јесам,
—
наставити
Среја
—
али
јесам
оставити
дете
.
кмет
се
поново
омрачити
лице
,
који
се
малочас
разведрити
,
те
убрзати
:
—
ама
који
дете
,
јесам
ли
онај
њен
дете
,
јесам
ли
?
—
Па
јесам
!
—
То
онда
значити
,
да
она
јесам
побећи
у
саучешће
са
дете
—
наставити
кмет
кобајаги
званичан
језик
,
а
тек
колико
да
казати
нешто
,
као
онај
кад
човек
певати
у
шума
да
растерати
страх
.
—
То
значити
,
Аника
побећи
,
а
оставити
дете
на
врат
општина
—
додати
ћата
кратко
.
—
јесам
,
тако
јесам
!
—
рећи
кмет
полугласан
,
па
се
ућутати
и
замислити
се
дубоко
и
почети
да
јести
онај
акт
што
он
јесам
мало
пре
потписивати
.
Ћути
кмет
,
а
ћутети
и
ћата
,
а
Среја
гледати
те
у
један
те
у
други
,
па
хтети
опет
:
—Па
шта
хтети
сад
?
кмет
се
учинити
као
да
не
чути
шта
он
Среја
питати
,
јер
тај
питање
:
„
Шта
хтети
сад
?
”
он
јесам
већ
јесам
себе
неколико
пута
за
време
размишљање
постављати
.
Среја
опет
поновити
:
—
Па
шта
хтети
сад
?
кмет
се
и
по
други
пут
учинити
да
не
чути
питање
,
већ
наставити
он
да
питати
:
—
А
кад
јесам
побећи
?
—
Кажу
још
ноћас
.
—
То
јесам
она
неко
научити
и
подговорити
—
додати
ћата
.
—
тако
хтети
бити
,
неки
душманин
јесам
подговорити
.
него
изаћи
ти
,
Среја
,
часом
напоље
,
да
проговорити
ја
и
ћата
.
кад
остати
сам
,
кмет
спустити
пријатељски
рука
на
рам
ћата
,
па
почети
врло
сладак
и
питом
глас
,
како
бити
само
пред
какав
комисија
говорити
:
—
дедер
,
брата
ћата
,
да
разговарати
братски
и
пријатељски
.
—
А
шта
имати
да
разговарати
?
—
Па
тако
,
да
разговарати
.
—
ствар
јесам
јасан
,
немати
ништа
да
се
разговарати
!
—
велим
ћата
.
—
ама
,
па
видити
ја
и
сам
да
јесам
ствар
јасан
,
ал
’
ко
велим
,
размислити
ти
о
тај
мало
,
ћата
!
—
Добра
,
изаћи
ти
на
лице
место
да
извидети
,
те
ако
ја
дотле
смислити
што
.
кмет
се
дигнути
да
отићи
на
лице
место
,
али
успут
свратити
поп
.
поп
се
спремати
,
имати
неко
опело
да
извршити
,
па
док
попадија
збир
епитрахиљ
и
други
потреба
,
он
засести
у
башта
под
орах
,
изнети
мали
софа
и
јести
бубрег
печен
на
жар
.
Чим
видити
кмет
на
вратница
,
а
он
привикнути
:
—
’
ода
,
’
ода
,
да
видити
што
јесам
лој
,
права
млеко
!
Међутим
,
кмет
јесам
бити
до
бубрег
,
он
сести
на
столичица
и
стати
шапутати
са
поп
.
Шта
јесам
шапутати
ја
већ
сав
знати
,
а
како
јесам
поп
пријати
тај
разговор
добар
јесам
доказ
што
он
јесам
последњи
,
сладак
залогај
,
остати
нетакнут
у
чанак
,
исхладити
се
и
слојанити
се
.
одатле
се
кмет
дигнути
ти
у
дућанџија
.
Можеш
мислити
како
јесам
сав
тај
и
дућанџија
потрести
,
кад
јесам
један
сељанка
место
сто
грам
пиринџа
измерити
читав
ока
,
тај
сељанка
сад
првипут
изићи
из
његов
дућан
са
уверење
да
јесам
тај
прав
човек
јер
„
права
мера
”
.
одатле
се
дигнути
кмет
те
на
„
лице
место
”
.
Обиђе
кобајаги
воденица
да
сазнати
и
извидети
како
се
сав
тај
десити
.
сазнати
од
Савка
да
се
Аника
дигнути
у
први
сумрак
,
да
сићи
токорсе
до
попадија
,
па
се
јесам
више
ни
враћати
,
а
понети
јесам
себе
и
сав
свој
преобући
.
док
јесам
Савка
тај
говорити
,
запиштати
у
један
ћошак
воденица
Милић
;
кмет
он
презриво
погледати
,
опљунути
,
па
изићи
из
воденица
и
сићи
хитно
низ
брдо
и
не
освртати
се
.
глава
седми
у
који
јесам
како
сељанин
село
Прелепница
тако
и
сам
писац
овај
роман
у
забуна
,
услед
догађај
испричан
у
предњи
глава
.
јесам
мали
ствар
:
Аника
побећи
,
а
оставити
Милићи
.
збунити
се
поп
,
збунити
се
ћата
,
збунити
се
дућанџија
,
збунити
се
кмет
,
а
збунити
се
,
веровати
,
и
сам
писац
овај
роман
.
најзад
,
ствар
и
јесам
тако
прост
.
и
ако
јесам
дете
мали
ствар
,
опет
јесам
довољан
да
ми
све
довести
у
забуна
.
да
јесам
Аника
нешто
побећи
па
оставити
човек
,
тај
бити
ми
мање
у
брига
бацити
но
што
јесам
оставити
дете
,
и
ако
дете
,
на
први
поглед
,
изгледати
много
ситан
но
човек
.
други
јесам
ствар
,
да
јесам
тај
дете
колико
толико
одрастао
,
онда
ништа
лакше
:
дати
он
на
занат
,
па
миран
крајина
.
А
одрастао
дете
јесам
и
разуман
,
он
бити
моћи
и
да
усаветовати
на
пример
поп
.
зовнути
он
лепо
:
—
Мали
,
ода
овамо
!
—
помиловати
он
по
глава
,
па
он
благо
и
очински
рећи
:
Знаш
,
мали
,
ти
и
ако
јесам
родом
из
наш
село
,
тај
јесам
ипак
паметан
,
па
увиђати
да
бити
боље
бити
да
отићи
гдегод
у
свет
.
Шта
хтети
овде
у
село
;
село
јесам
сести
,
много
јесам
лепше
гдегод
у
варош
.
него
,
тај
мали
,
ево
ти
два
динар
,
па
кренути
,
кренути
колико
сутра
!
или
,
ако
тај
не
бити
помоћи
,
а
оно
он
просто
најурити
.
удесити
тај
ћата
тај
он
притворити
и
окривити
ма
за
што
,
па
он
протерати
из
село
.
али
што
хтети
се
овако
са
дете
?
Ћата
јесам
рећи
кмет
да
изићи
„
на
лице
место
”
и
он
јесам
отићи
Аникин
кућа
,
као
што
јесам
из
предњи
глава
видети
,
али
шта
тај
помагати
?
у
ствар
да
кмет
јесам
раније
ићи
„
на
лице
место
”
много
бити
више
помоћи
.
тај
вече
се
искупити
сав
у
механа
.
тај
поп
,
кмет
,
ћата
и
Јов
дућанџија
,
тај
почети
да
се
саветовати
,
а
истерати
механџија
пред
врата
,
да
она
не
слушати
и
да
осматрати
да
откуд
не
прислушкивати
ко
разговор
.
кмет
плаћати
пиће
,
а
ћата
хтети
ни
да
проговорити
док
се
пиће
не
„
расрдити
”
добро
.
кмет
хтети
први
изнети
предлог
:
—
Размишљао
јесам
,
браћа
,
дуго
,
и
ја
мислити
да
хтети
овај
,
што
хтети
ви
рећи
,
бити
прав
,
а
никако
друкче
и
не
бити
моћи
бити
.
—
А
шта
јесам
смислити
?
—
питати
дућанџија
,
а
донети
уво
до
кметов
уста
,
да
не
испустити
који
реч
.
—
ја
велим
,
браћа
,
да
овај
дете
узети
црква
,
те
да
он
чувати
и
неговати
као
црквен
дете
.
—
какав
црква
?
!
—
згранути
се
поп
.
—
какав
црква
,
по
бог
брата
!
кад
јесам
још
и
где
јесам
црква
чувати
и
неговати
деца
и
шта
хтети
црква
деца
?
—
Па
—
настава
кмет
отезати
—
моћи
бити
доцније
бити
врло
добар
певац
,
и
покојни
Алемпије
бити
јесам
добар
певац
,
па
можда
бити
се
измет'ло
на
он
.
—
не
моћи
црква
ни
с
људи
да
изаћи
на
крај
,
тај
хтети
са
деца
.
тај
не
моћи
бити
,
кмет
,
него
ако
јесам
што
паметан
смислити
,
а
ти
рећи
!
—
пресећи
поп
врло
одлучно
.
—
Па
ја
не
знати
ништа
друго
,
до
ако
јесам
што
ћата
смислити
.
—
ако
јесам
и
смислити
,
чути
се
тај
у
свој
време
!
—
додавати
ћата
мирно
и
куцати
,
да
он
се
донети
још
један
чокањ
ракија
.
—
ја
велим
—
почети
поп
,
кад
видити
да
сав
ћутети
—
да
он
узети
општина
.
—
сасвим
,
поскочити
Јов
дућанџија
,
—
да
он
водити
на
буџет
као
општински
писар
.
—
е
,
јесам
глуп
,
Јова
!
—
једва
изговорити
ћата
и
ударити
грохот
да
се
смејати
.
—
Што
глуп
,
брата
,
ја
тако
мислити
!
ја
јесам
се
скупити
овде
да
се
саветовати
,
па
и
ја
казати
мој
.
ако
не
ваљати
,
не
ваљати
;
толико
и
чинити
.
—
ја
мислити
—
допунити
поп
сав
предлог
—
да
ја
тај
дете
узети
као
општински
дете
.
—
и
тај
јесам
рђаво
—
додавати
брзоплет
Јов
дућанџија
—
само
како
?
требати
ли
он
сматрати
као
својина
цео
општина
,
или
само
општински
одбор
,
и
онда
,
требати
ли
он
увести
у
инвентар
?
Ћата
опет
рикнути
да
се
смејати
,
а
Јов
брже
боље
наручити
ћата
још
један
чокањ
ракија
,
не
бити
ли
он
тај
облажити
и
орасположити
према
себе
.
—
не
мислити
ја
да
он
општина
сматрати
као
својина
—
настављати
поп
мирно
,
—
него
да
он
издржавати
као
свој
сиротиња
,
као
находче
.
кмет
једва
дочекати
да
поп
свршити
реч
,
па
пошто
он
пакосно
промерити
,
узити
он
реч
:
—
не
моћи
,
јесам
ја
сам
општина
!
мислити
ли
сести
хтети
да
пристати
на
тај
,
да
ја
држати
општински
дете
.
мислити
ли
,
хтети
тај
Радоја
крња
да
раздувати
,
па
хтети
да
отићи
и
до
капетан
,
па
богме
и
до
новина
.
не
бивати
,
што
не
бивати
,
не
бивати
!
—
е
,
па
шта
бивати
онда
?
—
уплести
се
нестрпљиво
дућанџија
.
—
не
моћи
црквен
дете
,
не
моћи
општински
,
е
,
па
,
шта
моћи
?
дедер
,
ћата
,
ето
ти
јесам
паметан
човек
,
—
окренути
дућанџија
да
се
улагивати
ћата
—
дедер
рећи
ти
,
шта
ти
мислити
,
па
да
ти
сав
послушати
?
!
—
хм
!
—
учинити
ћата
—
ништа
!
ја
не
мислити
ништа
.
—
говорити
,
брата
,
ћата
,
—
почети
и
кмет
мазно
и
чукнути
у
сто
,
да
се
ћата
донети
још
један
чокањ
.
—
Па
...
отегнути
ћата
—
ево
шта
и
како
ја
мислити
!
...
сав
се
прибрати
и
начуљити
уш
,
а
гледати
ћата
права
у
очи
.
—
ја
мислити
,
браћа
,
да
Аника
и
јесам
родом
из
наш
село
,
већ
јесам
родом
из
Крман
,
а
сваки
општина
јесам
дужна
да
’
ранити
свој
сиротиња
и
,
према
тај
,
Аникин
дете
дужна
јесам
да
хранити
општина
крмански
,
на
основа
сам
закон
.
сав
се
запрепастити
и
неки
радост
разлити
она
се
по
лице
.
—
ама
,
бог
ти
?
!
—
узвикнути
први
Јов
дућанџија
.
—
Мог
ли
тај
,
по
бог
брата
?
—
додати
поп
.
—
брата
,
ћата
,
из
твој
уста
у
Божје
уш
!
—
поскочити
одушевљено
кмет
и
пољубити
ћата
међу
сам
очи
.
—
То
све
,
браћа
,
моћи
да
бити
и
морати
бити
—
наставити
ћата
зналачки
и
мирно
—
тако
јесам
по
сам
закон
!
оставити
ви
само
ја
,
да
ја
накитити
акт
,
а
ви
мирно
ноћас
спавати
,
пошто
претходно
платити
овај
што
јесам
испити
.
—
А
кад
хтети
да
написати
акт
?
—
питати
сад
већ
радознало
кмет
.
—
То
јесам
мој
брига
,
—
одговарати
ћата
—
ти
само
наредити
да
Среја
сутра
зором
кренути
са
акт
и
са
детом
у
Крман
.
—
Па
зар
одмах
да
понети
и
дете
?
—
одмах
,
дабоме
!
и
сад
већ
настати
весеље
какав
се
јесам
надати
,
јер
ко
јесам
мислити
да
хтети
тако
срећно
да
се
скинути
оволик
брига
с
врата
.
глава
осми
Садржина
акт
општина
прелепнички
,
од
@card@
март
@card@
година
бр
,
@card@
.
суд
ОПШТИНЕ
ПРЕЛЕПНИЧКЕ
Бр
.
@card@
@card@
март
@card@
година
Прелепница
суд
Општине
крмански
Крман
Аника
,
бивши
жена
покојни
Алемпије
овдашњи
,
а
сада
удовица
покојни
Алемпије
,
удати
се
надлежан
за
покојник
,
постати
јесам
тај
сам
седелац
и
становник
суд
општина
прелепнички
.
Смрћу
пак
Алемпијев
,
она
јесам
постати
удовица
овај
општина
,
шта
јесам
престати
бити
жена
покојни
Алемпије
и
на
тај
начин
,
као
што
се
тај
моћи
и
црквен
књига
утврдити
,
она
,
као
родом
из
село
Крман
,
припадати
тај
село
,
као
седилац
и
становник
и
као
сиротиња
тај
општина
,
који
јесам
на
основа
дотични
члан
нарочит
закон
,
дужна
свој
сиротиња
и
издржавати
.
Олакшавна
околност
за
тај
општина
међу
тај
легати
у
тај
,
што
јесам
дотични
Аника
,
по
свој
сопствен
наговор
,
отићи
и
одсмуцати
се
у
свет
,
где
јесам
рад
далек
сав
живот
да
проводити
.
али
јесам
Аника
у
последњи
време
родити
један
ненадлежан
дете
,
за
који
се
ни
у
који
случај
не
моћи
рећи
да
он
јесам
родити
са
покојни
Алемпије
,
пошто
јесам
он
умрети
тринаест
месец
пре
,
но
што
јесам
Аника
стећи
у
себе
намера
за
порођај
овај
дете
.
на
тај
начин
,
за
тај
Анкин
дете
не
моћи
се
определити
рећи
уколико
јесам
брачни
,
тај
бити
се
пре
смело
тврдити
да
јесам
ванбрачан
и
тај
сам
припасти
бити
као
сиротиња
општина
,
који
бити
припасти
и
његов
мајка
,
да
јесам
пренебрегнути
свој
права
на
сиротиња
отићи
у
свет
.
према
сав
изложен
,
тај
јесам
општина
дужна
издржавати
свој
сопствен
сиротиња
,
пошто
јесам
Аника
из
тај
општина
родом
,
на
основа
шта
част
јесам
овај
општина
,
послати
она
у
прилог
под
’
/
,
дете
,
који
се
од
сад
имати
сматрати
као
општински
дете
те
општина
.
о
пријем
овај
акт
,
као
и
прилог
који
уз
овај
акт
ићи
,
молити
се
суд
општина
крмански
да
изволети
одговорити
.
претседник
суд
Писар
(
м
.
П
.
)
Мића
Ристић
,
Пај
Јеремић
глава
деветати
један
сасвим
невин
општина
који
јесам
ни
куснути
ни
лизнути
прелепнички
чорба
,
те
према
тај
јесам
позвати
ни
глоба
да
плаћати
.
тај
јесам
бити
у
субота
зором
,
кад
јесам
Среја
биров
стрпати
акт
општина
прелепнички
бр
.
@card@
у
силав
,
а
прилог
уз
тај
акт
стрпати
под
мишка
,
па
се
упутити
у
Крман
.
акт
јесам
бити
миран
у
силав
,
и
крај
он
бити
Среја
рахат
и
безбрижно
путовати
,
али
прилог
,
тај
јесам
бити
беда
за
Среја
.
мало
мало
,
па
се
прилог
заплакати
и
запиштати
тако
да
јесам
Среја
четири
пет
пут
помишљати
да
он
просто
бацити
.
на
страна
још
што
јесам
стреја
једанпут
морати
и
да
преповијати
прилог
уз
акт
Бр
.
@card@
.
,
кад
јесам
осетити
да
он
се
овлажити
нешто
шака
.
на
последак
,
кад
он
досадити
писка
и
врисак
,
махати
се
јанџик
,
одломити
комад
проја
,
напунити
прилог
уста
,
па
се
кренути
понајлак
даље
.
сунце
већ
одскочити
,
са
узоран
њива
дигнути
се
маглица
,
из
чест
ластар
чути
се
шева
,
а
Среја
,
бришући
шака
знојити
са
чела
,
корачати
лено
ка
Крман
,
који
јесам
већ
на
доглед
.
у
Крман
,
међутим
,
седити
кмет
сасвим
невино
у
судница
и
не
сањати
шта
хтети
он
задесити
тај
дан
.
А
кмет
крмански
Радисав
јесам
разборит
и
паметан
човек
.
он
се
,
истина
,
не
разумети
у
посао
ништа
,
али
јесам
бар
онако
наочит
човек
,
прав
гардист
,
па
ти
чисто
мило
кад
он
видити
да
засести
за
сав
сто
.
или
,
кад
ти
опсовати
отац
или
мати
,
а
оно
он
тај
некако
и
личити
.
он
јесам
служити
и
војска
па
јесам
бити
каплар
,
те
некако
војнички
и
управљати
општина
.
кад
доћи
,
на
пример
,
парничар
за
потрица
,
па
стати
један
насред
соб
,
а
други
доле
крај
врата
,
а
он
она
премерити
,
премерити
,
па
тек
викнути
:
—
постројити
се
,
брата
,
постројити
се
,
како
јесам
тај
стати
!
’
одити
овамо
,
стати
крај
овај
други
...
тако
...
,
равњати
се
,
равњати
се
!
не
гледати
ја
него
гледати
свој
други
па
се
равнати
!
или
,
на
пример
,
зовнути
биров
да
овај
нешто
објавити
па
он
велим
:
—
звати
село
на
узбуна
и
саопштити
он
,
да
сутра
измарширати
на
кулук
,
да
се
поправити
срески
друм
.
ето
тај
акт
г
.
капетанов
,
па
она
прочитати
.
тако
исто
војнички
он
свршавати
и
канцеларијски
посао
.
место
да
написати
на
акт
:
„
Саопштено
ја
јесам
”
или
„
примати
к
знање
”
,
а
он
написати
просто
:
„
разумети
!
”
или
,
место
да
написати
:
„
сајузити
са
ранијим
акт
”
,
а
он
написати
:
„
прикомандовати
ранијим
акт
”
.
такав
јесам
кмет
Радисав
,
одсечен
,
неумољив
,
и
тако
он
свршавати
сав
посао
.
елем
,
такав
какав
јесам
,
седити
он
у
судница
сасвим
невино
,
и
не
сањати
шта
хтети
он
задесити
тај
дан
.
тек
да
се
дигнути
,
да
се
увратити
нешто
посао
у
кмет
Ивка
,
а
ући
његов
биров
.
Вели
:
—
Дошао
Среја
из
Прелепница
,
донети
неки
акт
.
—
Дај
овамо
тај
акт
!
—
велим
Радисав
одлучно
.
биров
унети
акт
.
Радисав
он
отворити
,
прићи
прозор
и
почети
да
читати
,
гунђати
у
себе
.
кад
свршити
читање
,
он
само
што
учинити
:
—
е
,
не
моћи
тај
тако
,
хтети
она
чак
ни
одговорити
!
—
па
узити
перо
и
написати
на
полеђина
:
—
„
у
акт
”
и
предати
биров
,
велим
:
—
на
,
носити
овај
ћата
!
биров
однети
,
а
Радисав
се
спремити
да
поћи
у
кмет
Ивка
као
онај
мало
пре
и
,
таман
да
прећи
преко
праг
,
а
ево
ћата
из
други
соб
са
онај
акт
.
Ћата
јесам
неки
млад
,
голобрад
ђак
који
јесам
Радисава
гледати
у
очи
као
у
светац
да
гледати
.
Радисав
се
вратити
у
судница
.
—
Шта
јесам
,
ћата
?
—
велим
.
—
Па
...
како
хтети
овај
?
—
Која
?
—
Па
овај
ствар
из
Прелепница
?
—
у
акт
,
просто
у
акт
!
—
понављати
Радисав
одлучно
.
—
ама
не
моћи
у
акт
!
—
додавати
ћата
понизно
.
—
Зашто
не
моћи
?
—
испрсити
се
кмет
,
мислити
да
тај
ћата
хтети
да
оспорити
његов
познавање
канцеларијски
посао
.
—
не
моћи
зато
,
што
уз
овај
акт
ићи
и
прилог
,
па
како
хтети
тај
прилог
да
метнути
у
акт
.
—
у
акт
заједно
са
прилог
!
—
загрмети
Радисав
.
—
знати
,
ал
’
тај
прилог
јесам
дете
,
жив
дете
.
—
А
јес
’
!
—
учинити
Радисав
пошто
се
сад
тек
сетити
.
—
Јес
’
бог
ја
,
па
,
како
хтети
?
—
ја
не
знати
!
—
слегнути
ћата
раме
.
—
е
,
али
знати
ја
!
—
рећи
Радисав
,
па
се
окренути
биров
.
—
где
јесам
тај
дете
?
—
Ена
он
у
ћатин
соба
—
одговорити
биров
,
а
у
тај
мах
се
и
Милић
тако
раздрати
из
ћатин
соб
,
да
и
Радисав
и
ћата
и
биров
отрчати
тамо
и
,
на
свој
велик
запрепашћење
,
видети
да
јесам
Милић
,
лежати
на
кревет
ћатин
,
где
јесам
бити
и
неки
акт
,
овај
просто
учинити
за
увек
неупотребљив
.
—
пфуј
!
—
учинити
Радисав
,
па
се
окренути
биров
.
—
звати
ја
одмах
Среја
из
Прелепница
,
неки
носити
овај
ђубар
.
—
ко
Среја
?
—
упитати
биров
.
—
Среја
из
Прелепница
,
онај
што
јесам
донети
овај
акт
и
дете
.
—
Па
он
...
почети
биров
и
чешати
се
за
врат
—
овај
...
оставити
овде
акт
и
даље
па
се
вратити
у
Прелепница
.
—
ама
ко
се
вратити
?
—
дрекнути
Радисав
.
—
Па
он
...
Среја
из
Прелепница
.
—
А
оставити
овај
?
—
Јес
’
—
велим
биров
.
—
ух
!
—
учинити
Радисав
—
па
шта
хтети
ја
с
овај
?
и
ћата
и
биров
погледати
у
земља
и
слегнути
раме
.
—
Слушај
,
ћата
,
звати
ја
одмах
члан
у
судница
,
да
видити
како
они
казати
:
јесам
ли
ја
дужни
хранити
и
онај
сиротиња
,
који
наш
становник
ма
где
и
ма
у
који
крај
свет
род
?
па
полазити
додати
још
:
—
сад
хтети
ја
кроз
половина
сат
бити
овде
,
а
они
неки
ја
очекнути
.
кмет
отићи
до
Ивка
,
а
ћата
и
биров
се
споразумети
:
биров
да
чувати
дете
,
а
ћата
да
отићи
и
позвати
члан
.
Сабраше
се
члан
пред
општина
те
малочас
,
кад
доћи
Радисав
,
ући
сав
у
судница
.
председник
Радисав
сести
у
чела
сто
,
заузети
војнички
став
и
салутирати
,
па
узити
реч
:
—
Мирна
!
отварати
седница
.
Браћо
!
Општина
прелепнички
послати
ми
јесам
један
рапорт
.
Прочитај
он
,
ћата
!
када
ћата
прочитати
акт
општина
прелепнички
бр
.
@card@
,
сав
се
одборник
крмански
погледати
и
згранути
.
—
Вал
,
—
дрекнути
Петар
Ранчић
—
јесам
ја
будалити
да
светски
деца
хранити
.
ко
јесам
дробити
,
неки
кусати
!
—
ја
велим
,
—
додати
Радисав
Андрић
,
—
кад
имати
закон
у
овај
земља
за
људи
,
имати
она
и
за
деца
,
па
неки
по
закон
бити
!
—
А
ја
бити
рек'о
—
предложити
Милисав
Недељковић
—
да
ја
овај
предмет
заједно
са
дете
упутити
Државном
Савета
на
решење
.
претседник
Радисав
,
пошто
саслушати
сав
овај
мудар
говор
,
викнути
опет
:
„
Мирна
!
”
и
узити
реч
:
—
ствар
јесам
овај
,
браћа
,
једнобразна
и
она
јесам
за
ми
у
прописан
одстојање
.
зато
хтети
ја
лепо
написати
један
рапорт
у
који
хтети
рећи
да
крмански
општина
јесам
дужна
да
хранити
сиротиња
који
свој
порекло
водити
из
општина
прелепнички
.
кмет
Радосава
се
нарочито
допасти
овај
последњи
реченица
,
па
се
окренути
ћата
:
—
унети
,
ћата
,
у
дневни
заповест
овако
од
реч
до
реч
:
„
крмански
општина
јесам
дужна
да
хранити
сиротиња
који
свој
порекло
водити
из
општина
прелепнички
”
.
и
ћата
унети
тај
од
реч
до
реч
у
записник
.
сав
пристати
на
предлог
кметов
да
се
тако
учинити
тај
јесам
да
се
вратити
дете
са
акт
у
који
хтети
се
рећи
поменут
реч
кмет
.
тај
јесам
седница
бити
завршити
и
Радисав
викнути
члан
суд
:
„
вољно
!
”
те
се
овај
дигнути
и
поћи
сваки
свој
кућа
.
како
јесам
већ
бити
омркнути
,
тај
тај
вече
остати
ћата
и
биров
мука
да
мучити
са
дете
,
а
сутрадан
,
зором
,
кренути
се
биров
општина
крмански
са
акт
суд
бр
.
@card@
и
са
под
•
/
приложен
општински
дете
.
Грешни
Милић
,
ево
,
већ
и
по
други
пут
поћи
на
пут
као
прилог
уз
акт
,
само
сад
под
други
нумера
.
глава
десети
гром
из
ведар
небо
недеља
пре
подне
а
свршити
се
служба
Божја
.
изгрејати
сунце
тај
не
моћи
леп
дан
бити
.
јесам
жега
,
а
јесам
ни
припећи
,
него
баш
онако
изгрејати
те
тај
драго
сунчати
се
на
божји
зрака
.
народ
у
стајаћи
рухо
,
размилети
се
по
порта
,
око
крста
и
пред
механа
.
кад
јесам
тако
леп
дан
,
а
оно
свако
ти
јесам
орати
за
разговор
,
а
ако
ико
,
оран
јесам
поп
,
кмет
,
дућанџија
и
ћата
прелепнички
.
брига
,
који
она
јесам
до
јуче
клати
,
скинути
она
се
с
дух
благодарити
ћатин
мудрост
,
па
сад
сести
пред
механа
и
ћаскати
,
а
видити
весео
јесам
лице
те
чисто
она
радост
и
задовољство
исписати
и
на
чела
и
на
образ
и
на
усна
.
А
разговарати
о
сав
и
свашта
као
људи
који
јесам
све
потаман
.
тако
,
поп
причати
како
јесам
чути
да
владика
волити
пловак
на
пиринџа
и
тај
,
велим
,
само
батак
јести
.
—
А
ја
,
брата
,
—
велим
поп
—
волити
јесам
на
подварак
и
тај
,
моћи
да
ја
донети
батак
;
дати
ја
тртица
,
ако
хтети
да
ти
казати
хвала
.
—
А
ја
волити
леђа
!
—
велим
кмет
.
—
Мор
какав
леђа
!
Тртица
јесам
,
брата
мој
,
—
узвикивати
поп
,
а
капати
он
вод
из
уста
—
један
фин
парац
;
имати
шта
да
оглодати
и
да
олизати
!
Ћата
на
тај
додавати
:
—
Мор
,
какав
тртица
од
пловак
,
тај
јесам
само
залогај
.
док
зинути
,
а
она
немати
.
ја
јесам
јести
тртица
од
ној
.
сам
тртица
седам
ока
месо
,
један
тртица
па
доста
четрнаест
владика
да
угостити
.
—
А
какав
јесам
месо
од
ној
?
—
питати
дућанџија
.
—
Пилећина
,
права
пилећина
!
—
имати
ли
јадац
?
—
опет
питати
дућанџија
.
—
јесам
,
бре
,
глуп
,
Јова
!
—
велим
он
ћата
.
—
како
не
бити
имати
јадац
,
птица
јесам
,
јесам
човек
!
само
разумети
се
,
велик
јадац
као
рог
на
кућа
.
—
бре
!
...
—
учинити
дућанџија
задивити
.
—
једанпут
јесам
ломити
јадац
са
неки
Немицма
,
па
ми
седам
Србин
са
један
страна
теглити
,
а
седам
Немац
са
други
страна
.
једва
он
преломити
.
после
већ
водити
јесам
и
други
разговор
,
као
људи
који
јесам
чисто
срце
као
стакло
и
миран
савест
као
у
јагње
,
и
не
надати
се
какав
она
невоља
за
који
час
чекати
.
е
,
али
,
што
казати
,
ум
за
море
а
смрт
за
врат
.
и
какав
ти
сав
чудноват
случај
немати
у
живот
и
у
свет
!
колико
се
пута
тај
,
на
пример
,
десити
ти
из
ведар
небо
,
и
без
икакав
нарочит
разлог
,
грунути
гром
;
или
,
кад
се
ти
и
не
надати
него
гледати
весело
у
сав
усев
,
а
оно
грунути
град
па
он
помлатити
;
или
,
здрав
здравцит
човек
седити
с
ти
,
пити
,
разговарати
се
,
шалити
се
,
па
тек
заковрнути
очи
и
умрети
.
ето
,
такав
један
чудан
случај
десити
се
и
данас
,
баш
кад
јесам
овако
леп
дан
,
и
баш
кад
јесам
и
поп
и
кмет
и
ћата
и
дућанџија
толико
задовољан
и
радостан
,
да
она
јесам
радост
исписати
и
на
чела
и
на
образ
и
на
усна
.
сести
они
тако
и
вод
разнети
разговор
,
а
тек
дотрчати
у
један
мах
,
задуван
,
биров
Среја
,
који
—
као
што
јесам
тај
из
пета
глава
овај
роман
приметити
—
никад
не
доносити
добар
глас
кадгод
дотрчати
тако
задуван
.
Среја
и
не
прићи
сто
,
но
манути
шака
на
кмет
,
тај
се
кмет
дигнути
са
сто
и
отићи
мало
у
страна
.
Среја
он
нешто
прошапутати
,
а
кмет
,
кад
тај
чути
,
пребледети
у
лице
и
помодрити
као
зрео
смоква
.
онда
кмет
манути
шака
на
поп
,
тај
се
поп
дигнути
са
сто
и
отићи
мало
у
страна
.
кмет
он
нешто
прошапутати
,
а
поп
,
кад
тај
чути
,
пребледети
у
лице
и
помодрити
као
зрео
смоква
.
затим
поп
махнути
шака
на
Јов
дућанџија
тај
се
Јов
дигнути
са
сто
и
отићи
мало
у
страна
.
поп
он
нешто
прошапутати
,
а
Јов
,
кад
тај
чути
,
пребледети
у
лице
и
помодрити
као
зрео
смоква
.
затим
Јов
дућанџија
манути
шака
на
ћата
тај
се
ћата
дигнути
са
сто
и
отићи
мало
у
страна
.
и
Јов
он
нешто
прошапутати
,
а
ћата
нити
пребледети
у
лице
нити
помодрити
као
зрео
смоква
,
пошто
јесам
он
од
рана
зор
пити
и
бити
увелико
и
блед
и
модар
као
модар
патлиџан
.
настати
један
тренутак
ћутање
,
један
тежак
,
судбоносан
тренутак
,
за
време
који
ники
јесам
ништа
мислити
и
сав
јесам
се
међусобно
глупо
гледати
.
на
последак
,
ћата
креснути
ока
кмет
и
поћи
судница
,
кмет
креснути
ока
поп
и
поћи
за
он
,
поп
креснути
ока
дућанџија
па
се
и
он
кренути
за
овај
,
а
дућанџија
,
пошто
јесам
имати
ко
да
креснути
ока
,
кренути
се
за
сав
,
без
икакав
израз
у
очи
и
на
лице
.
кад
јесам
доћи
у
судница
,
видети
јесам
свој
очи
онај
што
јесам
мало
пре
један
други
шапутати
на
уво
:
наиме
:
видети
јесам
свој
очи
акт
суд
општина
крмански
бр
.
@card@
и
онај
фаталан
прилог
уз
акт
,
који
се
тако
задовољно
смешити
као
да
он
јесам
мило
што
се
опет
вратити
међу
свој
.
Уђоше
сав
у
судница
,
а
Среја
остати
у
ћатин
соба
са
прилог
.
Ћата
развити
акт
општина
крмански
и
прочитати
он
гласно
.
сав
ћутети
као
залити
,
јер
ники
не
умести
да
мислити
а
камо
ли
да
што
казати
.
једва
на
једвити
јад
дигнути
поп
глава
,
погледати
све
од
ред
и
прошапутати
:
—
Па
сад
?
ники
ништа
не
одговорити
,
те
се
јасно
чути
мува
зунзара
како
се
грувати
о
стакло
у
прозор
.
тек
у
зло
доба
додати
кмет
:
—
Јес
’
,
боме
,
шта
хтети
сад
?
опет
ники
ништа
не
одговарати
.
Ћата
бити
можда
и
моћи
да
одговорити
на
овај
питање
,
ал
’
он
изгледати
намерно
ћутети
да
она
пустити
мало
да
се
на
свој
мука
пржити
као
риба
на
зејтин
.
кмет
као
да
јесам
тај
осетити
,
па
он
се
окренути
:
—
Шта
ти
мислити
,
ћата
,
онако
као
стручан
лице
?
Ћата
и
тај
тврд
срце
бити
па
ни
реч
не
одговорити
,
и
ако
јесам
већ
бити
смислити
шта
требати
радити
.
Уживао
јесам
просто
да
она
гледати
како
се
пржити
,
па
кад
она
се
један
страна
заруменити
да
она
изврнути
у
тигањ
да
она
се
мало
и
други
страна
попржити
.
кад
кмет
поновити
свој
питање
,
ћата
,
место
да
одговорити
,
занихати
глава
сумњив
,
дигнути
обрва
на
чела
и
промрмљати
:
—
бог
ја
!
...
А
тај
јесам
бити
доста
за
сав
да
опет
брижан
оборити
глава
,
немати
храброст
више
ни
да
се
међусобно
гледати
.
и
усред
тај
тишина
,
ћата
уједанпут
,
и
тај
онако
одлучно
,
избацити
:
—
е
,
сад
хтети
,
браћа
,
капетан
,
да
се
жалити
на
противзакони
поступак
крмански
општина
!
сав
дигнути
глава
као
да
она
сунце
озарити
и
разведрити
она
се
чела
.
поп
бити
чак
мило
да
још
једном
чути
тај
утешан
реч
,
па
запитати
:
—
како
рећи
,
тако
тај
бог
?
—
рећи
—
поновити
ћата
—
капетан
хтети
,
па
да
видити
ко
боље
знати
овоземаљски
закон
,
ја
или
Радисав
.
—
А
хтети
л
’
тај
помоћ
?
—
питати
кмет
.
—
разумети
се
!
—
одговарати
ћата
одлучно
.
—
А
шта
ту
моћи
капетан
учинити
?
—
питати
дућанџија
.
—
Наредиће
општина
крмански
да
морати
примити
дете
.
—
е
,
тај
бити
ваљати
!
—
кликнути
сав
.
—
него
нешто
да
ти
казати
!
—
пресећи
она
ћата
расположење
.
—
говорити
,
говорити
,
ћата
!
—
молити
он
кмет
.
—
моћи
ви
мислити
да
хтети
тај
ићи
баш
онако
сасвим
олако
.
Мог
капетан
и
друкче
тај
да
узети
,
па
да
се
обрнути
ствар
.
—
ух
,
наопако
!
—
уздахнути
опет
поп
.
—
ама
зар
не
моћи
ти
,
ћата
,
да
удесити
некако
—
домишљати
се
кмет
—
па
да
капетан
не
изокренути
него
узети
ствар
законски
.
—
Па
онај
моћи
—
тесати
она
ћата
—
по
ја
моћи
.
ја
кад
он
написати
жалба
не
моћи
јесам
он
окренути
.
—
е
,
па
што
се
онда
прибојавати
?
—
питати
дућанџија
.
—
не
прибојавати
се
ја
за
ја
,
него
велим
,
некако
јаче
поткрепити
ствар
.
—
Па
лепо
,
ћата
,
брата
,
и
да
јесам
поткрепити
само
ми
научити
како
?
—
ја
велим
—
настављати
ћата
после
кратак
размишљање
—
да
са
жалба
отићи
одавде
капетан
онако
као
неки
депутација
грађанин
.
—
сасвим
—
прихватати
брзоплет
кмет
—
ето
поп
неки
водити
депутација
.
—
ја
велим
—
бранити
се
поп
—
да
се
ја
не
мешати
у
тај
.
други
јесам
тај
ствар
кад
бити
депутација
ићи
због
кречење
црква
,
на
пример
,
па
да
јесам
ја
предводити
.
овако
,
најбоље
бити
бити
кмет
као
грађанин
,
онако
у
име
целокупан
грађанство
.
—
ама
’
де
хтети
ја
?
—
бранити
се
и
кмет
.
—
е
,
па
’
ајде
,
ви
хтети
као
за
крштење
,
па
хтети
депутација
да
предводити
Радоја
крња
!
—
пресећи
она
ћата
и
они
се
сав
пред
такав
могућност
престравити
.
—
права
казати
!
—
прихватити
сав
у
један
глас
.
—
него
хтети
сав
тројица
,
овако
како
јесам
,
да
се
дигнути
сутра
са
први
зор
па
у
варош
.
други
да
поћи
не
бити
ваљати
.
—
ама
зар
баш
морати
да
се
ићи
!
—
почешати
се
поп
за
уво
.
—
право
да
ти
казати
,
попити
,
морати
!
—
одсећи
ћата
.
—
Друкчије
јесам
тај
кад
се
лично
жалити
;
не
моћи
онда
ни
капетан
тек
онако
преко
колено
да
решити
!
Промислише
,
промислити
мало
,
па
увидети
да
друкче
не
моћи
бити
него
тако
како
казати
ћата
.
Договорише
се
све
што
хтети
и
како
хтети
,
па
отићи
свако
свој
кућа
да
се
спремити
за
пут
,
а
ћата
остати
да
написати
акт
.
А
кад
сутрадан
сванути
зор
,
три
путник
кренути
из
село
,
пажљиво
избегавати
да
њихов
одлазак
не
пасти
сељанин
у
очи
.
носити
јесам
себе
,
разумети
се
,
и
акт
суд
бр
.
@card@
са
грешан
Милић
који
сад
већ
и
по
трећи
пут
путовати
као
прилог
уз
акт
.
са
овај
несрећан
прилог
велик
јесам
мука
видети
док
јесам
промакнути
кроз
село
,
јер
јесам
поп
морати
прилог
да
сакрити
под
мантија
,
а
после
већ
,
кад
јесам
измакнути
,
сав
јесам
се
одреда
мењати
носити
он
.
тако
и
стигнути
на
домак
дотични
варош
,
после
дуг
путовање
.
глава
једанаести
Дотична
власт
.
у
приповетка
се
обично
наш
варошица
називати
:
А
*
,
Б
*
,
В
*
,
г
*
,
д
*
,
Ђ
*
,
е
*
,
Ж
*
@card@
*
,
и
већ
тако
даље
.
писац
овај
роман
јесам
претурити
сав
српски
приповедачки
литература
да
видити
јесам
ли
остати
који
слово
из
азбука
неупотребљен
,
те
да
тај
слово
он
назвати
овај
варошица
,
у
који
хтети
се
дешавати
будући
догађај
.
па
како
јесам
наћи
тај
он
друго
ништа
не
остајати
,
но
да
јесам
назвати
канцеларијски
име
„
дотични
варош
”
.
у
тај
,
дакле
,
дотични
варош
налазити
се
,
разумети
се
,
и
дотични
власт
,
у
вид
дотични
капетан
за
који
се
управо
не
бити
моћи
казати
да
јесам
„
дотични
”
,
пошто
он
сав
познавати
.
јер
тај
јесам
,
брата
,
познат
капетан
Јеротије
,
који
се
јуначки
носити
са
толики
комисија
и
чији
се
име
стално
провлачити
кроз
сав
„
допис
из
унутрашњост
”
...
уосталом
,
тај
не
требати
рђаво
тумачити
,
јер
јесам
капетан
Јеротије
иначе
уживати
велик
поштовање
гдегод
јесам
служити
.
он
јесам
за
девет
година
служба
променити
четрнаест
срез
,
и
,
при
растанак
с
он
,
сваки
он
јесам
од
овај
срез
поклонити
сабља
,
а
народ
он
испраћати
до
граница
свој
срез
,
што
јесам
ја
Београђанин
затим
читати
у
нарочит
депеша
,
који
јесам
гласити
:
„
Данас
народ
срезати
П
*
,
испратити
омиљен
начелник
Јеротије
до
граница
свој
срез
и
при
растанак
поклонити
он
,
за
савестан
служба
,
сабља
.
Честитамо
срез
Р
*
,
где
јесам
капетан
Јеротије
преместити
,
на
овакав
старешина
какав
у
он
добијати
.
”
истина
,
зао
јесам
језик
говорити
,
да
јесам
тај
један
исти
сабља
,
који
јесам
он
четрнаест
пут
добити
(
јер
јесам
сваки
срез
преко
он
вршити
набавка
сабља
из
Београд
)
као
и
да
јесам
тај
један
исти
телеграм
,
који
четрнаест
пут
он
о
свој
трошак
слати
,
али
—
зао
језик
никад
се
и
не
служити
истина
.
најзад
моћи
зао
језик
говорити
што
хтети
,
главно
јесам
за
капетан
Јеротије
да
јесам
он
,
за
девет
година
свој
служба
,
свега
шест
пут
бити
истерати
из
овај
и
тај
увек
за
тај
што
се
јесам
слагати
бити
са
„
програм
”
свој
министар
или
окружни
начелник
,
бити
са
програм
Главне
контрола
.
у
дотични
срез
он
јесам
капетан
,
ево
,
већ
три
месец
,
и
народ
јесам
врло
задовољан
он
,
а
,
што
јесам
главно
,
он
јесам
задовољан
народ
.
дакле
тај
капетан
Јеротије
седити
један
јутро
у
канцеларија
и
разматрати
жалба
неки
удовица
,
а
пандур
ући
и
пријавити
он
кмет
и
свештеник
село
Прелепница
.
—
неки
доћи
,
велим
капетан
,
па
оставити
акт
на
страна
,
а
дигнути
глава
и
поглед
у
поп
и
кмет
,
који
тек
наићи
на
врата
...
(
доцније
хтети
видети
зашто
и
Јов
дућанџија
јесам
доћи
)
.
капетан
Јеротије
премерити
поп
и
кмет
од
глава
до
пета
,
јер
она
јесам
знати
само
по
чувење
,
а
дотад
он
јесам
долазити
ни
за
што
.
—
А
шта
јесам
ви
доћи
?
—
упитати
она
најзад
.
како
се
кмет
и
поп
јесам
раније
договорити
ко
хтети
пред
власт
говорити
,
тај
се
погледати
међусобно
,
па
обојица
оћутати
.
—
Што
јесам
доћи
,
питати
ви
?
узити
најпре
кмет
реч
:
—
ја
,
велим
,
доћи
у
име
један
дете
,
тај
јесам
...
у
име
наш
општина
,
који
јесам
ванбрачан
родити
један
дете
...
управо
...
кад
видити
поп
да
се
кмет
збунити
,
тај
хтети
свој
објашњење
направити
још
велик
брука
,
мунути
он
лакат
да
ћутети
,
па
јесам
наставити
:
—
у
наш
општина
родити
се
један
ванбрачан
дете
који
не
припадати
ми
.
—
Зашто
не
припадати
ви
?
—
питати
строг
капетан
.
—
Његов
мајка
,
као
удовица
,
припадати
јесам
ми
—
уплести
се
опет
кмет
,
а
поп
он
поново
мунути
лакат
,
па
јесам
наставити
:
—
Његов
мајка
јесам
удовица
,
а
родом
јесам
из
други
село
,
из
Крман
,
па
онда
тај
дете
и
припадати
тај
општина
.
—
А
колико
имати
време
како
јесам
његов
мајка
удовица
?
—
питати
опет
капетан
.
—
тринаест
месец
,
ући
јесам
у
четрнаести
,
—
одговарати
поп
.
—
А
где
јесам
пробавити
тај
време
удовиштво
?
—
питати
опет
капетан
.
—
у
наш
село
—
велим
поп
.
—
А
ви
јесам
јесам
,
разумети
се
,
као
добар
људи
,
пазити
и
неговати
као
сваки
сиротица
?
—
како
да
јесам
,
господин
—
одговорити
кмет
,
са
уверење
да
тај
заслуга
припадати
општина
а
не
црква
,
те
да
јесам
позвати
на
тај
питање
он
да
одговорити
а
не
поп
.
—
и
,
разумети
се
,
као
бедан
сиротица
,
јесам
јесам
остављати
ни
гладан
ни
жедан
,
па
јесам
јесам
грешница
и
обилазити
,
да
јесам
припитати
како
она
јесам
?
—
како
да
јесам
,
господин
—
утрпавати
се
опет
кмет
,
и
чисто
он
мило
што
господин
капетан
тако
ласкаво
мислити
о
општина
,
који
јесам
он
председник
.
—
ама
,
господин
,
—
почети
опет
поп
—
она
јесам
родом
из
Крман
.
—
А
,
из
Крман
?
—
питати
капетан
.
—
јесте
!
—
одговорити
и
поп
и
кмет
.
—
А
за
време
откако
јесам
удовица
,
да
ли
јесам
јесам
обилазити
кој
’
пут
кмет
и
поп
крмански
?
—
јесам
господин
!
—
е
,
видити
,
кој
’
обилазити
удовица
тај
подносити
и
трошак
.
Нећу
о
тај
више
ништа
да
чути
,
разумети
ли
?
тако
како
казати
,
тако
морати
бити
!
—
То
не
моћи
тако
да
бити
!
—
усудити
се
поп
да
рећи
.
—
ја
јесам
донети
и
писмен
жалба
,
па
ако
јесам
одбити
,
онда
ви
молити
да
ми
дати
и
писмен
решење
,
јер
хтети
да
се
жалити
и
вишој
власт
.
—
Слушај
,
попити
—
почети
капетан
врло
озбиљно
.
—
моћи
да
ја
натерати
да
ти
обријати
брада
,
а
тај
кмет
,
припазити
се
,
јер
ја
се
и
онако
домишљати
да
ти
овај
дан
послати
комисија
.
кмет
и
поп
пребледети
и
не
смети
да
се
погледати
у
очи
.
—
мислити
ви
—
наставити
капетан
—
не
знати
ја
цео
тај
ствар
;
мислити
ви
,
далеко
јесам
ваш
село
,
па
немати
ко
отуд
да
ја
јавити
.
и
кмет
и
поп
гледити
у
земља
и
свако
иѕиђе
пред
очи
Радоја
крњ
,
црн
,
црн
као
гак
,
а
шта
он
мислити
свако
од
она
у
душа
,
не
дати
Божа
Радоја
да
он
нешто
тај
и
постигнути
.
—
и
мислити
ви
—
настављати
капетан
—
ја
да
подлити
вод
!
мали
јесам
,
мора
,
за
тај
!
не
требати
ја
него
само
да
притиснути
нокат
па
да
прснути
као
бувица
.
и
поп
у
тај
тренутак
изићи
пред
очи
капетанов
нокат
,
али
огроман
,
велик
,
као
што
јесам
ред
да
бити
један
државни
нокат
.
А
себе
видити
као
мио
,
ситан
,
црн
бувица
,
који
јесам
ухватити
под
јорган
,
па
јесам
држати
међу
себе
два
државни
прст
и
спремати
се
да
јесам
положити
,
а
затим
да
се
наваљати
државни
нокат
на
она
.
кмет
јесам
опет
цео
ствар
сасвим
друкче
изгледати
.
он
се
овај
упоређење
са
бувица
чинити
да
се
више
на
поп
односити
,
јер
поп
,
онако
задригао
а
у
црн
мантија
,
и
личити
јесам
донекле
на
бува
који
се
добро
поднапити
крв
.
али
,
ма
да
се
кмет
тешити
тај
да
се
претња
капетановати
односити
више
на
поп
,
опет
осетити
неки
свраб
око
чланак
,
тамо
отприлике
где
стајати
прстен
од
букагије
,
те
дигнути
десни
нога
и
почешати
она
леви
.
—
него
,
знати
шта
?
—
наставити
капетан
.
—
јесам
ја
баш
тако
зао
и
пакосан
човек
.
имати
и
ја
срце
,
а
и
људи
јесам
,
требати
се
,
и
ви
ја
и
ја
ви
.
—
тако
јесам
!
—
ускликнути
обојица
и
разведрити
мало
лице
и
дигнути
глава
.
—
тако
јесам
,
господин
,
ја
јесам
,
не
знати
онако
...
да
казати
...
—
знати
ја
,
знати
.
добар
јесам
ви
људи
!
—
ама
како
!
—
кликнути
кмет
,
ко
очас
проћи
свраб
око
чланак
и
мал
’
не
скочити
да
загрлити
капетан
.
—
Па
баш
зато
—
настављати
капетан
.
—
Учинићу
ви
што
други
не
бити
учинити
.
—
хвала
ти
,
господин
!
—
обојица
хтети
у
једак
глас
,
а
наићи
она
на
очи
сузити
од
милина
.
—
дакле
,
послушати
ви
ја
што
хтети
ви
казати
!
—
велим
капетан
.
—
А
да
ко
бити
други
ако
хтети
ти
послушати
,
господин
!
—
одговорити
он
поп
.
—
е
,
—
велим
капетан
—
држати
ви
тај
дете
код
ви
,
као
општински
дете
,
као
сироче
;
па
кад
одрасти
лако
јесам
онда
.
—
тако
јесам
,
господин
!
—
и
овај
жалба
што
јесам
ја
јесам
донети
,
ево
,
понети
јесам
натраг
,
поцепати
јесам
.
Нећу
ни
да
јесам
заводити
,
боље
јесам
нек
немати
трагати
у
архива
о
тај
дете
.
—
боље
јесам
!
—
одговарати
обојица
убедити
.
—
Па
овај
,
—
додавати
капетан
—
моћи
заборавити
да
јесам
ја
бити
у
рука
и
да
јесам
моћи
,
да
јесам
други
човек
,
да
ви
наваљати
беда
на
врат
који
се
не
бити
мајка
лако
опростити
.
али
јесам
хтети
,
а
ви
моћи
тај
да
заборавити
!
—
како
да
заборавити
,
господин
!
—
одговорити
кмет
умиљато
и
слатко
као
што
он
већ
умести
.
—
е
,
тако
,
видити
,
—
велим
капетан
—
па
’
ајд
сад
ићи
!
они
се
још
једанпут
захвалити
и
поклонити
се
пет-шест
пут
,
па
поћи
.
кад
јесам
бити
на
врата
,
капетан
још
једном
добацити
:
—
Па
моћи
сад
,
чим
прећи
праг
,
да
заборавити
да
јесам
ви
спасти
један
велик
беда
!
они
се
још
једанпут
осврнути
и
убедити
капетан
како
тај
никад
,
никад
хтети
заборавити
,
а
затим
се
из
срески
канцеларија
упутити
у
механа
,
где
јесам
одселити
,
али
успут
нити
проговорити
један
с
други
нити
се
погледати
.
глава
дванаести
у
који
мал
’
јесам
пукнути
по
дотични
варошица
глас
да
се
поп
породити
.
пре
но
што
јесам
поп
,
кмет
и
дућанџија
улегао
у
дотични
варош
застати
јесам
да
се
договорити
,
како
хтети
и
шта
хтети
.
прво
и
прво
,
бити
јесам
потребно
да
се
решити
ко
хтети
унети
дете
у
варош
.
поп
он
тек
јесам
моћи
унети
,
а
,
бог
ја
,
јесам
пристајати
ни
кмет
ни
дућанџија
.
после
подуг
препирка
решити
да
поп
узети
дете
и
да
он
сакрити
под
мантија
.
друго
јесам
питање
бити
,
шта
хтети
с
дете
док
они
отићи
капетан
.
ту
решити
,
да
поп
и
кмет
отићи
,
а
дућанџија
да
остати
у
кафана
и
да
чувати
дете
.
Купише
успут
још
и
једно
шити
млеко
и
један
дрвен
кашичица
,
како
бити
приранити
дете
ако
бити
заплакати
.
Решише
још
да
дете
крити
као
змијати
нога
,
како
не
бити
по
варош
пукнути
брука
,
па
стога
одмах
,
чим
ући
у
кафана
да
узети
један
засебан
соб
и
да
се
увек
изнутра
закључавати
,
како
не
бити
ко
наићи
.
кад
тако
све
урадити
,
улегнути
у
варош
мирно
.
Једина
непријатност
који
она
се
успут
десити
тај
јесам
што
јесам
срести
поп
Или
,
који
таман
да
назвати
бог
,
а
дете
под
поп
Перин
мантија
квекнути
,
као
да
он
јесам
ко
навити
.
Можеш
мислити
како
се
поп
Пера
узврдати
,
те
мал
’
он
не
испустити
,
а
поп
Или
отићи
даље
освртати
се
непрестано
и
чудити
се
у
себе
,
шта
бити
овај
сеоски
поп
,
тај
место
да
назвати
бог
,
а
он
дрекнути
као
јара
.
—
Биће
,
ујести
он
бесно
псето
!
—
закључити
у
себе
поп
Или
,
па
отићи
даље
и
прекрсти
се
,
колико
да
призвати
бог
да
уклонити
од
он
што
даље
такав
беда
.
кад
ући
у
кафана
,
потражити
одмах
соб
,
те
’
ајд
’
унутра
,
и
одмах
се
закључати
,
а
поп
стоварити
терет
на
кревет
.
Кафеџији
пасти
у
очи
да
јесам
поп
унети
нешто
крити
под
мантија
,
и
да
јесам
се
сав
тројица
одмах
закључати
у
соба
и
тамо
дуго
шушкати
,
али
—
слегнути
раме
,
као
да
бити
хтети
рећи
:
неки
она
ђаво
носити
,
шта
ја
се
тицати
!
затим
се
дигнути
поп
и
кмет
те
у
капетан
,
а
дућанџија
се
опет
закључати
у
соба
и
остати
да
чувати
дете
.
како
јесам
се
поп
и
кмет
вратити
од
капетан
,
ја
тај
већ
знати
,
а
како
јесам
бити
Јова
дућанџија
кад
он
саопштити
резултат
,
моћи
мислити
.
Закључаше
опет
врата
изнутра
,
сести
свако
на
по
један
кревет
,
тај
стати
да
говорити
тихо
и
да
се
договарати
.
—
ја
он
,
вала
,
натраг
у
село
не
смети
носити
!
—
велим
кмет
.
—
Па
што
јесам
онда
обећати
капетан
?
—
питати
поп
...
—
ја
,
јесам
л
’
?
.
.
ама
,
па
како
,
брата
,
да
он
не
обећати
.
да
ја
јесам
казати
да
понети
сав
деца
из
варош
,
ја
бити
она
понети
.
јесам
што
јесам
строг
,
него
некако
умести
—
велим
кмет
.
—
јесам
,
умести
...
како
да
не
умести
!
—
додавати
поп
са
резигнација
.
—
мањ
’
да
ти
,
кмет
,
тај
дете
узети
под
свој
!
—
додавати
полугласан
и
чисто
кроз
зуб
поп
.
—
јесам
л
’
ја
?
—
исколачити
се
кмет
.
—
узети
он
ти
,
попити
,
под
свој
,
а
не
ја
!
зар
јесам
ја
мало
препатити
у
кућа
због
тај
дете
,
па
још
да
он
и
под
свој
узети
.
—
е
,
онда
хтети
да
он
вратити
у
село
,
па
,
хтети
он
и
даље
издржавати
као
општински
дете
!
—
велим
поп
.
—
А
слушати
,
људи
,
—
на
тај
хтети
дућанџија
,
који
хтети
сад
први
пут
у
живот
да
предложити
нешто
паметно
—
а
како
бити
бити
,
да
потражити
овде
у
варош
какав
сирот
жена
,
па
да
она
плаћати
нешто
месечно
,
а
она
да
чувати
дете
,
те
да
он
и
не
носити
у
село
.
сав
дигнути
весело
глава
и
погледати
у
Јов
дивити
се
,
као
кад
бити
гледати
човек
који
јесам
пронаћи
железница
.
Јов
се
охрабрити
,
па
се
дигнути
са
кревет
:
—
ја
тако
предлагати
,
а
ви
како
хтети
!
—
е
,
Јована
,
бог
тај
благословити
!
—
велим
поп
.
—
тај
ти
јесам
паметан
,
Јова
!
—
велим
кмет
.
и
сад
настати
даље
шушкање
.
Договорише
се
да
тај
вече
не
ићи
у
село
,
него
да
остати
,
овде
;
да
поп
седити
и
чувати
дете
,
а
кмет
и
Јов
да
заћи
по
варош
и
да
наћи
какав
сирот
жена
,
те
и
да
јесам
погодити
.
пре
но
што
поћи
у
варош
кмет
и
Јов
,
отићи
Јов
те
купити
још
један
шиш
млеко
,
да
бити
се
наћи
поп
,
те
да
прихранити
дете
ако
бити
заплакати
,
а
затим
отићи
,
а
поп
се
закључати
изнутра
.
седети
јесам
поп
,
боме
,
и
сат
и
два
,
па
кад
заспати
дете
,
а
он
се
мало
извући
из
соб
,
пошто
закључати
за
себе
врата
,
колико
да
протегнути
нога
.
Изиђе
пред
механски
врата
да
погледати
лево
и
десно
,
ићи
ли
кмет
и
Јов
,
јер
он
већ
досадити
седити
јесам
закључати
у
соба
.
Још
мало
па
хтети
и
вече
,
а
она
још
не
бити
ниоткуд
.
стајати
он
тако
пред
врата
,
а
прићи
он
механџија
,
неки
омален
,
прљав
човечић
са
грдан
широк
раскопчан
прслук
,
који
он
јесам
служити
као
капут
.
—
А
...
овај
...
јесам
ли
штогод
за
продаја
,
поп
?
—
запитати
механџија
,
кобајаги
немарно
и
направити
се
да
гледати
у
небо
,
док
један
ока
жмиркати
тај
поглед
у
поп
,
да
он
прочитати
штогод
с
лице
.
—
Шта
,
брата
?
—
питати
поп
.
—
Па
онај
?
—
ама
,
који
оно
?
—
Оно
,
де
,
што
се
бунити
!
оно
што
јесам
донети
под
мантија
,
што
држати
непрестано
закључати
у
соба
—
рећи
механџија
,
па
се
загледати
права
у
очи
поп
.
—
А
,
јесам
...
учинити
поп
...
онај
јесам
онако
...
како
да
казати
...
један
наш
...
наш
приватан
ствар
—
почети
поп
да
увијати
.
—
Па
јесам
,
тако
хтети
и
да
бити
!
—
додавати
механџија
,
а
само
што
се
не
подмигнути
.
па
онда
настављати
:
А
морати
да
јесам
и
важан
ствар
,
јер
видити
сваки
час
се
закључавати
и
много
се
договарати
.
—
Па
јесам
!
—
додавати
поп
кобајаги
немарно
,
али
у
тај
мах
претрнути
па
начуљити
уш
.
јесам
се
варати
,
он
чути
из
соб
Милићев
писак
,
па
као
бесомучан
одјурити
тамо
,
закључати
врата
за
себе
и
почети
да
храна
Милићи
млеко
.
Механџија
се
већ
одговор
попов
чудити
,
али
он
сад
овај
понашање
поново
толико
изненадити
,
да
он
погледати
за
он
и
помислити
у
себе
:
—
аја
,
овај
јесам
чист
посао
!
да
јесам
и
он
чути
писак
детињити
,
можда
бити
он
бити
све
јасно
,
али
он
јесам
чути
.
зато
поћи
за
поп
и
доћи
пред
врата
његов
соб
да
ослухнути
,
али
се
изнутра
ништа
не
чути
.
Покуша
и
да
привирити
кроз
кључаоница
,
али
не
могаде
ништа
да
видити
.
вратити
се
затим
у
механа
,
па
,
како
већ
настати
сумрак
,
наредити
дечко
да
припасти
лампа
,
а
он
изићи
пред
врата
вртети
глава
,
шта
јесам
изражавати
као
неки
сумња
и
зебња
.
не
проћи
мало
,
а
он
се
чела
разведрити
,
јер
спазити
да
се
низ
улица
,
права
његов
кафана
,
упутити
Риста
полицајац
!
Риста
јесам
увек
у
тај
доба
свраћати
к
он
на
по
чаша
два
вино
,
јер
јесам
имати
обичај
да
вечеравати
,
него
увек
,
место
вечера
,
попити
по
чаша
два
црн
вино
,
а
после
окренути
бео
,
и
тај
пити
као
после
вечера
.
Механџија
он
узити
на
страна
и
,
шапћући
,
сав
он
редом
испричати
шта
јесам
и
како
јесам
.
Рече
он
како
се
поп
,
кмет
и
дућанџија
врло
чудно
понашати
,
како
се
једнако
закључавати
и
договарати
,
како
јесам
донети
нешто
врло
велик
под
попов
мантија
и
тај
крити
,
како
јесам
он
попасти
почети
да
припитивати
о
тај
,
па
чим
јесам
поп
осетити
да
јесам
он
посумњати
,
а
он
као
суманут
побећи
и
закључати
се
у
соба
.
Риста
полицајац
саслушати
сав
тај
,
размислити
се
,
размислити
се
,
па
хтети
рећи
:
—
хм
!
хм
!
тај
хтети
бити
неки
догађај
!
Риста
полицајац
јесам
увек
и
сваки
замршен
ствар
називати
„
догађај
”
.
—
То
хтети
несумњиво
бити
какав
догађај
!
—
поновити
он
,
па
рећи
кафеџија
да
он
донети
један
вино
од
онај
,
који
он
пити
као
вече
,
те
да
промислити
мало
.
јесам
он
требати
више
до
што
јесам
испити
чаша
и
већ
јесам
бити
готов
са
размишљање
.
он
зовнути
механџија
и
рећи
он
да
он
,
механџија
,
лупа
на
попов
врата
,
а
Риста
хтети
стојати
крај
он
,
и
да
он
ма
шта
понудити
,
да
видити
хтети
ли
отворити
.
Риста
се
,
међутим
,
хтети
још
јављати
.
тако
и
учинити
.
Риста
отићи
све
на
прст
до
соб
број
@card@
,
а
механџија
прићи
сасвим
слободно
и
чукнути
на
врата
:
—
Ко
јесам
?
—
упитати
поп
изнутра
.
—
ја
јесам
,
кафеџија
.
јесам
ли
по
воља
да
донети
вод
?
—
нека
,
имати
!
—
одговарати
поп
.
—
Али
,
молити
ви
,
отворити
—
наставити
механџија
—
требати
да
ви
дати
убрус
и
сапун
.
—
јесам
потребно
—
одговарати
поп
.
—
молити
ви
,
отворити
;
ту
јесам
остати
папуча
један
путник
који
јесам
синоћ
ноћити
,
па
она
тражити
.
—
не
моћи
да
отворити
!
—
одговорити
поп
.
—
ја
хтети
потражити
папуча
,
па
хтети
ви
она
изнети
.
кад
свршити
тај
разговор
,
а
Риста
и
механџија
измакнути
од
врата
.
Риста
полицај
се
озбиљно
забринути
.
—
Догађај
,
овај
јесам
несумњиво
догађати
!
—
промумлати
кроз
зуб
и
решити
се
да
предузети
сав
мера
,
да
бити
сазнати
тајна
који
морати
да
јесам
врло
велик
и
важан
.
он
изићи
у
авлија
кафански
,
не
бити
ли
кроз
прозор
опазити
штогод
,
али
јесам
поп
спустити
завеса
тај
се
не
моћи
ништа
видети
.
ипак
,
завеса
јесам
покрити
само
доњи
прозор
,
а
горњи
јесам
дохватити
,
те
,
ако
бити
се
на
штогод
успети
,
моћи
бити
завирити
у
соб
.
одмах
Риста
,
уз
помоћ
механџија
,
призвати
сав
послуга
кафански
.
Дође
дечко
из
механа
,
извући
се
арџија
из
штала
који
понети
себе
и
вити
,
навикнути
да
увек
поћи
тако
наоружати
кад
год
се
његов
помоћ
тражити
.
Дође
и
куварица
,
дебео
и
гојазан
,
а
опасати
плав
прљав
кецеља
,
па
онда
штумадла
,
ошишати
и
бреновати
,
са
чист
бео
кецеља
,
бео
чарапа
и
кадифен
црвен
папуча
на
нога
.
Дође
најзад
и
момак
што
чистити
лампа
,
опасан
половина
џак
место
кецеља
,
и
забаздити
на
петролеум
,
као
да
јесам
сад
из
буре
изићи
.
Риста
она
сав
запрет
да
ћутети
и
укратко
она
објаснити
у
шта
јесам
ствар
...
затим
наредити
да
се
донети
један
лествица
,
који
прислонити
уз
зид
крај
прозор
,
и
глава
јесам
Риста
попити
се
горе
,
загледати
кроз
прозор
,
па
се
најпре
тргнути
запрепастити
.
загледати
затим
још
једанпут
,
прекрсти
се
три
пут
и
са
врх
лествица
објавити
радознао
присутан
:
—
Чудо
,
чудо
невиђен
!
—
Шта
јесам
,
забога
?
—
питати
сав
одоздо
,
а
искривити
глава
гледати
у
Риста
.
Риста
се
брже
боље
сићи
низ
лествица
,
позвати
сав
присутан
на
страна
,
да
не
бити
под
попов
прозор
лармати
,
па
она
тихо
а
значајно
рећи
:
—
Поп
се
породити
!
Можете
мислити
како
јесам
тај
вест
утицати
на
присутан
,
као
гром
.
прво
занемети
од
чудо
,
а
затим
почети
да
размишљати
.
Механџија
одмах
са
поуздање
додати
:
—
ама
ја
јесам
приметити
на
он
порођајни
мука
и
онај
,
кад
он
побећи
од
ја
,
морати
да
он
јесам
баш
у
тај
пар
снаћи
.
Штумадла
цикнути
,
као
да
она
јесам
ко
уштинути
.
—
убити
он
бог
—
додати
—
а
он
још
јутрос
кад
јесам
проћи
крај
ја
,
намигнути
ја
.
срам
он
бити
!
момак
што
чистити
лампа
почети
,
од
превелик
чудо
,
и
јесам
да
осећати
неки
грч
у
стомак
,
а
куварица
узити
да
се
грувати
у
груда
,
објашњавати
како
јесам
и
њен
муж
,
откако
се
она
погодити
за
куварица
,
почети
нагло
да
се
гојити
.
једино
арџија
,
остављати
вила
,
као
посве
непотребан
инструмент
за
порођај
,
што
рећи
:
—
ама
људи
,
откуд
тај
моћи
бити
?
Штумадла
,
који
јесам
„
бити
по
свет
”
,
почети
да
објашњавати
како
тај
моћи
бити
.
она
велим
знати
за
још
један
такав
случај
,
а
момак
што
чистити
лампа
на
тај
добити
још
јак
грч
.
и
док
се
тако
послуга
објашњавати
и
препирати
,
моћи
ли
тај
бити
или
не
моћи
,
дотле
јесам
брижљив
Риста
полицајац
,
праћен
механџија
,
отићи
наоколо
опет
пред
врата
соб
@card@
,
и
сад
јесам
јесам
лупати
у
врата
.
—
Ко
јесам
?
—
запитати
поп
изнутра
.
—
требати
ли
ви
какав
помоћ
?
—
питати
Риста
.
—
какав
помоћ
,
брата
,
шта
хтети
ја
помоћ
?
—
викати
поп
изнутра
.
—
бабица
можда
или
какав
стар
жена
?
—
какав
жена
,
ако
бог
знати
!
—
викати
опет
поп
.
—
оставити
ви
ја
на
мир
.
ко
јесам
тај
што
ја
непрестано
узнемиравати
?
!
—
ја
,
полиција
!
—
рећи
Риста
свечано
.
таман
он
тај
изустити
,
а
однекуд
,
као
наручити
,
стигнути
пред
врата
кмет
и
дућанџија
.
они
се
згледати
и
зачудити
се
шта
се
тај
овде
,
пред
врата
њихов
соб
,
збивати
.
—
јесам
ли
ви
одселити
у
овај
соба
с
поп
?
—
обрнути
се
сад
полицајац
к
она
.
—
јесам
,
—
одговорити
они
.
—
Па
где
јесам
бити
досад
,
тражити
јесам
ваљда
какав
жена
који
знати
око
деца
?
кмет
и
дућанџија
,
кад
видети
да
овај
сав
знати
,
признати
,
вео
:
—
јесте
!
—
Па
јесам
ли
наћи
?
—
и
да
јесам
наћи
