РАДЕТИЋА
мар
приповетка
из
сеоски
Живота
написати
мити
.
Сретеновић
Београд
@card@
.
наклада
КЊИЖАРНИЦЕ
Велимир
ВАЛОЖИЋА
парни
ШТАМПАРИЈА
д
.
ДИМИТРИЈЕВИЋА
,
јеленски
улица
БР
.
@card@
.
РАДЕТИЋА
мар
БЛАЖЕНОЈ
сен
мој
мио
мати
Анка
Богаташ
јесам
,
за
тај
не
моћи
,
блистав
спомен
,
Дићи
т
’
на
гроб
.
ал
’
ако
немати
,
пуст
благо
,
ја
имати
срце
,
Мајчице
драгати
:
из
срце
овај
споменик
ницати
,
који
ти
подигнути
твој
јединац
.
Мика
.
на
растанак
...
из
мој
собица
,
пуштати
ти
данас
Мара
,
у
широк
бео
свет
...
Пођи
мити
,
и
сретан
ја
бити
!
у
свет
јесам
Мара
,
људи
свакојак
имати
добар
кћер
,
имати
и
опак
.
неки
хтети
тај
Мара
,
Дочекати
радо
,
јер
јесам
ја
првенац
,
јер
јесам
јоште
млад
.
А
други
хтети
само
Накошмурен
рећи
:
„
гле
,
и
овај
почети
,
деца
име
тећа
!
“
о
,
ја
добро
знати
:
и
такав
хтети
бити
,
Која
хтети
тај
Мара
Јоште
и
грдити
,
Ал
’
моћи
црвенит
’
моћи
брижан
бити
,
Нађ
’
хтети
који
срце
Што
хтети
ти
љубити
!
Читатељу
,
ево
тај
мој
првенче
,
мој
„
Радетић
Мара
“
.
Предајући
ти
јесам
у
рука
,
имати
само
овај
рећи
:
Мара
јесам
плод
мој
живот
у
народ
,
баш
у
онај
крај
,
где
јесам
она
поникнути
.
Још
као
дете
,
волети
јесам
Мачва
,
јер
јесам
и
јесам
у
она
одрастати
.
доцније
,
као
учитељ
и
полицијски
чиновник
,
имати
јесам
прилика
,
да
овај
мио
крај
,
пун
успомена
из
свој
детињство
,
још
боље
упознати
.
мој
Мара
,
плод
јесам
мој
срце
.
кад
јесам
јесам
писати
,
јесам
се
освртати
на
тај
:
хтети
ли
у
она
бити
,
те
не
знати
неко
„
заплет
“
те
„
отплета
“
те
три
стати
који
какав
заврзлама
,
што
сав
тражити
они
,
који
приповетка
хтети
да
укалупити
.
не
!
ја
мрзети
калуп
и
шаблон
.
Наш
неумрли
Вук
казати
јесам
:
„
Пиши
како
говорити
,
па
хтети
бити
правилан
“
.
за
приповетка
пак
,
ја
мислити
,
да
не
бити
погрешно
бити
рећи
:
Пиши
како
осећати
,
па
хтети
бити
природно
.
јер
,
не
да
се
ни
замислити
,
да
се
неприродан
моћи
осећати
.
дух
не
волити
оков
,
а
срце
не
трпити
да
он
се
заповедати
.
оно
хтети
да
јесам
господар
,
а
дух
волити
да
јесам
слободан
.
Мог
бити
,
да
у
тај
грешити
.
или
можда
осећај
свој
јесам
умести
лепо
исказати
?
тај
не
знати
.
кад
прочитати
мој
Радетић
Мара
,
ви
хтети
ја
тај
казати
...
од
прија
мој
Мара
,
какав
у
ви
бити
наћи
,
читатељ
,
зависити
:
хтети
ли
још
који
чедо
свој
у
свет
пустити
,
или
хтети
она
,
у
фијока
мој
сто
,
смрт
свој
наћи
;
а
ја
гледати
свој
посао
и
учити
овај
мој
мио
Ужичанчић
:
буки
=
аз
—
ба
!
на
тројица
@card@
.
година
у
Сјечој
Ријека
.
мити
.
Сретеновић
,
учитељ
.
и
од
старина
чути
јесам
кућа
Радетић
,
у
леп
село
Раденковић
у
поносан
и
богат
Мачва
.
бити
ви
јесам
тај
некада
велик
,
можда
по
велик
задруга
у
читав
Мачва
.
али
,
воља
јесам
божји
зар
тако
наредити
,
да
од
велик
Радетић
задруга
остати
само
два
огранак
,
два
брата
од
стриц
:
Јован
и
Станимир
...
.
Јован
јесам
бити
стар
,
а
Станимир
нешто
млад
.
Живели
јесам
у
свој
задруга
лепо
и
слагати
се
како
само
бог
миловати
и
наређивати
.
и
ако
јесам
бити
родити
браћа
,
опет
тај
ники
приметити
не
бити
моћи
,
тако
јесам
се
лепо
пазити
:
—
о
бата
!
—
ој
,
рођа
!
—
ја
мислити
да
сутра
жети
„
алуга
“
.
-
’
ајде
рођа
.
—
’
Оћемо
ли
звати
моба
,
или
да
зовнути
надничар
?
како
ти
велим
?
—
ја
велим
,
пре
хтети
бити
готов
,
да
викнути
моба
.
—
и
ја
рођа
.
—
да
заклати
за
сутра
онај
јунчић
?
Знаш
бата
,
моба
јесам
.
ваљати
радин
бар
добро
на'ранити
и
напојити
.
—
Дел
рођа
.
—
А
како
бити
бити
бата
,
да
поручити
Маринка
,
да
се
и
он
са
друштво
наћи
?
Младеж
јесам
,
знати
,
рад
и
да
поиграти
.
не
осећати
она
умор
на
жетва
.
и
Мара
ја
јесам
молити
да
ти
за
тај
питати
,
а
она
опет
њен
другарица
.
—
зовнути
рођа
.
и
ја
волити
да
се
младеж
провеселити
.
неки
бар
запамтити
моба
у
Радетић
.
или
:
—
како
бити
бити
бата
,
да
„
горњи
њива
“
јако
узорати
куруз
?
—
Можемо
рођа
.
—
А
шта
ти
мислити
за
„
Крушик
?
“
—
Па
,
како
ти
велим
.
па
тако
увек
.
Што
један
рећи
,
други
одобравати
.
Што
један
зажелити
,
други
испуњавати
.
увек
слога
,
увек
љубав
и
братски
договор
.
па
и
жена
њихов
,
Јованов
Јока
и
Станимиров
Станојка
,
пазити
јесам
се
као
родити
сестра
.
никад
и
ни
за
шта
,
јесам
се
она
два
споречкати
.
код
она
се
јесам
знати
за
реч
:
„
мој
“
и
„
твој
“
.
сав
јесам
у
њихов
кућа
бити
заједнички
.
сав
јесам
тај
онај
звати
једном
реч
:
„
наш
“
.
једном
се
Станојка
бити
опасно
разболети
.
напасти
јесам
неки
ватруштина
.
само
добар
нега
и
заузимање
Јокин
имати
да
благодарити
,
можда
и
за
живот
сав
.
—
Шта
ти
бости
,
голубица
мој
леп
,
тепати
она
Јока
,
казати
јоја
твој
?
—
тај
јоја
,
ту
...
.
једва
изговарати
Станојка
.
А
од
јак
ватра
јесам
моћи
ока
отворити
.
—
не
бојити
ја
се
грлица
мој
.
Чува
ти
твој
јоја
.
не
да
она
ти
.
све
што
јесам
сиротица
знати
,
употребити
јесам
.
звати
јесам
од
сав
мука
чак
и
баба
Ранђија
.
и
она
доћи
.
—
Дај
дер
ја
,
у
један
топрак
рано
,
донети
с
бурана
неначет
вод
.
Јока
донети
.
Баба
Ранђија
,
примити
вод
,
сести
поред
огњиште
.
у
кућа
владати
мртав
тишина
...
сав
са
неки
страх
и
неки
пошта
гледати
шта
баба
Ранђија
радити
.
она
извадити
из
конђа
жут
подугачак
чиода
.
Машицама
извадити
један
повелик
жеравица
,
па
јесам
излупати
.
Прекрсти
се
,
па
набости
један
жишка
чиода
и
спустити
јесам
у
вод
...
.
угљен
цвркнути
и
отићи
на
дно
.
Баба
махати
глава
.
тако
још
неколико
.
пека
угљен
потонути
,
а
неки
пливати
поврх
вод
.
при
овај
посао
баба
Ранђија
изгледати
јесам
достојанствен
.
за
цео
време
,
док
угљевље
бацати
,
говорити
јесам
у
себе
неки
неразумљив
,
тајанствен
реч
.
на
последак
почети
гласно
:
„
урок
на
праг
,
Урочица
под
праг
,
урок
скочити
,
Урочицу
скврчити
.
“
Мешајући
прст
по
вода
,
говорити
даље
:
„
пу
,
на
пас
,
на
гаров
пу
на
четри
нога
и
пета
реп
То
урок
бити
лек
!
“
—Шта
јесам
леп
сестра
,
упитати
јесам
Јока
.
лице
се
бабин
,
као
мало
разведрити
.
—Не
брати
брига
,
рећи
она
.
онај
вод
,
пошто
болесник
дати
,
те
се
трипут
напити
,
умити
јесам
по
лице
,
а
за
тај
она
исти
вод
сваки
делић
тело
помазати
.
кад
и
тај
свршити
,
изаћи
у
авлија
и
вабнути
кер
.
Кер
дотрчати
,
а
она
онај
вод
пљус
по
он
.
Кер
се
стрести
и
побећи
.
—Не
бојити
се
,
рећи
опет
баба
Ранђија
.
Набачено
она
јесам
,
али
бог
хтети
дати
тај
хтети
добро
бити
...
у
тај
и
Станимир
стигнути
из
Шабац
.
Ишао
јесам
доктор
.
он
он
јесам
показати
сав
какав
јесам
болест
,
и
доктор
јесам
дати
лек
:
један
мање
срченце
црвен
обојен
водица
,
да
пити
по
шест
кашика
на
дан
.
три
пре
,
а
три
после
подне
.
један
много
велик
срча
,
у
који
бити
неки
бео
вод
као
млеко
.
за
она
он
јесам
казати
да
изручити
у
један
чинија
,
и
ту
да
квасити
крпа
и
лада
глава
.
Чим
се
крпа
на
глава
угрејати
,
онда
одмах
квасити
други
.
Станимир
јесам
тај
све
лепо
упамтити
.
одмах
она
дати
од
онај
лек
,
тај
попити
један
кашика
.
у
онај
други
умочити
чист
крпа
и
обложити
глава
...
Станојка
се
умирити
.
мало
после
па
и
заспати
...
.
кад
се
пробудити
,
бити
јесам
весео
.
тај
она
се
баш
и
по
очи
познавати
.
Јока
јесам
бити
весео
.
у
себе
јесам
по
стотину
пута
благосиљати
баба
Ранђија
,
и
шта
она
јесам
после
дати
,
тај
она
два
најбоље
знати
.
главно
јесам
да
баба
Ранђија
јесам
бити
криво
.
кад
се
пробудити
,
Станојка
погледати
у
Јока
,
а
у
очи
она
се
заблистати
суза
,
суза
благодарност
.
—Би
ли
штогод
јела
,
голубица
мој
?
—Не
моћи
јоја
!
—
’
Оћеш
да
ти
јоја
упржити
листић
?
—Не
моћи
!
—А
млечница
?
—Ни
тај
не
моћи
!
—Па
моћи
тако
кућа
мој
.
на
зор
требати
да
је'ш
.
не
морити
се
тако
живети
,
рано
мој
.
дело
,
избрати
шта
бити
јела
,
јоја
хтети
ти
одма
’
спремити
.
и
тако
сваки
дан
.
рећи
ли
само
Станојка
:
—О
јоја
!
—Ој
,
голубица
мој
...
.
—Да
ја
јесам
тај
и
тај
...
.
—Сад
кућа
мој
.
сад
хтети
јоја
уредити
и
донети
.
и
за
тила
часак
,
жеља
она
јесам
испунити
...
.
—Ја
,
благо
она
,
како
се
лепо
пазити
,
говорити
бити
међу
себе
комшиница
,
враћати
се
од
болесница
.
—Анђелске
дух
,
деца
мој
,
рећи
стрина
Живана
.
—И
ја
јесам
,
еј
,
нешто
волити
,
рећи
сеоски
алапача
Ката
.
—Него
жена
,
да
ви
нешто
казати
.
ја
све
држати
да
јесам
тај
сав
масло
онај
тамо
удовица
с
крај
шор
.
мисао
јадан
тај
јесам
,
уз'о
бити
јесам
Станимир
.
лепо
бити
бити
,
бог
ја
,
увалити
се
у
богаство
Радетић
.
али
’
хтети
.
много
јесам
мачак
говеђи
глава
.
—Истина
,
како
ти
рачунати
,
пријати
Јела
,
да
л
’
бити
јесам
Станимир
жалити
?
—Ја
шта
,
јадан
други
!
—Знаш
,
ја
мислити
,
ди
немати
деца
...
—Зар
јесам
она
,
жена
,
за
тај
крив
?
бог
јесам
тако
наредити
,
рећи
стрина
Живана
.
волити
бо'ме
она
Станимир
,
к'о
очи
у
глава
.
у
тај
се
разговор
разићи
.
да
ли
од
баба
Ранђин
угљевље
,
или
од
онај
докторски
лекарија
,
ја
ви
поздраво
не
умети
рећи
,
тек
Станојка
поћи
на
боље
.
Јован
и
Станимир
,
гледати
овај
,
топити
јесам
се
од
милина
.
не
знати
се
ко
јесам
на
ко
више
утицати
.
да
ли
љубав
Јока
и
Станојка
на
она
,
или
њихов
братски
пажња
на
Јока
и
Станојка
...
у
средина
овај
,
бог
благословен
слога
и
љубав
,
расти
јесам
и
развијати
се
,
као
мирисан
ружица
у
питом
градиница
,
под
благ
зрак
сунчан
топлота
,
леп
Мара
,
мезимица
и
јединица
Јованов
,
љубимица
и
понос
богат
кућа
браћа
Радетић
...
.
нега
Јокин
Станојка
се
са
сав
опоравити
од
тежак
бољетица
.
Још
више
јесам
се
од
тај
доба
волети
и
пазити
.
слога
и
љубав
царовати
јесам
у
задруга
Радетић
,
па
она
јесам
и
кућа
у
сав
напредовати
.
добар
домаћин
,
пријатељ
њихов
,
често
јесам
пута
она
свој
млад
корити
:
—Срам
ви
бити
,
што
се
на
Радетић
не
угледати
?
али
,
бити
јесам
Вог
ја
у
село
и
такав
,
који
јесам
овај
леп
слога
Радетић
завидети
.
Често
пута
чути
по
неко
од
завидљивац
,
где
у
сеоски
механа
,
поред
полић
ракија
,
бенавити
се
тек
почети
:
—Ја
.
лако
јесам
Радетић
.
пун
кућа
сав
на
сав
страна
.
Што
год
душа
зажелити
имати
.
сто
и
педесет
дан
најбоље
ораћи
земља
,
па
све
скоро
груписати
.
А
већ
колико
имати
кос
ливада
,
да
и
не
узимати
у
рачун
.
па
забран
’
нолики
!
за
сам
грм
из
њи'овог
забрана
,
моћи
бити
,
вала
људи
,
купити
сав
наш
имање
,
што
ми
јесам
год
,
’
водити
јако
у
мејана
.
.
.
Што
да
се
не
пазити
...
.
Што
се
не
бити
слагати
?
...
—Вала
ја
кад
видити
њи'ове
коњ
и
тарнице
,
чисто
ја
срце
порасти
’
водити
к'о
бундева
.
да
ја
јесам
стећи
’
нака
коњ
и
кола
,
па
ништа
више
не
бити
овај
свет
желети
!
...
—Иди
кијак
један
!
—А
шта
бити
ти
,
са
’
наки
коњма
,
кад
бити
ти
и
’
Радетић
баш
и
поклонити
?
’
наки
коњма
требати
нега
,
требати
’
рана
.
ни
твој
кућа
јесам
к'о
ар
Радетић
!
А
немати
’
ди
ни
онај
кравица
да
из'раниш
,
што
ти
кућа
мрсити
.
—Ја
л
’
јесам
луд
,
болан
.
Баш
бити
се
зорли
забринути
шта
бити
с
она
,
кад
бити
ја
и
’
ко
дати
.
—Ја
шта
?
—А
мог'о
бити
’
,
лудак
један
,
добит
за
њи
’
стотину
жут
дукат
.
—А
ти
бити
и
’
прод'о
!
...
—Ја
!
—Е
,
зато
ти
ви'ш
,
бог
и
не
да
.
ето
тако
,
неки
пут
,
по
цео
дан
преседети
сеоски
беспосличар
у
механа
и
преинате
се
око
слога
и
имање
Радетић
.
хвала
бог
,
те
у
село
јесам
бити
много
такав
људи
.
ја
бити
ви
она
моћи
вала
све
на
прст
избројати
.
али
,
тај
баш
јесам
ни
од
какав
потреба
.
сав
јесам
налик
један
на
други
,
и
само
се
име
разликовати
,
а
име
опет
,
по
мој
рачун
,
не
чинити
ништа
.
најбоље
јесам
,
да
ја
сав
она
крстити
један
име
:
сеоски
беспосличар
,
па
да
она
тако
и
звати
.
ви
јесам
чути
за
име
Стојан
Рибић
?
...
и
боље
што
он
не
познавати
.
да
само
не
морати
,
и
ја
ви
он
вала
не
бити
спомињати
.
али
овако
морати
се
.
имати
доста
његов
кривица
,
за
онај
што
се
догодити
,
и
што
хтети
да
ви
испричати
...
.
Стојан
јесам
добар
госа
у
Раденковић
.
скоро
сав
сељак
рачунати
он
,
после
Радетић
,
за
први
госа
.
истина
,
ја
не
моћи
поздраво
тврдити
,
да
ли
јесам
измакнути
од
чича
Игњат
Добрић
,
али
ту
јесам
.
имање
јесам
Стојанов
и
добар
и
велик
,
али
он
он
не
радити
.
А
не
радити
он
вала
,
ни
његов
син
Јездимир
.
сем
она
двојица
,
у
њихов
кућа
и
јесам
бити
више
мушки
глава
.
бити
јесам
још
стрина
Љубица
,
и
њихов
ћерка
Ружа
,
девојка
,
прав
анђео
.
и
отац
и
син
вод
трговина
.
Чак
јесам
,
вео
,
и
код
суд
тамо
нешто
урадити
,
па
изаћи
после
у
новина
,
како
јесам
они
постати
трговац
.
сељак
вео
да
јесам
„
протоколисати
вирм
“
.
не
знати
и
сав
се
чудити
,
ко
она
само
на
тај
наврат
.
не
бити
ја
тај
,
људи
,
учинити
,
па
пошто
ја
јесам
глава
на
раме
.
права
оно
рећи
један
мој
пријатељ
:
—Лепо
јесам
,
велим
,
ми
закон
осигур'о
.
Шес
дан
ораћи
земља
,
плуг
,
во
и
други
што
јесам
земљоделац
потребно
,
не
моћи
ја
ники
и
ни
за
какав
дуг
продати
,
разма
за
порез
...
.
права
јесам
и
рећи
,
тако
и
јесам
.
Душа
ваљати
ја
се
чувати
,
да
се
не
задужити
.
дуг
јесам
вео
рђав
друг
.
и
ако
ми
јесам
закон
тако
осигурати
,
опет
људи
некако
сав
тај
извитоперити
.
ако
не
моћи
,
рећи
,
да
он
продати
и
да
он
тапија
осигурати
,
он
он
да
под
уреум
.
па
кад
он
овај
вратити
пар
,
онај
он
земља
.
А
тај
већ
у
напред
знати
,
хтети
никад
бити
.
него
,
имати
власт
да
казати
:
хвала
,
што
хтети
такав
каишарити
да
помагати
и
да
такав
уговор
о
уреуму
потврђивати
.
и
Стојан
јесам
на
тај
начин
доста
имање
приграбити
.
имање
њихов
радити
други
,
па
њихов
чист
половина
к
она
доносити
.
тај
јесам
,
и
једино
тај
,
давање
земља
под
наполица
,
привући
себе
неколико
ондашњи
.
овај
јесам
она
за
љубав
наполица
у
сав
слушати
.
где
јесам
они
бити
,
бити
јесам
и
њихов
наполичар
.
Што
јесам
они
волети
или
мрзити
,
волети
јесам
и
мрзити
и
њихов
наполичар
.
и
Стојан
и
Јездимир
јесам
бити
људи
,
онако
од
ред
.
и
изузимати
њихов
наполичар
,
мало
јесам
уважење
имати
код
свој
сељак
.
истина
звати
јесам
се
трговац
,
куповати
јесам
и
свиња
и
говеда
.
али
,
од
ко
само
један
пут
шта
купити
,
тај
се
други
пут
тешко
наканити
да
она
продати
,
мањ
’
ако
јесам
готов
пар
.
—Пошто
они
твој
во
Панто
?
—Прод
’
о
сам
,
газда
Стојан
!
—Коме
болан
?
—Па
,
трговац
газда
Стојан
.
—Пошто
и
’
дати
?
—Четр
’
ест
и
пет
.
—Дај
и
’
ја
,
дукат
тај
јесам
више
...
.
—Не
моћи
,
газда
Стојан
једва
се
сиромах
човек
искобељати
,
лагати
он
да
јесам
во
продати
,
и
ако
јесам
ни
видети
трговац
.
бадава
,
бити
јесам
непоштен
,
па
тај
ти
јесам
.
због
тај
се
ето
завадити
са
чича
Игњат
,
па
чак
и
са
Радетић
...
—Да
пазарити
Јова
онај
свиња
.
—Не
бранити
газда
Стојан
,
само
да
се
са
рођа
договорити
.
—Та
хтети
ти
рођа
покварити
.
—Знам
да
хтети
,
ал
’
опет
волити
,
да
се
договорити
.
договор
кућа
градити
—
рећи
Јован
.
—Е
добро
,
добро
,
договорити
се
,
а
ја
хтети
колико
јесам
сутра
доћи
.
свиња
јесам
знати
зрео
,
а
таман
ја
још
’
нолики
валити
.
Дошав
кућа
,
Јов
се
договорити
са
Станимир
.
од
тридесет
и
пет
комад
дебео
свиња
,
што
јесам
у
обор
имати
,
решити
да
продати
тридесет
,
а
пет
да
оставити
за
домаћи
потреба
.
истина
,
мали
јесам
задруга
,
али
појести
народ
,
радин
...
сутра
дан
доћи
Стојан
и
пазарити
свиња
.
—Што
ја
не
дати
и
они
’
пет
?
—Не
моћи
,
тај
јесам
оставити
за
посек
.
Стојан
извадити
кеса
,
и
одбројати
нешто
новац
на
име
капара
.
—Није
потребан
газда
Стојан
,
оставити
ти
тај
па
подавати
потребит
људма
ми
сада
,
’
вала
бог
,
јесам
зор
за
новац
.
порез
јесам
још
давно
измирити
.
кад
отерати
свиња
и
продати
платити
ми
лако
.
Стојан
синути
очи
од
радост
.
—Е
,
баш
ти
’
вала
брат
Јова
.
и
’
наки
ја
јесам
јако
баш
потреба
за
новац
.
рад
јесам
да
што
више
одлучити
.
—Гледај
послати
,
молити
ти
,
рећи
Јов
.
људи
јесам
,
па
требати
један
други
да
помоћи
.
Платићеш
ти
тај
лако
.
Нећеш
се
,
ваљаде
,
одселити
из
Раденковић
.
—Много
ти
’
вала
,
и
јако
наздравље
Јова
!
—Да
бог
да
у
здравље
.
дати
Божа
,
да
на
мали
мој
видити
ћар
.
.
—Дај
Божа
,
рећи
Стојан
и
отићи
.
кроз
два
три
дан
Јов
јесам
теслимити
свиња
Стојан
.
,
.
.
Прошло
јесам
од
тај
дан
неколико
месец
.
Стојан
свиња
давно
продати
.
Већ
јесам
и
трећи
и
четврти
купити
и
продати
,
али
се
не
сећати
да
Радетић
свиња
платити
.
један
дан
доћи
он
Јован
.
—Помоз
’
бог
Стојан
!
—Бог
добро
дати
Јова
.
—Ја
дођо
’
,
знати
,
за
онај
пар
...
.
—А
...
а
...
па
да
видити
рачун
,
рећи
Стојан
.
тамо
,
овамо
,
склопити
рачун
,
али
он
закаишарити
близу
двадесет
дукат
.
—Неће
бити
,
тако
рачун
Стојан
.
—Тако
јесам
брат
Јова
,
тако
.
ево
ти
па
јесам
видити
:
ево
,
овај
ти
се
одбијати
на
„
фира
“
.
овај
што
јесам
свиња
бити
каљав
,
на
блато
.
овај
ти
јесам
’
водити
докторски
,
а
овај
јесам
за
пасош
...
.
ето
па
јесам
видити
...
.
не
морити
бити
друкчије
.
Јов
се
само
мењати
у
лице
.
—Ајде
газда
Стојан
,
ајде
.
али
ти
казати
да
више
мој
мали
ти
хтети
узети
.
Стојан
се
у
лице
зацрвенити
,
и
издерати
се
:
—Ил
’
узети
овај
пар
,
ил
’
ти
не
дати
ништа
,
па
ено
тај
суд
.
Јов
ућутати
.
примити
онолико
,
колико
он
јесам
Стојан
хтети
дати
.
за
тај
се
дигнути
и
отићи
.
Дошав
кућа
испричати
Станимир
,
како
она
јесам
Стојан
оштетити
.
—Нећемо
он
више
никад
ништа
продати
.
—Нећемо
рођа
.
тако
јесам
исто
Стојан
урадити
и
са
чича
Игњат
.
само
тамо
јесам
мало
друкчије
бити
.
Дошло
јесам
бити
и
до
кика
,
и
Стојан
бити
бити
извући
,
да
само
јесам
сав
поштено
исплатити
.
—Мислиш
овај
јесам
миран
Јов
Радетић
,
цикнути
чича
Игњат
.
не
дати
ја
мој
црн
иза
нокат
,
а
твој
сламка
хтети
...
кад
Стојан
видити
зор
,
исплатити
све
лепо
и
поштено
.
—Е
,
ајд
јако
,
па
се
понадати
да
од
ја
шта
од
јако
купити
.
од
тај
доба
постати
јесам
Стојан
са
чича
Игњат
крвни
непријатељ
,
а
и
на
Радетић
јесам
гледати
као
крмити
на
сикира
.
и
данас
се
сећати
заклетва
Стојанов
:
—Тако
ја
мој
свет
Никола
,
не
помог'о
ја
,
нити
он
им'о
са
шта
славити
.
деца
мој
печен
на
Божић
јести
,
ако
ти
се
Игњат
не
осветити
.
А
и
ти
хтети
Јова
упамтити
,
ко
јесам
Стојан
Рибић
!
Ед
бог
и
живот
.
тако
се
ето
заклети
бездушник
.
и
заклетва
јесам
свој
донекле
испунити
.
ИИ
Пролеће
јесам
...
сав
јесам
оживети
,
сав
јесам
на
сав
страна
весело
.
куд
год
ока
погледати
,
сав
сам
радост
и
милина
.
и
небо
и
земља
,
и
поље
и
шум
,
сав
се
радовати
,
сав
се
веселити
...
па
и
леп
Радетић
Мара
,
рано
поранити
и
ено
јесам
већ
поћи
да
обићи
код
колиба
марва
.
погледати
јесам
само
,
како
весело
изгледати
.
играти
она
онај
вретено
међ
’
прст
.
Чујте
,
чути
само
,
као
да
и
певати
.
полако
само
,
молити
ви
,
да
ми
не
опазити
.
Плашљива
јесам
као
срна
.
лако
бити
ми
се
измакнути
задовољство
да
јесам
посматрати
,
а
тај
бити
баш
штета
бити
.
Слушао
јесам
,
да
велик
и
богат
људи
,
потегнути
по
толики
пут
,
потрошити
толики
грдан
пар
,
да
отићи
и
видити
—
слика
,
који
какав
вештак
—
сликар
—
израда
.
Божа
мој
,
ја
шта
ли
бити
тај
господа
дати
да
видити
овај
,
што
ја
ето
сада
без
сићан
пар
гледати
!
...
Баш
ја
јесам
много
жао
те
велик
господа
,
тај
богаташ
,
те
,
она
,
како
’
но
се
смешан
зов
,
ух
,
баш
јесам
заборавити
,
а
лепо
јесам
знати
,
некако
смешан
се
звати
,
што
јесам
се
завући
у
онај
зидина
.
они
не
умети
да
уживати
,
и
да
се
дивити
лепота
природа
.
сав
јесам
тај
,
тамо
у
она
,
удесити
к'о
по
неки
калуп
.
сав
јесам
утегнути
.
за
сав
тај
они
имати
неки
правило
.
па
и
не
јести
овако
као
овај
ја
.
Баш
јесам
један
пут
гледати
,
па
,
хтети
ја
веровати
,
сркати
леви
рука
...
А
гле
,
Мара
ми
измакнути
.
Још
се
само
чути
њен
песма
:
мисао
нана
:
да
немати
јаран
!
А
ја
имати
:
мој
пеливан
!
Пеливан
,
К'о
што
јесам
и
сам
.
тај
јесам
бити
последњи
реч
у
песма
.
али
,
ја
јесам
крив
,
што
јесам
се
заговорити
,
па
јесам
и
почетак
чути
.
али
,
што
ли
Мара
ућутати
.
хајдемо
мало
брже
да
јесам
стигнути
.
Ена
јесам
стати
.
гледати
нешто
у
ливада
.
полако
...
.
ето
одавде
јесам
моћи
баш
лепо
видети
!
како
само
поносито
стајати
!
бело
она
лице
закитити
два
румен
ружица
.
Очи
црн
као
гак
,
крупан
,
па
како
весело
гледати
!
Виш
’
очи
,
навући
се
мрк
обрвица
,
па
ти
изгледати
:
као
да
јесам
бог
,
баш
ту
хтети
да
показати
,
шта
он
умести
и
моћи
...
.
дуг
врана
кос
,
зачињен
бео
раздеок
по
средина
,
оплести
у
перчин
па
пустити
низ
леђа
.
онај
пуст
усница
,
руменити
она
се
као
јагода
у
пролеће
...
на
она
бео
као
снег
памучан
кошуља
.
на
леђа
чован
јелек
,
па
напред
мало
изрезати
.
Баш
онде
,
где
се
бео
кошуља
затегнути
,
па
бити
чисто
човек
рек'о
,
да
јесам
у
недра
метнути
два
румен
јабука
.
А
баш
добро
знати
,
а
и
ви
хтети
ја
веровати
,
да
јесам
бити
јабука
,
него
само
личити
...
али
гле
!
ко
јесам
оно
,
што
преко
ливада
ићи
и
на
Мара
се
смешити
?
...
иза
један
жбунић
помолити
се
момак
.
он
јесам
Мара
и
спазити
,
кад
јесам
с
песма
престати
.
познавати
ли
он
?
тај
тај
јесам
Стева
,
средњи
син
чича
Игњат
Добрић
.
из
Марин
јесам
село
.
заједно
јесам
од
детињство
.
одрасти
јесам
један
уз
други
,
па
зар
јесам
сада
какав
чудо
,
што
се
и
данас
волити
да
видити
.
истина
,
и
Стева
и
Мара
,
имати
јесам
још
другар
и
другарица
,
са
који
јесам
одрасти
.
али
,
од
свити
некако
,
Стева
јесам
најволети
да
се
с
Мара
видити
.
волети
јесам
нешто
,
да
са
она
разговарати
.
Често
јесам
пута
,
баш
нарочито
,
ићи
тамо
,
где
бити
она
моћи
видети
.
некако
чисто
осетити
,
као
неки
радост
,
кад
се
с
она
састати
.
добити
снага
,
да
бити
,
чинити
он
се
,
моћи
кућа
превалити
.
Учини
он
се
,
да
бити
моћи
до
небо
скочити
,
само
кад
бити
Мара
тај
зажелети
...
А
,
кад
се
од
она
растати
,
он
постати
са
сав
други
.
Чисто
он
нешто
к'о
криво
,
па
сав
јесам
нешто
љут
,
и
опет
мислити
,
кад
хтети
се
моћи
с
Мара
видети
.
и
сам
јесам
знати
,
како
тај
и
зашто
тај
?
али
он
се
ето
чинити
,
да
без
Мара
баш
не
бити
моћи
живети
.
да
,
не
дати
Божа
,
Мари
сутра
што
бити
,
он
бити
се
убити
...
па
кад
јесам
у
кола
,
најволети
да
до
Мара
играти
.
кад
јесам
уз
Мара
не
осећати
умор
.
нога
сам
играти
.
кад
који
од
момак
почети
Мари
што
говорити
,
а
он
криво
,
Божа
,
криво
,
да
пукнути
од
мука
...
.
А
кад
се
још
који
ухватити
,
да
до
Мара
играти
,
он
бити
он
зубма
растргнути
.
полетети
бити
да
она
раставити
,
али
помислити
:
—Какву
права
ја
имати
?
нити
ја
јесам
сестра
,
нит
’
’
наки
каки
род
тај
игра
он
не
бити
играти
...
али
јесам
у
себе
осећати
као
неки
радост
,
кад
видити
,
да
и
Мара
не
играти
с
онаки
воља
,
као
кад
јесам
он
уз
она
.
од
свити
момак
у
село
,
најгоре
јесам
мрзио
Јездимир
,
син
Стојан
Рибић
.
зато
што
јесам
он
највише
око
Мара
облетати
.
Стева
да
јесам
моћи
,
жив
бити
он
зуб
заклати
тако
јесам
ето
,
осећати
Стева
.
А
Мара
?
...
тај
јесам
знати
само
она
,
и
њен
тета
Станојка
,
који
се
Мара
,
у
сав
наивност
свој
,
поверити
.
—О
тета
!
—Чујем
,
миљети
мој
!
—Ама
,
ја
бити
ти
нешто
казати
,
али
...
—Кажи
перуника
мој
!
зар
се
тај
твој
тета
плашити
?
—Па
...
не
плашити
се
ја
тета
,
него
овај
...
.
знати
...
.
бојити
се
...
.
да
овај
...
у
лице
се
сав
као
крв
заруменити
,
и
даље
не
смети
говорити
.
—Та
шта
ти
јесам
,
лудица
мој
леп
,
казати
слободно
?
...
—Тето
мој
слатко
,
викнути
Мара
,
па
она
се
обесити
о
врат
и
стати
јесам
љубити
.
сузити
она
из
очи
сипати
као
киша
.
загњурити
глава
у
њен
недра
,
па
само
јецати
.
Станојка
јесам
пољубити
.
стати
јесам
миловати
по
свилен
кос
њен
,
и
чисто
молити
рећи
:
—Што
љутити
тета
твој
?
Што
она
не
казати
све
...
.
све
?
Што
од
тета
да
крити
?
ти
знати
да
ти
тета
волити
к'о
и
твој
доја
!
—Јој
,
тета
,
не
љутити
тај
сунце
ја
!
—Па
што
ја
не
казати
?
—Не
смети
.
—Од
ко
?
—Казаћеш
ти
дојити
и
тајити
,
или
јага
...
.
—Нећу
,
кућа
мој
!
—Здравља
ти
!
—Здравља
ја
!
—Сунца
ти
!
—Сунца
ја
!
Мара
убрисати
суза
.
Чупкајући
крајичак
од
лекедов
и
гледати
у
земља
,
почети
:
—Видиш
тета
ал
’
моћи
казати
анђео
тај
!
—Нећу
,
хтети
!
—Видиш
тета
,
ја
овај
,
кад
год
отићи
у
кола
,
па
знати
...
.
овај
,
кад
год
играти
у
кола
...
.
па
...
.
највише
волити
тета
знати
...
да
играти
до
Стева
Добрић
...
последњи
пет
реч
изговорити
брзо
...
брзо
,
па
се
сав
зацрвенити
.
Станојка
прснути
у
смеј
.
—Што
се
смејати
тета
?
—Је
л
’
тај
ти
имати
да
ја
казати
?
—Јесте
тета
.
—Па
знати
јесам
ја
тај
миљети
мој
.
Мислиш
ти
,
јесам
тај
тета
’
давно
опазити
...
.
али
,
јесам
тај
ништа
кућа
мој
.
Стева
јесам
и
леп
момак
и
вредан
и
добар
радин
...
.
—Је
л
’
да
јесам
леп
’
тета
?
—Јесте
смиље
мој
.
—Видиш
,
ја
увек
најволети
да
уз
он
играти
.
Најслађе
ја
јесам
да
се
с
он
разговарати
.
Божа
тета
,
да
знати
само
како
умести
лепо
,
па
паметно
,
да
се
разговарати
...
јесам
он
к'о
други
момак
...
.
Шта
год
рећи
,
баш
вредити
.
ни
један
у
ветар
не
говорити
.
јесам
он
,
к'о
онај
луд
Јездимир
Стојанов
...
ух
,
што
мрзети
тај
Јездимир
.
А
он
се
највише
’
ватати
до
ја
...
.
Сирома
Стева
сав
побледити
,
кад
се
Јездимир
до
ја
у'вати
,
и
он
онда
хтети
да
играти
.
и
ја
се
чисто
нога
подсећи
,
па
и
ја
не
моћи
да
играти
.
Станојка
јесам
притиснути
на
груда
и
пољубити
.
—Кућо
мој
леп
!
и
тај
тај
јесам
смести
пре
да
казати
,
ти
јесам
тај
од
свој
тета
крило
?
—Није
тета
,
бог
ја
!
сав
јесам
се
бојати
,
да
тај
јесам
,
штогод
знати
,
срамота
,
па
јесам
смести
...
—А
сад
ја
ето
к'о
чисто
лакше
.
Божа
,
али
јесам
данас
весео
.
.
.
.
па
знати
тета
,
увек
кад
год
видити
Стева
и
са
он
мало
постојати
,
ја
јесам
после
весео
...
.
па
и
браћа
његов
кад
видити
,
ја
јесам
весео
...
.
А
кад
проћи
поред
њи'ове
кућа
,
па
видити
чича
Игњат
или
тај
стрина
Живана
,
а
ја
мило
Божа
...
мило
.
како
она
јесам
леп
кућа
,
па
авлија
,
чинити
ја
се
исти
наш
!
Станојка
се
напунити
очи
суза
.
у
мисао
прелетити
она
свој
младост
.
сетити
се
свој
девовање
.
сетити
се
време
,
када
јесам
она
,
исто
овако
гинути
за
свој
Станимир
.
за
тај
брз
прелет
и
свадба
свој
и
први
година
,
који
јесам
као
млад
провести
,
очекивати
из
дан
у
дан
,
кад
хтети
јесам
бог
обрадовати
али
,
проћи
скоро
петнаест
година
,
а
бог
она
и
Станимир
не
обрадовати
.
поред
сав
срећа
,
поред
богаство
,
слога
и
љубав
који
јесам
у
њихов
кућа
владати
,
она
јесам
осећати
празнина
.
тај
она
јесам
болети
,
али
јесам
она
трпљив
сносити
,
тешити
се
:
„
што
јесам
од
бог
,
сладак
од
мед
.
“
Мара
јесам
затећи
мали
,
једва
да
она
јесам
бити
три
година
.
она
она
јесам
с
Јока
напоредо
гајити
.
у
она
јесам
гледати
,
као
у
родити
чедо
свој
.
на
једаред
се
тргнути
из
мисао
,
у
који
се
бити
занети
.
Притиште
Мара
на
свој
недра
,
и
љубити
јесам
,
тепати
она
:
—Не
бринути
се
,
кућа
мој
!
добар
јесам
бог
.
тај
хтети
бити
сретан
!
Мара
јесам
грлити
и
љубити
.
ето
,
тако
јо
мислити
Мара
о
Стева
...
.
и
ено
она
сад
се
састати
...
—Добро
јутро
Мара
!
—Бог
ти
добро
дати
Стева
,
одговорити
Мара
и
сав
се
зацрвенити
.
погледати
у
земља
,
и
узити
чупкати
прећи
на
вретено
.
—Ти
бо'ме
добро
поранити
.
—Ја
!
—
’
Оћеш
марва
?
—
’
Оћу
,
рећи
Мара
.
Подиже
глава
и
погледати
он
онај
леп
очи
.
Стева
појурити
крв
у
глава
.
Осећао
јесам
како
он
кроз
цео
тело
проћи
као
неки
мравак
.
срце
он
жигнути
,
као
да
неки
усијан
летак
у
он
забости
.
Учини
он
се
сада
леп
него
икад
дотле
...
.
издалека
она
јесам
бити
опазити
и
поћи
пред
она
.
наумити
јесам
бити
,
да
она
пуно
...
.
пуно
којешта
казати
...
.
да
она
казати
:
како
без
она
не
моћи
живети
,
како
јесам
волити
...
А
сад
ето
,
стајати
ту
пред
она
,
па
сав
заборавити
,
што
јесам
смислити
да
казати
.
стајати
тако
и
обадвоје
ћутети
...
—О
Мара
!
—Чујем
Стева
!
—Зар
ти
баш
и
јако
,
морати
прести
?
—Ја
шта
хтети
?
—Остави
болан
преслица
,
па
да
се
разговарати
.
—Па
не
сметати
ми
ништа
преслица
.
Можемо
се
и
’
вако
разговарати
,
рећи
Мара
не
подизати
очи
.
Стева
она
истргнути
преслица
иза
појас
.
конац
се
прекинути
и
у
Марин
рука
остати
само
вретено
.
—Што
тај
учинити
Стева
?
—Тако
!
обојити
ућутати
...
—
Мара
,
погледати
ја
болан
!
—Дај
ја
преслица
—Не
дати
,
рећи
Стева
и
прислонити
јесам
уз
ограда
.
—Је
ли
Мара
?
—Шта
?
—Је
л
’
да
ти
ја
не
мрзети
?
—А
што
да
ти
мрзети
Стева
,
рећи
Мара
и
опет
се
заруменити
.
Стева
се
мало
окуражити
:
—Ви
’
ш
Мара
,
и
ја
ти
не
мрзети
.
од
свити
девојка
у
село
,
некако
најволети
ти
да
видити
.
јесам
’
сунце
ја
!
па
овај
,
сав
ја
к'о
мило
кад
се
с
ти
састати
,
к'о
да
јесам
ја
Божа
м
’
’
простити
род
.
ето
и
јако
,
чути
јесам
ти
чак
од
бурана
у
наш
ливада
.
Позн'о
јесам
твој
грло
,
па
овај
,
изаћи
ето
знати
,
предати
ти
...
Баш
јесам
ти
Мара
леп
јес
’
бог
ја
...
.
Најлепша
јесам
девојка
у
село
,
славити
ја
!
Стева
се
примакнути
ближе
и
ухватити
јесам
за
рука
.
она
јесам
сав
дрхтати
.
у
лице
се
зажарити
,
а
груда
се
брзо
дизати
и
спуштати
...
срце
она
јесам
лупати
,
да
искочити
из
недра
...
она
подигнути
очи
.
у
она
се
као
бисер
засветлити
крупан
суза
.
бити
јесам
тај
суза
радост
...
хтети
нешто
да
рећи
,
али
она
реч
на
усна
изумрети
...
Стева
тај
занети
.
у
тај
тренутак
учинити
он
се
да
не
стајати
на
земља
.
лепо
он
се
учинити
као
да
он
нешто
подигнути
у
висина
,
па
он
носити
...
носити
.
побојати
се
за
Мара
.
Притиште
јесам
на
свој
прси
у
час
,
и
сам
не
знати
,
како
тај
бити
,
усна
се
њихов
састати
.
као
онај
болесник
кад
дограбити
суд
са
хладан
вод
,
па
не
предисати
жудан
пити
...
.
пити
...
.
тако
исто
и
она
двоје
.
у
тај
занос
бити
она
јесам
тако
мило
...
.
тако
слатко
...
.
да
бити
цео
век
тако
провести
.
да
не
бити
марити
и
умрети
тако
...
топити
јесам
се
у
блажен
занос
чист
и
искрен
,
прав
и
невин
,
бог
дан
и
благословен
љубав
...
.
Речи
ту
јесам
бити
потребан
.
срце
срце
казивати
јесам
,
шта
јесам
у
себе
осећати
...
ко
год
јесам
љубити
и
бити
љубити
,
знати
како
јесам
Стева
и
Мари
,
у
тај
час
бити
...
нем
перо
који
јесам
у
стање
тај
описати
.
тај
,
само
срдити
,
требати
да
осетити
!
...
Мара
се
први
тргнути
.
Учини
она
се
сан
,
па
она
као
чисто
бити
жао
,
што
се
тако
одмах
пробудити
.
али
кад
видити
да
јесам
сан
,
но
баш
права
правцит
истина
,
јава
.
кад
видити
да
јесам
у
наручје
њен
Стева
,
она
сав
уздрхтати
.
хтети
се
из
наручје
отргнути
,
али
јесам
Стева
не
пуштати
.
—
Мара
,
анђео
мој
!
Волиш
ли
ја
Мара
?
она
подигнути
глава
.
погледати
он
онај
црн
очи
,
па
да
ништа
јесам
казати
,
Стева
бити
у
она
наћи
оно
,
што
јесам
хтети
.
Гледајући
он
тако
и
она
се
мало
окуражити
,
и
њен
се
језик
одрешити
:
—Волим
те
Стева
!
...
.
.
волити
тај
к'о
тајо
мој
,
к'о
доја
мој
.
али
јесам
!
волити
ти
и
више
и
боље
.
волити
те
к'а
бог
...
.
к'а
сунце
...
да
знати
само
,
од
кад
јесам
ја
ти
волети
!
—И
ја
ти
Мара
!
али
,
никад
ето
,
јесам
смести
да
,
ти
казати
.
колико
јесам
се
пута
канити
!
Пођем
да
ти
тражити
,
да
ти
казати
,
а
кад
се
наћи
,
ја
се
застидити
,
па
не
смети
...
он
јесам
опет
притиснути
на
груда
и
љубити
јесам
...
.
љубити
јесам
и
уста
и
очи
и
кос
и
сав
...
све
...
—Немој
Стева
,
видети
ми
когод
.
—Па
ко
се
бојити
Мара
?
он
се
тада
чинити
да
јесам
јак
од
цео
свет
.
Учини
он
се
да
јесам
лагати
...
лагати
као
перце
.
моћи
бити
скочити
чак
до
Марин
кућа
...
.
тада
се
наједаред
сетити
Марин
отац
.
Шта
ли
хтети
он
казати
?
да
ли
хтети
он
Мара
поклонити
?
—
’
Оћеш
бити
мој
Мара
?
—Твоја
Стева
,
ил
’
ничији
на
овај
свет
!
—А
шта
хтети
рећи
твој
тајо
?
—Мој
јесам
тајати
добар
.
ники
на
свет
,
јесам
он
на
жао
учинити
.
ники
никад
јесам
увредити
ни
ожалостити
.
зар
бити
он
мог'о
јако
свој
Мари
нажао
учинити
;
зар
бити
мог'о
свој
јединица
ожалостити
?
—Видиш
Стева
,
па
и
доја
ја
волити
,
и
тета
ја
волити
,
и
јаг
ја
волити
сав
ја
волити
.
сав
се
они
радовати
срећа
мој
...
.
па
и
ти
они
волити
.
Слушала
јесам
ја
кад
се
тајо
и
јаг
разговарати
,
па
велим
тајо
:
—Баш
вредан
овај
Добрић
.
—Ја
,
велим
јаг
.
—Па
како
јесам
само
поштен
.
али
јесам
вајдити
.
од
добар
чоја
и
обојак
ваљати
.
и
стар
ча
Игњат
добар
јесам
и
поштен
човек
.
колико
јесам
он
само
година
кметов'о
овај
наш
село
...
.
и
благо
бити
село
док
он
кметовати
!
тако
се
они
разговарати
,
срећа
ја
.
А
ја
мило
Божа
,
мило
.
па
јесам
тај
од
ондај
још
више
заволети
.
Слушајући
овај
мио
реч
,
Стева
се
бити
занети
.
у
мисао
већ
представљати
себе
:
к'о
Мара
његов
млад
.
па
како
она
лепо
личити
у
конђа
!
Чисто
јесам
гледати
како
летити
по
кућа
и
авлија
,
па
сав
радити
,
распремати
и
певушити
...
у
мисао
отићи
још
и
даље
...
.
к'о
Мара
он
родити
син
...
па
како
јесам
леп
детенце
!
Чисто
јесам
видити
како
он
држати
на
крило
па
он
тепати
...
.
А
он
,
лолати
мали
,
разракољио
се
па
гукати
...
гукати
.
Праћака
се
,
’
хтети
из
крило
да
испасти
...
.
он
к'о
прићи
да
он
пољубити
,
па
се
онда
тргнути
...
Још
један
пут
притиснути
Мара
на
свој
груда
па
се
љубити
...
.
љубити
.
онда
се
растати
...
Мара
узити
преслица
и
отићи
права
пут
.
никад
у
живот
,
јесам
бити
тако
весео
.
—Баш
он
волити
,
мислити
у
себе
.
Ал
хтети
он
слушати
...
.
па
у
вече
кад
доћи
с
рад
,
а
ја
она
сав
полити
па
се
умити
.
па
онда
све
редом
изути
...
.
па
чича
Игњат
,
она
!
он
хтети
волети
к'о
мој
тајо
,
а
стрина
Живана
к'о
доја
или
тета
.
А
он
хтети
слушати
к'о
бог
...
.
Бат
Ивана
и
Милана
волети
к'о
свој
браћа
...
Ал
хтети
тај
бити
живот
!
...
Још
за
дуго
стајати
јесам
Стева
на
пут
и
гледати
за
Мара
.
он
јесам
у
себе
осећати
нешто
,
што
никада
дотле
осетити
јесам
.
бити
јесам
весео
...
.
неописан
весео
.
сав
он
јесам
сада
око
он
друкчије
изгледати
.
колико
ли
јесам
пута
проћи
поред
онај
стар
такуша
на
пут
,
па
он
никад
јесам
тако
леп
изгледати
.
А
гле
сад
,
чинити
он
се
да
јесам
постати
леп
.
поносито
уздигнути
онај
грана
,
па
весело
треперити
зелен
листић
,
и
чисто
се
смешити
на
он
.
Што
год
погледати
,
сав
он
јесам
весело
изгледати
.
срце
он
јесам
играти
у
груди
...
Зажели
да
он
јесам
цео
свет
да
загрлити
да
он
на
свој
груда
притиснути
...
црн
Циганин
да
сада
срести
,
љубити
бити
он
к'о
рођеног
брата
.
Нешто
он
јесам
у
прса
тесно
.
не
знати
шта
бити
пре
радио
.
и
плакати
бити
и
смејати
бити
се
.
на
једаред
он
доћи
да
трчати
,
да
скакати
.
да
он
јесам
да
се
подигнути
чак
горе
до
небо
,
па
да
цео
свет
срећа
свој
казати
...
.
Још
један
пут
поглед
за
Мара
.
онда
извадити
иза
појас
свирала
и
кренути
се
.
свирати
јесам
,
а
и
сам
јесам
знати
,
нити
јесам
чути
шта
свирати
.
прст
јесам
сам
по
свирала
играти
.
кад
поћи
и
почети
свирати
,
осетити
да
он
јесам
у
прса
мало
лакше
.
да
јесам
ко
чути
овај
свирање
,
дивити
бити
се
мио
звук
,
који
свиралица
извијати
.
и
ако
само
мало
срце
имати
,
познати
бити
да
она
казивати
радост
раздраган
срце
,
пун
и
препун
љубав
и
срећа
...
познати
бити
,
да
јесам
овај
срце
радо
цео
свет
објавити
свој
радост
,
свој
осећај
...
Што
јесам
Стева
даље
одмицати
,
и
глас
свиралица
сав
се
слабије
и
слабије
чути
.
Још
мало
па
Стева
заманути
,
а
свиралица
се
једва
и
чути
...
на
једаред
,
иза
жбун
,
близу
онај
место
,
где
јесам
Стева
и
Мара
мало
пре
стајати
,
искочити
Јездимир
...
.
тело
јесам
сав
дрхтати
.
Очи
он
закрвавити
,
а
у
лице
сав
помодрити
као
чивит
.
лице
он
јесам
,
у
овај
тренутак
,
више
личити
на
животињски
него
на
човечји
!
Грчевито
стезати
песница
,
и
гледати
час
на
један
час
на
други
страна
.
промукао
,
чисто
животињски
глас
,
једва
проговорити
:
—
’
ај
,
’
ај
момак
!
нуто
дер
ти
он
!
зар
баш
тако
?
да
ли
имати
у
овај
село
још
ко
жив
окром
ти
?
...
.
тако
ја
Вог
,
упамтити
ја
!
ако
ја
бити
жив
,
Мара
хтети
бити
твој
.
А
за
овај
хтети
ти
се
осветити
...
.
Осветићу
ти
се
,
чути
...
Упамтићеш
ја
добро
!
Посрћући
као
пијан
,
отићи
полако
пут
,
непрестано
нешто
псовати
,
и
млатати
стегнут
песница
.
ИИИ
бити
јесам
баш
недеља
,
први
или
други
по
мали
Госпођи
.
А
знати
ли
ви
,
шта
јесам
недеља
у
село
?
...
прав
божји
дан
.
истина
,
сав
јесам
дан
божји
,
али
јесам
недеља
некако
одвојити
.
и
мушки
и
женски
,
и
стар
и
млад
,
радовати
се
овај
дан
.
стар
људи
,
обично
бити
изаћи
,
ређе
пред
механа
,
него
општински
судница
,
и
ту
поседати
по
онај
леп
рудина
,
покривен
ћилим
од
зелен
трава
.
тада
бити
се
обично
повести
разговор
:
или
о
богат
берба
јесењи
род
,
или
о
какав
општински
потреба
,
или
о
шта
други
.
-
Удржи
Божа
,
’
вако
како
јесам
дати
,
па
боље
не
тражити
,
рећи
чича
Игњат
,
па
скинути
капа
и
прекрсти
се
.
-
вала
људи
,
прихватити
Ђура
,
да
ви
казати
,
ја
’
ваке
година
јесам
скоро
запамтити
.
бити
јесам
да
рећи
и
до
јако
родни
’
година
,
али
јесам
овај
одвојити
,
па
тај
ти
јесам
.
неки
бог
дати
још
један
два
’
ваке
,
па
се
глад
бео
хтети
бојати
.
-
овај
јесам
’
наки
,
к'о
што
јесам
бити
у
стар
време
,
рећи
чича
Јов
.
Прич'о
ја
јесам
мој
ђед
Вељко
,
-
бог
да
он
духати
простити
-
још
док
јесам
бити
младић
.
Сећам
се
к'о
да
јесам
јуче
бити
.
велим
ја
он
:
—Прођоше
синак
она
старати
време
.
па
немати
више
ни
они
’
година
,
к'о
што
пре
бити
.
упамтити
јесам
ја
година
,
па
наопачке
да
он
урадити
,
а
оно
ваљати
.
куруз
к'о
гора
.
па
жито
...
.
ех
!
немати
јако
више
ни
онај
’
рана
,
сав
се
тај
некако
изметнути
.
еј
,
да
ли
јесам
сад
жив
,
бог
да
он
простити
!
и
овај
јесам
од
он
научити
.
добро
се
сећати
кад
ја
рећи
:
—Синко
,
куд
год
поћи
понети
што
ти
требати
.
ко
носити
не
просити
.
на
пут
нем
тетак
...
.
Говорећи
тај
извући
из
гуњ
пљоска
.
извадити
окомак
,
који
јесам
бити
зачепљен
.
рука
лепо
избрисати
уста
пљоска
.
Прекрсти
се
па
се
окренути
Игњат
:
—Спаси
бог
Игњо
!
па
натезати
.
—На
спасеније
,
одговорити
Игњат
.
за
тај
он
узити
пљоска
.
скинути
капа
и
метнути
јесам
на
колено
.
Прекрсти
се
,
па
миловати
пљоска
почети
:
—Сретан
дан
.
сретан
празник
!
у
здравље
и
весеље
и
до
година
дочекати
данашњи
дан
у
слога
и
љубав
.
пријатан
ви
разговор
браћа
,
и
здрав
ја
бити
Ђура
!
—Од
бог
тај
здравље
!
—Охо
,
хо
!
овај
нешто
зорли
.
Баш
јесам
севап
напити
се
’
ваке
ракија
.
—Има
ту
још
ђедов
ракија
,
рећи
Јов
.
кад
јесам
он
сирома
’
умр'о
,
затећи
се
један
пун
петачка
препеченица
.
од
тај
доба
ја
и
Станимир
штедити
јесам
јесам
.
само
’
вако
о
свечаник
,
наточити
по
мало
.
али
свакад
,
колико
одлити
,
толико
други
долити
.
и
петачка
јесам
увек
пун
.
Решили
јесам
да
јесам
чувати
до
Марин
свадба
.
А
онда
хтети
јесам
изваљати
,
па
шта
она
вала
и
бог
да
.
—Баш
ваин
ракија
,
рећи
Ђура
и
пружити
јесам
онај
до
себе
.
—Ама
људи
,
што
се
тај
морати
увек
рећи
:
охо
,
хо
,
кад
се
човек
напити
ракија
,
ја
л
’
вино
,
рећи
чича
Панта
и
пружити
јесам
даље
.
пљоска
отићи
од
рука
до
рука
и
доћи
на
последак
опет
Јова
.
—Је
ли
који
од
ви
људи
гонити
шљива
у
Шабац
?
какав
ли
она
јесам
цена
?
упитати
Радован
.
—Вала
ја
јесам
,
рећи
Иди
,
а
и
цена
ја
се
не
тицати
.
имати
јесам
’
вала
бог
доста
,
па
неки
бити
пошто
’
хтети
...
знати
да
јесам
ракија
добар
цена
...
.
Баш
јуче
идо
’
тамо
шор
Стевин
кућа
,
па
прођа
’
поред
кућа
наш
биров
Јоваш
.
погледати
како
он
родити
оно
мало
башча
,
к'о
китина
.
Чисто
ја
бити
мило
.
помислити
:
о
’
вала
ти
Божа
!
неки
се
бар
и
сиротиња
твој
милост
обрадовати
.
имати
хтети
сирома
’
Јоваш
шта
одети
и
себе
и
жена
и
деца
,
и
осолити
и
омрсити
цео
кућа
...
—Нека
она
бити
само
цена
,
к'о
што
јесам
родити
,
па
хтети
после
вала
лако
,
рећи
Пера
.
—Него
људи
—
прихватити
опет
Јов
—
или
јесам
јак
згода
,
ил
’
никад
бити
хтети
,
да
и
ја
један
пут
имаднемо
сав
к'о
људи
.
помислити
,
баш
јесам
овај
зазор
за
наш
село
.
толики
година
болан
,
па
немати
оно
свој
чкола
.
кад
видити
онај
јадан
деца
,
куд
чак
ићи
,
у
туђ
село
,
а
ја
баш
криво
.
зар
један
човек
мог'о
подигнути
’
нолики
бинију
за
мијана
,
а
ја
,
читав
општина
не
моремо
чкола
?
па
ено
,
чути
да
јесам
и
Салаш
решити
да
правити
.
зар
ми
хтети
бити
стид
,
да
’
ми
они
претећи
?
ја
ево
од
мој
страна
на
тај
цјел
давати
тридесет
дукат
.
—Бог
ти
живети
Јова
,
прихватити
Игњат
.
тај
јесам
’
давно
требати
к'о
људи
урадити
.
кад
се
сетити
само
,
колико
ја
јесам
мука
стати
,
чколовати
деца
по
туђ
чкола
.
па
ударити
киша
ја
л
’
излити
вод
,
а
ја
к'о
брез
дух
трчати
пред
њи
’
.
деца
јесам
деца
.
ево
и
од
мој
страна
двадесет
дукат
!
—Од
камен
,
ники
ни
камени
,
а
кад
се
имати
лако
јесам
дати
.
неки
јесам
и
од
мој
страна
просто
десет
дукат
.
узети
Паја
и
бележити
,
рећи
Ђура
.
—Према
губер
ваљати
се
пружати
,
рен
Панта
.
али
од
срда
давати
,
и
нек
јесам
бог
просто
пет
дукат
.
Забележи
Паја
!
тако
сав
ред
.
неки
пет
,
неки
десет
,
неки
дванаест
,
колико
јесам
ко
моћи
,
редом
забележити
.
превалити
бог
ја
преко
стотина
дукат
.
Договорише
се
да
одмах
наћи
кмет
и
да
он
тај
јава
.
за
тај
,
да
кмет
зовнути
састанак
.
ту
још
боље
да
се
договорити
,
и
да
избрати
људи
који
хтети
урадити
код
капетан
сав
што
требати
и
руководити
грађење
...
и
кмет
и
цео
село
дочекати
тај
радостан
.
А
стар
поп
мал
’
јесам
заплакати
од
радост
.
—Хвала
бог
,
да
се
и
мој
давнашњи
жеља
једном
испунити
.
јесам
знати
шта
јесам
од
радост
радио
.
он
јесам
поклонити
село
плац
за
школа
,
баш
до
његов
кућа
,
који
јесам
бити
у
сред
село
.
тако
људи
.
А
жена
?
...
.
Ена
погледати
низа
шор
.
по
два
,
по
три
,
а
по
негде
и
више
она
поседати
по
рудина
испред
кућа
,
па
чаврљати
ли
,
чаврљати
.
А
и
шта
бити
други
жена
радити
,
кад
јесам
недеља
?
Жена
јесам
жена
,
бити
она
у
свила
или
у
рубина
...
хајдемо
мало
ближе
онај
гомилица
пред
Нинков
кућа
.
гле
,
ту
јесам
и
сеоски
алапача
Ката
.
село
међ
жена
,
па
се
затурити
к'о
какав
долибаша
и
доказивати
нешто
и
језик
и
рука
.
—Јесте
л
’
чути
,
други
,
шта
јесам
нов
?
—Шта
јадан
?
—Зар
не
знати
?
—Јок
вала
!
—Е
ја
,
па
тај
знати
већ
цео
сед
,
а
ви
јесам
чути
.
—Ама
шта
јесам
частан
тај
убити
,
што
не
говорити
?
—Чудим
се
еј
,
како
ви
тај
јесам
чути
.
ту
близу
уз
ви
,
а
мој
кућа
пак
у
други
шор
.
Синоћ
Игњат
просити
Стојанов
Ружица
за
његов
Ивана
...
—Иди
жена
...
.
тај
јесам
ваљад
!
.
.
—Јес
’
здравље
ја
!
—Па
шта
јесам
’
бити
?
—Није
он
дати
.
Вели
:
не
дати
ја
мој
дете
у
кућа
балав
Игњат
.
знати
ја
свој
дете
усрећити
.
ја
хтети
она
дати
у
чаршија
.
немати
много
ћер
,
она
један
па
моћи
како
’
хтети
.
А
баш
волити
да
имати
у
чаршија
пријатељ
.
кад
отићи
,
да
се
не
пребијати
по
мијанчина
.
—Ју
,
леп
други
,
баш
јазук
!
—
’
нака
момак
болан
,
к'о
тресак
.
А
девојка
баш
прилика
његов
.
гледати
јесам
и
’
кад
се
из
кола
враћати
,
па
к'о
да
и
’
јесам
један
мајка
родити
.
Баш
створити
један
за
други
...
—И
волети
јесам
се
јадан
—
продужити
Ката
.
стајати
они
имати
скоро
година
.
да
јесам
видити
,
како
се
јадница
од
јуче
променити
.
ни
она
девојка
,
ни
дати
се
Божа
!
—Еј
,
Стојан
.
господ
ти
судити
!
Мог
јадан
девојка
и
брез
себе
учинити
,
рећи
снаша
Стана
.
—
’
Оће
ја
.
луд
јесам
ваљаде
,
прихватити
Јела
.
и
ја
мој
јесам
дати
за
мој
Марка
.
али
ја
тај
бо'ме
,
један
ноћ
мрак
на
себе
и
нешто
прња
,
па
права
с
он
њи'овој
кућа
.
па
’
вала
бог
ја
добро
.
они
се
мало
дурити
,
па
после
опет
лепо
.
—И
она
хтети
тако
учинити
,
видети
жена
!
—Ја
шта
јадан
.
ко
ко
волити
,
отиш'о
бити
за
он
на
крај
свет
,
а
ди
јал
’
преко
два
башча
,
додати
Ката
.
него
ја
се
задржати
’
,
а
морати
нешто
’
вамо
посао
.
—Е
јака
наздравље
жена
!
—Да
бог
да
у
здравље
!
отићи
...
,
—Ђаво
жена
,
рен
Стана
.
—Море
,
права
шило
.
—Свуде
ти
она
стигнути
.
сав
ти
она
некако
дознати
и
прокопкати
.
Часни
јесам
крст
знати
кад
сав
тај
доспети
!
...
—Баш
ја
се
искидати
радити
...
.
Ката
јесам
далеко
измакнути
.
Ена
јесам
чак
тамо
иза
онај
врба
на
сред
шор
.
стати
опет
код
један
гомила
жена
:
—Како
с
’
Станија
!
како
с
’
тај
Марица
!
како
с
’
тај
Драга
!
како
јесам
ја
све
тако
шта
радити
?
јесам
ли
ја
здраво
,
мирно
?
—
’
Вал
бог
,
како
с
’
тај
Ката
?
—Па
како
јесам
ја
још
,
рећи
седати
.
—
’
Вал
бог
.
ама
ди
јесам
тај
жена
?
немати
ти
’
давно
у
’
вај
наш
крај
.
—Од
петак
,
рећи
Ката
.
—Еја
,
грдан
’
рана
!
А
ја
се
чинити
,
да
ти
јесам
вид'ла
од
Госпође
.
—Па
ја
јесам
ни
пожелети
.
—Јесам
еј
,
имати
ли
шта
нов
?
—Па
ништа
вала
...
.
свратити
’
’
вамо
жена
код
Нинков
кућа
,
па
чути
разговарати
се
,
како
јесам
награис'о
ча
Игњат
са
Стојан
...
.
—Шта
јадан
?
—Просио
—
вео
—
његов
Ружица
за
Ивана
,
па
он
јесам
дати
.
—Каде
болан
?
—Синоћ
.
—Ама
јесам
л
’
тај
истина
жена
?
—Истина
.
Жене
се
згледати
.
—Па
,
ако
он
јесам
дати
он
,
наћи
хтети
се
ко
хтети
он
дати
.
’
наком
момак
и
’
наки
кућа
,
лако
јесам
наћи
девојка
,
рећи
Станија
.
А
у
себе
јесам
мислити
на
свој
Николија
.
Још
јесам
се
по
дуго
разговарати
.
на
последак
Ката
се
дигнути
и
отићи
.
до
мрак
јесам
о
овај
знати
цео
село
Ката
јесам
тако
имати
обичај
,
да
увек
по
нешто
нов
прича
.
она
бити
се
убити
,
кад
не
бити
имати
жена
шта
нов
јавити
.
ако
баш
ништа
немати
,
она
бити
онда
измислити
.
али
,
она
јесам
тако
тај
умести
вешто
удесити
,
да
се
ники
не
сетити
,
да
јесам
лаж
од
она
потећи
.
али
,
овај
пут
Ката
јесам
слагати
.
она
јесам
казати
права
правцит
истина
.
заиста
јесам
синоћ
Игњат
ићи
Стојанов
кућа
и
тражити
његов
Ружица
,
за
свој
Ивана
.
он
он
јесам
одбити
.
ја
јесам
већ
бити
са
Игњат
.
по
он
се
видити
да
он
јесам
нимало
криво
,
као
да
јесам
ништа
ни
бити
...
.
ни
лук
јести
,
ни
лук
мирисати
.
али
,
тај
имати
свој
узрок
.
Игњат
јесам
мрзио
Стојан
још
од
онај
свађа
,
кад
он
јесам
хтети
закинут
.
ну
,
јесам
тај
баш
ни
због
тај
,
него
онако
баш
,
нешто
он
јесам
мрзио
.
како
јесам
мирисати
Стојан
,
тако
исто
јесам
марити
ни
за
његов
млад
.
А
Јездимир
баш
лепо
јесам
марити
погледати
,
само
због
његов
кицошлук
и
чавкунлук
.
—Их
,
да
ли
јесам
мој
,
шиљак
ли
он
детењи
,
ала
бити
он
усук'о
!
па
и
јуче
,
пре
него
што
хтети
поћи
на
прошевина
Стојанов
кућа
,
готово
се
завадити
са
свој
баба
Живана
.
—Ама
,
ја
тај
не
марити
,
знати
ли
!
—Немој
тако
—
молити
он
Живана
.
—Шта
моћи
.
јесам
ли
она
ћерка
Стојанов
,
а
?
„
од
шта
пасти
,
поштапати
“
,
баба
!
—Није
тако
еј
.
јесам
она
таки
,
знати
ја
.
А
и
дете
велим
:
—Нано
,
казати
баба
,
или
Ружица
,
или
ни
један
...
.
—Па
неки
се
не
жена
,
ако
он
жена
не
требати
.
—Ја
ти
молити
да
тако
не
говорити
.
Учини
дете
на
воља
.
сетити
се
кад
јесам
ти
бити
његов
’
година---
—Е
,
е
,
ви'ш
ти
она
,
куд
она
подливати
.
враг
баба
.
јесам
л
’
да
се
сетити
,
кад
јесам
с
ти
ашиков'о
,
а
?
.
.
.
на
један
пут
се
бити
нешто
одобровољити
.
Живана
тај
познати
,
па
наставити
:
—После
,
ја
девојка
познавати
.
ту
ја
јесам
пред
очи
одрасти
.
не
личити
она
нимало
на
Стојан
.
ама
к'о
да
јесам
његов
дете
.
Сушта
јесам
мати
.
А
тај
знати
да
јесам
Љуба
прав
анђео
.
П
’
онда
и
ја
јесам
оматорити
,
требати
и
ја
одмена
,
не
моћи
до
век
туђина
зивкати
...
—Е
,
доста
,
доста
баба
.
Послушаћу
ти
баш
.
Ида
наредити
све
што
требати
,
па
ја
после
спрема
стајаћи
руво
.
и
онај
кажа
неки
се
опремити
.
ја
хтети
већ
позвати
неколико
пријатељ
,
а
ви
јавити
Стојан
.
Живана
јесам
играти
срце
од
радост
.
тај
тај
хтети
бити
њен
први
весеље
.
он
јесам
први
и
родити
,
па
после
Стева
,
па
Милана
.
сав
певати
спремати
јесам
она
,
што
хтети
за
довече
требати
.
послати
јесам
абер
и
Стојан
,
да
хтети
Игњат
вечерас
доћи
.
истина
,
он
јесам
бити
код
кућа
,
али
јесам
јавити
његов
Љубица
,
и
она
се
сирот
много
обрадовати
.
спремити
јесам
и
она
што
јесам
за
дочек
потребно
.
Ружица
јесам
бити
сретан
,
пресретан
!
Дође
и
Стојан
.
Љуба
он
каза
порука
Игњатов
.
јесам
да
јесам
се
мало
љутити
,
викати
,
псовати
и
дерати
се
да
се
сав
орити
.
најпосле
хтети
послати
да
јавити
Игњат
да
не
ићи
.
али
доцкан
.
просилац
бити
већ
на
вратница
.
сирот
Љуба
,
збунити
се
па
не
знати
