључ
од
подрум
и
отићи
да
точити
вино
а
Цинцарин
Ђорђе
да
хватати
пилић
.
сад
се
и
остати
наћи
у
посао
.
сав
се
бити
искупити
око
механџија
и
помагати
он
око
спремање
њихов
вечера
.
не
проћи
ни
један
сат
а
вечерати
већ
бити
готов
.
на
сто
сав
сам
пржен
пилић
а
и
неколико
оканица
,
пун
са
вино
,
што
она
напунити
у
подрум
сам
кочијаш
Мита
.
како
бити
сав
изгладнети
услед
непрестан
путовање
,
тај
брзо
сад
поседати
око
сто
и
почети
јести
,
залевати
час
по
час
рујан
вино
.
Пошто
се
овде
и
више
задржати
,
но
што
јесам
мислити
,
тај
сад
брзо
свршити
са
вече
и
поћи
,
да
бити
што
пре
стигнути
у
Ниш
.
—
Шта
имати
да
се
платити
?
—
упитати
Мицко
механџија
сад
при
полазак
.
—
Нишчо
немати
,
нишчо
!
...
ићи
јесам
сега
сос
здравље
!
—
одговорити
он
овај
,
јер
једва
чекати
да
она
се
што
пре
отарасити
.
Мицко
ипак
извадити
један
златан
лира
и
бацити
јесам
на
сто
па
поћи
са
сав
из
хан
.
Пошто
се
испети
у
кола
,
тај
сад
по-појуре
жесток
каса
.
коњ
се
бити
прилично
одморити
,
па
сад
и
сам
појурити
,
ваљда
,
знати
да
јесам
већ
близу
сам
Ниш
.
тек
зор
што
бити
почети
да
рудити
а
они
већ
улазити
и
у
сам
варош
—
Ниш
.
на
Лесковачкој
капија
бити
изаћи
Кол
Рашић
,
са
још
неколико
нишки
грађанин
,
јер
овај
бити
чути
,
да
хтети
доћи
од
прилика
у
тај
време
тај
чувен
харамбаша
Мицко
.
Чим
Мицкова
кола
стигнути
до
Лесковачке
капија
,
одмах
Рашић
зауставити
кола
и
поздрав
Мицко
са
добродошлица
,
изјавити
он
у
исти
време
,
да
јесам
он
са
сав
свој
грађанин
изаћи
нарочито
он
у
сусрет
.
сад
Мицко
сићи
са
кола
тај
се
братски
ижљубити
са
Рашић
и
осталим
грађанин
.
овај
исто
учинити
и
остати
његов
друг
.
после
оваки
срдачан
састанак
поћи
сав
ка
Рашићев
кућа
,
јер
она
он
изјавити
свој
жеља
,
да
јесам
рад
,
да
он
цео
тај
дан
бити
они
као
гостити
.
сутра
дан
,
после
врло
леп
угошћење
код
Рашић
,
Мицко
се
јавити
са
свој
два
други
за
аудијенција
код
краљ
Милана
.
Чим
краљ
Милан
сазнати
за
овај
одмах
наредити
,
да
се
овај
пуст
к
он
.
сад
Мицко
са
свој
два
други
,
потпуно
наоружати
и
у
хајдучки
одело
,
ући
у
соб
код
Краљ
.
ту
се
бити
затећи
и
ондашњи
нишки
началник
—
Риста
Бадемлић
а
и
Милутин
Гарашанин
.
Чим
Мицко
ступити
у
соб
,
одмах
познати
и
тај
по
сам
спољашност
Краљ
Милана
,
па
окренути
се
он
поздравити
он
са
:
—
Помоз
’
бог
,
господар
!
...
—
бог
ти
помог'о
,
јунак
!
—
отпоздравити
он
Краљ
и
одмах
поћи
један
други
у
сусрет
,
тај
се
јуначки
руковати
.
—
здраво
,
добро
!
...
—
хвала
бог
,
добро
јесам
!
...
а
како
тај
јунак
?
...
—
Па
...
добро
јесам
!
...
хвала
бог
,
бити
боље
!
.
.
сад
се
Мицко
поздрав
и
са
Бадемлићем
а
и
са
Гарашанин
.
остати
његов
друг
бити
се
потпуно
угледати
на
он
и
понашати
се
у
овај
прилика
онако
исто
као
и
он
јесам
.
краљ
Милан
она
после
овај
понуда
тај
сести
.
он
јесам
бити
сад
веома
радостан
,
што
он
се
дати
овај
прилика
,
да
сазнати
што
више
о
Мицко
,
о
тај
јунак
,
о
који
се
толико
причати
,
како
задавати
велик
страх
,
и
брига
његов
велик
крвник
—
Турчин
.
зато
он
он
сад
распитивати
потанко
о
цео
његов
живот
,
како
о
детињство
и
четовање
у
Влашка
и
Бугарска
,
тако
и
о
последњи
његов
борба
у
Македонија
и
стар
Србија
.
Мицко
он
јесам
на
сав
питање
веома
јасно
одговарати
.
краљ
Милан
се
пак
све
више
и
више
дивити
његов
јунаштво
и
смелост
,
што
све
моћи
да
дознати
из
његов
реч
.
за
сав
време
,
док
јесам
они
овако
разговарати
,
један
од
дворана
непрестано
она
јесам
служити
коњак
и
дуван
.
—
јесам
ли
,
Мицко
!
—
упитати
сад
Гарашанин
,
—
ко
јесам
ту
—
пре
неколик
дан
убити
недалеко
од
Прилеп
један
бугарски
поп
?
...
Мицко
се
сад
узврпољити
.
бити
он
јесам
и
сувише
загонетно
,
што
баш
овај
да
пасти
Гарашанин
на
памет
.
најзад
се
мало
прибрати
и
одговорити
са
приличан
гњев
:
—
Баш
онај
,
који
сад
с
ти
говорити
!
...
—
А
што
да
он
убити
?
...
Гарашанин
бити
овај
реч
изговорити
врло
озбиљно
,
те
Мицко
већ
план
,
јер
он
и
не
требати
много
.
—
Заслужио
јесам
!
—
одговорити
сад
Мицко
прилично
оштро
.
—
зар
баш
онако
зликовачки
?
...
да
он
обесити
?
...
—
тако
,
тако
!
...
и
опет
хтети
исто
тако
!
...
—
и
опет
?
...
—
и
опет
да
!
...
и
ти
хтети
исто
тако
,
само
ако
бити
онакав
дух
и
онакав
срце
као
што
бити
тај
код
онај
распоп
!
—
завршити
Мицко
а
сав
бити
планути
од
љутина
.
Мицко
јесам
истина
убити
тај
бугарски
поп
при
сав
продирање
за
Врање
,
но
,
као
што
и
јесам
рећи
он
јесам
тај
и
заслужити
.
он
бити
прав
злотвор
и
тиранин
српски
.
српски
породица
у
његов
околина
бити
пропиштати
услед
његов
разбојништво
.
зато
он
Мицко
онако
богато
и
наградити
за
тај
његов
разбојнички
насиље
,
чим
бити
сазнати
за
он
.
краљ
Милан
чути
овај
разговор
а
и
кад
приметити
,
да
јесам
Мицко
сав
планути
од
љутина
,
он
одмах
закратити
далек
реч
Гарашанин
.
—
Шалим
се
,
харамбаша
,
шалити
!
—
почети
сад
Гарашанин
врло
благо
,
затим
одмах
прићи
ка
Мицко
и
почети
он
тапшати
по
раме
.
—
Имаш
права
тај
јесам
заиста
и
заслужити
!
...
—
Заслужио
да
богмити
!
...
зато
јесам
он
и
платити
јер
ја
не
волити
ники
дужан
да
остајати
!
...
—
тако
,
војвода
,
тако
!
...
не
пожалити
ни
један
српски
злотвор
па
недај
она
ни
да
зинути
!
—
упасти
сад
краљ
Милан
.
—
сасвим
!
...
тако
јесам
!
—
одобравати
он
сад
и
Бадемлић
.
—
ама
,
ја
се
нашалити
само
де
!
...
тео
јесам
да
видити
,
шта
ли
хтети
ја
на
тај
рећи
војвода
Мицко
!
—
правдати
се
опет
Гарашанин
.
сад
ућутати
сав
.
ники
управо
и
јесам
знати
шта
да
отпочети
после
овај
мали
сукоб
.
тако
јесам
трајати
неколико
минута
.
Мицко
се
бити
већ
мало
прибрати
и
за
овај
време
размишљати
о
овај
ствар
,
о
који
бити
почети
да
размишљати
још
у
пут
од
Лесковац
до
Печењевце
који
он
мисао
бити
пореметити
кочијаш
Мита
онај
свој
задиркивање
.
сад
дакле
он
понова
размишљати
о
тај
,
како
бити
тај
бити
,
да
још
сад
,
у
овако
згодан
прилика
замолити
краљ
Милана
,
те
да
он
пустити
са
робија
онај
његов
ратни
други
Коста
.
исти
Коста
родом
јесам
из
Македонија
,
из
село
Малешев
.
он
се
јесам
јуначки
борити
заједно
са
Мицко
противу
Турчин
још
у
-
рат
—
@card@
.
година
,
а
тај
се
приликом
уједно
бити
и
збратимити
.
после
свршен
рат
са
Турчин
Коста
отићи
у
свој
место
рођење
—
у
Малешев
и
тамо
остати
за
неки
време
на
мир
.
но
како
Турчин
не
престајати
никако
са
свој
насиље
према
тамошњи
Србин
,
тај
Коста
дохватити
мартинку
и
јатаган
и
одмах
одлазити
у
гора
,
да
бити
и
јесам
враћати
Турчин
жао
за
срамота
.
Турчин
јесам
он
,
заиста
,
добро
и
упамтити
,
јер
Коста
не
бити
јесам
,
већ
имати
и
свој
дружина
.
са
тај
пак
свој
дружина
исто
јесам
онако
очекивати
жељно
на
плен
као
и
сам
харамбаша
Мицко
.
но
Коста
се
одавно
бити
окомити
и
на
један
српски
породица
,
који
бити
од
вајкада
крвни
непријатељ
његов
кућа
.
како
он
пак
тај
њен
непријатељство
и
последњи
време
бити
веома
додијати
,
тај
се
он
најзад
решити
,
да
напасти
са
свој
дружина
и
на
тај
породица
и
да
јесам
на
тај
начин
сав
уништити
.
убрзо
он
бити
овај
сав
план
заиста
и
остварити
.
но
не
проћи
много
после
овај
а
он
бити
доћи
у
Врање
и
да
јесам
учествовати
на
свадба
један
од
свој
друг
,
који
се
бити
заручити
са
један
Врањанка
,
пошто
тај
дан
требати
да
он
бити
и
свадба
.
но
како
власт
у
Врање
бити
сазнати
за
онај
злочинство
,
што
он
он
бити
извршити
над
онај
српски
породица
,
тај
он
одмах
и
ухватити
а
затим
и
затворити
,
чим
сазнати
да
јесам
тај
тај
Коста
из
Малешев
.
после
известан
суђење
Коста
бити
и
осудити
и
тај
на
двадесет
година
робија
у
тежак
оков
и
да
исти
издржавати
у
нишки
град
.
ето
,
за
тај
Коста
Мицко
сада
и
размишљати
да
замолити
краљ
Милана
,
да
бити
он
пустити
са
робија
,
јер
он
бити
његов
јунаштво
—
као
познати
још
из
заједнички
ратовање
са
Турчин
,
када
се
бити
с
он
,
као
што
рећи
и
збратимити
,
веома
потребно
.
после
онолики
ћутање
,
који
бити
изазвати
онај
сукоб
између
Мицко
и
Гарашанин
,
краљ
Милан
најзад
ословити
Мицко
да
се
служити
коњак
и
дуван
.
—
хвала
,
господар
!
...
пити
јесам
доста
,
но
ако
ја
јесам
слободно
,
ја
бити
тај
,
господар
,
имати
за
нешто
замолити
!
—
почети
сад
Мицко
веома
опрезно
,
савладати
се
једва
,
да
он
замолити
за
онај
ствар
.
—
Кажи
,
војвода
,
казати
слободно
!
...
Кажи
што
јесам
наумити
а
ја
хтети
се
старати
да
ти
задовољити
!
—
ободравати
он
краљ
Милан
и
са
нестрпљење
,
са
велик
радозналост
очекивати
на
његов
далек
реч
.
—
ја
бити
ти
бити
особито
благодаран
,
господар
,
кад
бити
ја
ослободити
један
мој
побратим
а
и
ратни
друга
,
који
јесам
од
пре
неколико
месец
на
робија
овде
у
нишки
град
!
...
—
А
како
се
звати
,
војвода
,
тај
твој
побратити
?
—
упитати
сад
брзо
краљ
Милан
,
јер
се
и
јесам
радовати
,
што
хтети
он
се
можда
дати
овај
прилика
,
те
да
задовољити
овај
јунак
после
онај
сукоб
,
који
бити
изазвати
онаки
срџба
код
он
.
—
Коста
Ђорђевић
,
из
Македонија
!
—
одговорити
он
Мицко
веома
брзо
ал
’
и
са
неки
радост
.
после
овај
објашњавати
Мицко
краљ
,
како
јесам
тај
Коста
бити
врло
храбар
и
срчан
у
заједнички
његов
ратовање
са
Турчин
а
за
тај
и
на
који
јесам
начин
допасти
он
овај
робија
.
краљ
Милан
се
сад
прилично
забринути
.
да
ослободити
човек
са
робија
,
на
који
јесам
осудити
на
двадесет
година
а
још
јесам
издржати
ни
пун
година
дан
,
тај
он
јесам
бити
некако
тугаљиво
.
но
опет
ако
не
задовољити
Мицко
а
нарочито
после
онај
гњев
и
сукоб
са
Гарашанин
,
тај
он
јесам
бити
још
тежити
.
он
јесам
Мицко
овај
прилика
тако
бити
заволети
због
његов
јунаштво
и
смелост
,
да
јесам
увек
бити
готов
,
да
он
све
учинити
,
само
ако
бити
он
тај
бити
у
исти
време
и
у
могућност
и
кад
се
тај
не
бити
косити
са
други
какав
интерес
.
у
овакав
двоумица
краљ
Милан
се
најзад
обратити
Бадемлићу
за
савет
.
но
после
кратак
разговор
и
они
ућутати
.
Мицко
јесам
већ
моћи
да
увидити
резултат
овај
ствар
по
израз
њихов
лице
.
зато
и
сам
ћуташе
.
лице
као
да
он
добити
неки
таман
бој
,
чела
набрати
а
очи
он
само
сиктати
од
љут
варница
.
—
зар
ја
јесам
ни
толико
заслужити
,
зар
да
ја
се
ни
овај
једина
жеља
не
испунити
!
—
размишљати
Мицко
у
себе
а
очи
не
престајати
да
кресати
.
краљ
Милан
он
сада
опет
ословити
:
—
Служи
се
војвода
!
...
ето
коњак
...
дуван
,
узети
!
.
.
,
шта
јесам
се
забринути
толико
!
...
но
и
код
сам
краљ
Милана
бити
сад
настати
неки
нерасположење
.
и
јесам
непрестано
размишљати
сад
о
тај
,
на
који
бити
начин
моћи
сад
да
одбити
жеља
Мицкову
или
,
боље
рећи
,
како
бити
он
моћи
задовољити
некако
на
други
начин
.
—
хвала
,
господар
!
...
благодарити
ти
више
и
на
коњак
и
на
дуван
!
...
—
А
што
,
јунак
?
...
—
упитати
краљ
Милан
,
ма
да
јесам
и
јесам
знати
,
да
јесам
Мицко
већ
понова
планути
,
што
он
сада
бити
баш
и
теже
.
—
сав
овај
моћи
,
господар
,
и
јесам
добити
у
изобиље
за
новац
,
али
мој
други
—
Коста
,
никад
!
...
ти
ја
он
,
господар
једино
моћи
поклонити
и
ники
више
!
—
викнути
сад
Мицко
веома
силно
а
сав
дрхтати
од
љутина
.
—
Кажите
да
се
одмах
пустити
!
—
викнути
сад
краљ
Милан
веома
радосно
,
окренути
се
ка
Бадемлићу
.
и
он
сад
бити
веома
мило
што
се
једва
једном
помирити
његов
дух
са
тај
,
да
испунити
речен
Мицкову
жеља
.
сад
и
сам
Мицко
лице
синути
од
радост
:
—
хвала
ти
,
господар
!
...
ја
,
харамбаша
Мицко
,
сав
до
свој
смрт
хтети
моћи
да
пропустити
а
да
се
увек
са
велик
благодарност
не
бити
сећати
оволики
твој
милост
,
који
јесам
ја
сад
указати
!
...
сад
опет
настати
код
свити
првашњи
расположење
.
управо
сад
бити
још
много
расположен
,
но
што
бити
онда
,
када
Мицко
први
пут
ступити
у
овај
соб
.
Пошто
Бадемлић
бити
изаћи
,
тај
настати
још
живаљ
разговор
.
Час
се
говорити
о
овај
час
о
онај
,
док
најзад
Мицко
не
устати
и
са
свој
друг
не
поћи
.
при
растанак
Гарашанин
пружити
Мицко
преко
тридесет
дукат
:
—
узети
,
војвода
!
...
колико
за
један
кафа
!
...
—
А
,
не
требати
!
—
одговорити
он
Мицко
.
—
узети
,
де
...
кад
ти
ја
давати
!
—
рећи
,
не
требати
!
...
ја
добро
плаћати
хазна
турски
цар
!
—
одговорити
Мицко
.
но
Гарашанин
он
,
ипак
,
силом
турнути
у
пазухо
онај
златник
,
ма
да
се
Мицко
веома
опирати
.
сад
,
да
ли
јесам
овај
новац
Гарашанинов
или
краљ
Милана
,
па
он
Гарашанин
дати
по
његов
жеља
,
на
тај
ви
ни
јесам
Мицко
не
умести
да
одговорити
.
Чим
Мицко
изаћи
из
двор
,
кад
а
на
капија
стајати
његов
друг
—
Коста
,
потпуно
ослободити
од
далек
издржавање
робија
.
одмах
полетети
,
у
велик
радост
и
узбуђење
један
други
у
загрљај
,
тај
се
ту
братски
изљубити
,
као
да
се
бог
знати
откад
јесам
видети
.
одатле
Коста
поћи
заједно
са
Мицко
у
кафана
,
где
бити
и
остати
друг
,
и
он
се
од
тада
никако
и
не
растављати
од
Мицко
све
до
сам
свршетак
рат
,
који
бити
убрзо
за
овај
настати
.
XИ
.
Чим
Мицко
бити
већ
отићи
са
Коста
у
кафана
код
осталих
друг
,
одмах
настати
велик
граја
између
овај
.
сав
бити
неописан
радостан
,
када
понова
видети
свој
стар
ратни
друга
,
који
далеко
од
она
,
неколико
месец
ћуташе
оковати
у
тежак
гвожђе
,
у
мрачан
ћелија
.
сад
настати
гозба
и
узајамно
чашћење
и
тај
не
престајати
све
до
мркли
мрак
.
Мицко
још
у
двор
бити
добити
налог
од
краљ
Милана
,
да
се
спремати
за
рат
противу
,
јер
хтети
исти
ускоро
планути
.
зато
Мицко
још
одмах
почети
да
преговарати
са
свој
друг
о
овај
краљев
налог
.
после
подуг
разговор
онај
најзад
доћи
сложно
до
резултат
,
да
требати
прикупити
што
велик
чета
и
с
она
поћи
против
Бугарин
,
јер
се
са
овако
мали
чета
поред
сав
њихов
храброст
хтети
моћи
да
постигнути
жељен
успех
.
сад
Мицко
већ
почети
да
прикупљати
добровољац
.
овај
јесам
најпре
покушати
у
сам
Ниш
.
но
овде
он
тај
не
поћи
баш
понајбољи
за
рука
.
услед
овај
он
се
после
неколик
дан
опет
кренути
натраг
—
за
Врање
,
јер
се
тамо
надати
добар
успех
.
но
и
у
Врање
јесам
баш
тако
славно
проћи
.
ни
ту
јесам
моћи
да
постигнути
онај
,
шта
се
он
надати
.
изгледати
јесам
као
да
јесам
настати
неки
бојазан
услед
овај
рат
,
па
он
се
ретко
који
радо
и
одазивати
.
тако
Мицко
морати
прилично
време
пробавити
док
најзад
не
успети
да
саставити
дружина
скоро
од
стотину
људи
.
сад
Мицко
,
Кол
Рашић
а
и
архимандрит
Сава
који
такође
бити
сакупити
велик
добровољачки
дружина
,
саставити
свој
добровољац
уједно
и
са
тако
уједињен
добровољачки
одред
поћи
одмах
ка
Бугарска
.
рат
у
тај
време
бити
већ
жестоко
планути
.
Већ
јесам
неколико
дан
од
како
јесам
у
јек
.
борба
јесам
бити
и
с
један
и
с
други
страна
веома
упоран
.
ратни
срећа
бити
јесам
променљив
.
но
најзад
Бугарин
успети
толико
,
да
ући
и
у
сам
Пирот
.
како
пак
Мицко
а
тако
исто
и
Рашић
морати
да
утрошити
доста
време
око
прикупљање
доброваљаца
,
те
сад
бити
жестоко
појурити
,
да
бити
што
пре
стигнути
до
одредити
мета
.
они
се
бити
још
раније
решити
,
да
прећи
преко
граница
и
да
упасти
и
у
сам
Бугарска
,
и
да
по
она
жарити
и
пасти
све
дотле
,
док
се
год
овамо
,
на
бојиште
,
бити
продужавати
борба
између
српски
и
бугарски
војска
.
но
они
тек
што
бити
стигнути
до
граница
а
примирје
још
исти
дан
већ
бити
закључити
.
да
се
не
бити
десити
какав
понован
сукоб
између
оба
непријатељски
странка
,
тај
се
они
још
одмах
решити
,
да
не
упадати
у
Бугарска
,
већ
да
се
вратити
натраг
.
тако
и
бити
.
неки
се
од
добровољац
још
одмах
разићи
а
неки
опет
поћи
са
Мицко
,
поред
његов
раније
дружина
,
и
с
он
јесам
бити
заједно
све
до
Врање
,
јер
исти
отуда
и
бити
.
Дошавши
до
Ниш
,
Мицко
се
ту
веома
срдачно
опростити
са
Рашић
а
затим
одмах
продужити
пут
за
Врање
.
кад
већ
бити
приспети
у
Врање
,
онда
се
он
ту
и
задржати
и
задржати
и
тај
само
за
известан
време
,
јер
зима
још
никако
не
попуштати
.
у
Врање
јесам
сад
остати
све
до
Ђурђев
дан
.
природа
већ
бити
скинути
сав
бео
зимски
огртач
и
сада
се
заогрнути
диван
пролећни
плашт
,
изаткан
бујан
зелен
трава
а
украсити
овде-онде
разноврстан
биљни
шаренило
.
сав
бити
сад
понова
оживити
.
деца
се
размилети
овде-онде
ко
мрав
,
весео
њихов
игра
немати
крај
а
бујан
пролећни
биље
нагло
напредовати
,
као
да
хтети
и
само
да
се
што
више
удати
од
онај
мрачан
постеља
,
у
који
јесам
морати
да
проспавати
тих
сан
скоро
цео
хладан
зима
.
Пођете
мало
даље
од
варош
а
тамо
читаво
кола
божански
анђео
:
Мушкараца
и
девојчица
а
у
рука
који
један
,
који
по
два
па
и
више
кит
мирисан
љубичица
.
но
њихов
невин
душица
још
не
бити
заситити
тај
већ
и
даље
нагнути
,
да
што
пре
још
по
који
кит
саградити
,
па
још
по
који
и
тако
све
дотле
,
док
она
најзад
заморити
слабачак
ножица
не
клонути
.
али
весео
млађан
душа
тек
се
сад
раздрагати
,
када
пред
себе
гледати
по
неколик
кит
мирисан
љубичица
,
прошаран
овде-онде
и
по
који
цветић
од
незаборавка
.
сад
се
одмах
образовати
од
овај
малишан
анђелски
хор
.
Весели
песма
из
раздраган
дечији
груда
већ
се
дивно
захорити
.
умилан
славуј
упети
се
из
сав
снага
,
па
извијати
свој
диван
мелодија
,
хтети
и
јесам
да
показати
,
да
јесам
и
он
ту
,
да
јесам
и
он
још
жив
.
мало
даље
,
опет
видити
стадо
млад
јагањац
,
а
по
где
који
опити
неки
радост
скакати
као
какав
лан
.
Чује
се
умилан
брујање
њихов
звонце
:
цин
...
цан
...
цин
,
с
он
се
мешати
блејање
овај
прав
срндаћ
а
пастирски
фрула
само
јечати
.
сјајно
пак
сунашце
бацити
на
сав
страна
милијарда
зрак
—
нежан
братински
рука
и
тако
се
слатко
грлити
са
свој
браћа
у
природа
.
ето
,
такав
ви
јесам
тај
пролетњи
чар
,
који
све
живити
створ
бити
после
онај
зимски
успаваност
.
у
такав
пролетњи
чар
осванути
и
давно
очекиван
Ђурђев-дан
.
Још
јесам
добро
ни
сванути
а
већ
се
маса
,
како
пресрећан
тако
и
бедан
људи
,
удаљивати
из
варош
да
и
сам
учествовати
у
онај
диван
„
Ђурђевском
уранак
“
у
бујан
и
весео
природа
.
неко
поћи
да
се
надисати
мирисан
ваздух
,
неко
да
саградити
по
који
кит
од
љубичица
и
незаборавка
а
харамбаша
Мицко
—
да
залити
са
свој
друг
оштар
јатаган
врео
турски
крв
—
да
осветити
толики
невин
погинуо
браћа
и
сестра
од
плах
турски
ханџар
—
да
светити
тужан
Косово
.
Шта
хтети
он
други
кит
цвеће
,
кад
јесам
имати
у
свој
дружина
.
двадесет
седам
цвет
,
двадесет
седам
друг
,
тај
ви
јесам
кит
цвет
а
међу
она
—
цар
кит
,
тај
ви
јесам
јесам
харамбаша
Мицко
.
у
овако
диван
кита
бити
јесам
скривен
и
један
грана
отровница
,
грана
пелена
,
који
смерати
,
да
цео
овај
свет
кит
отровати
.
тај
грана
пелена
,
тај
отровница
,
тај
ви
јесам
онај
исти
Станимир
,
који
Мицко
још
раније
онако
богато
бити
почастити
код
Зрпопе
.
Станимир
јесам
истина
бити
сиромашак
,
али
и
као
такав
бити
јесам
скроз
непоштен
.
принцип
:
циљ
оправдавати
срество
—
тај
јесам
за
он
бити
права
светиња
.
он
не
бирати
срество
већ
се
служити
како
дозвољен
тако
и
не
дозвољен
начин
,
само
да
што
пре
доћи
до
велик
благо
и
да
се
на
тај
начин
што
пре
извући
из
онај
беда
и
невоља
.
Још
од
онај
дан
,
од
када
се
раставити
оно
са
Мицко
код
Зрпопе
,
он
јесам
непрестано
смерати
,
како
бити
тај
бити
,
да
овај
јунак
издати
већ
једном
Турчин
и
да
на
тај
начин
добити
од
она
што
велик
свота
златник
.
са
така
зао
намера
он
једном
и
отићи
права
ка
турски
паша
у
паланка
,
где
јесам
и
јесам
живети
,
тврдо
убедити
,
да
хтети
он
паш
одмах
наградити
,
чим
он
он
бити
открити
свој
намера
.
—
Сабанајрула
,
честит
паша
!
—
поздрав
Станимир
паш
,
кад
већ
бити
отићи
к
он
и
ступити
у
његов
соб
.
—
Халаразола
,
синак
!
...
који
добро
?
—
отпоздравити
он
паш
,
упитати
он
одмах
за
његов
жеља
.
—
Биће
добра
,
честит
паша
,
и
за
ви
а
—
надати
се
—
и
за
ја
.
Паша
већ
устати
,
чим
чути
оваки
реч
:
—
А
шта
,
синак
,
шта
?
!
шта
јесам
тај
бити
?
!
...
—
ви
,
Турчин
,
сигурно
добро
знати
за
харамбаша
Мицко
!
...
разбојник
!
...
зликовац
!
...
Што
поклати
онолико
наш
бег
,
што
запалити
онолико
наш
село
,
што
уништити
онолико
наш
људи
и
толики
царски
војска
!
...
како
да
не
знати
за
тај
царски
одметник
,
за
тај
зликовац
,
ко
ни
у
сан
не
моћи
да
заборавити
!
...
но
шта
јесам
бити
,
синак
,
шта
?
!
—
упитати
сад
брзо
разјарен
паш
са
велик
радозналост
.
—
Али
...
знати
,
честит
паша
,
ја
јесам
човек
без
игде
ишта
...
сиротиња
...
голотиња
!
.
.
,
—
превијати
се
сад
Станимир
.
—
знати
,
знати
,
синак
...
не
бринути
!
...
Гледаћу
ја
да
ти
колико
толико
помоћи
и
тај
још
овај
дан
!
...
па
!
...
шта
јесам
тај
бити
?
!
...
—
Па
,
ето
!
...
ја
бити
ви
моћи
издати
тај
харамбаша
Мицко
,
од
ко
ви
—
Турчин
толико
страховати
!
...
—
како
,
како
?
!
...
на
који
начин
?
!
—
питати
сад
паш
још
брже
а
срце
да
он
изаћи
из
груда
од
превелик
радост
и
узбуђење
.
—
ја
бити
ви
он
довести
у
клопка
па
да
он
жив
ухватити
!
...
—
зар
?
!
...
где
,
а
како
тај
синак
?
!
—
упасти
опет
паш
,
неописан
радостан
и
одмах
прићи
још
ближе
ка
Станимир
па
ухватив
он
за
рам
,
са
весео
израз
лице
и
са
велик
нестрпљење
очекивати
убезекнут
на
даље
његов
реч
.
—
ето
тако
!
...
ја
бити
ступити
у
његов
дружина
као
да
и
јесам
желити
да
бити
с
она
да
бити
ви
он
тамо
први
згодан
прилика
довести
