ssovražnim
pogledom
ter
rekel
:
"
Prosim
,
gospod
inženir
,
za
kratek
pomenek
na
samem
.
"
"
Prosim
,
gospod
nadporočnik
.
"
In
šla
sta
za
han
.
"
Gospod
inženir
,
"
je
rekel
Buzduga
,
ki
je
zopet
prijel
svojega
nasprotnika
za
gumb
in
se
mu
ostro
zazrl
v
oči
,
"
gospod
inženir
,
vi
imate
navado
,
da
se
vmešavate
v
stvari
,
ki
jih
ne
razumete
in
vam
nič
mar
niso
.
Že
zadnjič
,
ko
so
moji
orožniki
imeli
opravka
v
tem
hanu
–
se
li
spominjate
?
–
ste
se
vtikali
v
njih
službeno
poslovanje
,
in
le
njih
taktu
se
imate
zahvaliti
,
da
so
molčali
na
vaša
izzivanja
.
Da
niste
rezervni
častnik
,
naznanil
bi
vas
bil
pristojnemu
sodišču
,
da
vas
sodi
za
vašo
netaktnost
.
A
tako
sem
si
mislil
:
častnika
,
ki
se
je
udeležil
vojske
v
Bosni
,
ne
ovadiš
;
pride
priložnost
in
sam
mu
zabrusiš
v
obraz
,
kar
zasluži
.
"
Buzduga
je
obmolknil
in
se
oddahnil
.
Vilar
,
ki
ga
je
dosle
poslušal
odprtih
ust
,
se
je
zdajci
spomnil
,
da
orožniški
nadporočnik
,
držeč
ga
za
gumb
,
ravna
z
njim
nespodobno
in
žaljivo
.
Mojster
prime
tako
svojega
vajenca
za
gumb
,
ga
pokara
in
naposled
zlasa
.
"
Kaj
hočete
?
"
je
vzpihnil
ter
odtrgal
orožniško
pest
od
svojega
gumba
.
"
Vi
pokličete
lahko
svojega
orožnika
k
raportu
,
a
jaz
nisem
količkaj
odvisen
od
vas
.
"
"
Povedati
vam
hočem
samo
to
,
da
ste
v
pozi
filantropa
podoben
stari
babi
.
Zato
sem
vas
pozval
sem
.
"
"
Zdaj
vem
,
kaj
hočete
in
s
čim
se
bo
vršila
poravnava
.
Vi
podlec
,
vi
nečistnik
!
"
se
je
razpalil
Vilar
,
čuteč
neko
lahkoto
na
duši
ob
odkritih
besedah
.
Prijel
je
za
revolver
.
"
Odstranite
svojo
pasjo
mrho
,
da
se
izenačijo
najine
fizične
sile
!
Z
duševnimi
ostanete
itak
vedno
globoko
pod
menoj
.
Precej
na
tem
mestu
dobite
odgovor
za
svoje
ničemnosti
.
Zadosti
zla
ste
že
prizadeli
tukajšnjemu
ubogemu
ljudstvu
.
"
"
O-o-o
–
tudi
za
to
očitanje
bi
vas
lahko
pognal
pred
sodišče
.
Uradna
oseba
sem
in
za
svoje
poslovanje
sem
odgovoren
višjim
gospodom
,
nego
ste
vi
,
gospodine
Franjo
!
Šejk
ostane
pri
meni
.
Pravilni
odgovor
dobite
v
Tuzli
.
Kdaj
pridete
tja
?
"
"
Jutri
popoldne
.
"
"
Dobro
.
Adieu
!
"
Buzduga
je
zavil
krog
hana
in
stopil
na
pot
.
Njegova
vnanjost
ni
nič
kazala
zlosti
,
ki
mu
je
pred
hipom
trgala
srce
.
Znebil
se
je
burje
v
prsih
,
vse
se
je
poleglo
.
Odbilo
se
je
prvo
dejanje
važnega
dela
,
drugo
odloči
orožje
.
Gledal
je
pred
groznimi
hajduki
smrti
v
oči
,
kaj
bi
se
bal
mehkužnega
gospodina
Franja
.
Z
lokavim
smehljajem
krog
usten
se
je
pridružil
izletnikom
.
Vilar
je
postal
za
hanom
,
da
se
pomiri
.
Zbeganost
in
razdraženost
je
ležala
na
njegovem
obrazu
.
Ni
ga
mogel
tako
hitro
spraviti
v
red
in
prilagoditi
družbi
,
kakor
je
to
umel
Buzduga
.
Trpke
misli
so
se
mu
podile
po
glavi
.
,
Morda
se
izteče
vse
to
bolj
smešno
nego
žalostno
;
tako
se
konča
večina
dvobojev
;
vsekakor
pa
vznemiri
človeka
.
Hvala
usodi
,
da
sem
se
naučil
streljati
in
da
umem
sukati
sabljo
.
Mene
ne
morete
strahovati
!
'
Tako
se
je
tolažil
.
Obrisal
si
je
pot
s
čela
ter
se
vrnil
k
družbl
naravnost
po
tisti
poti
,
po
kateri
je
šel
od
nje
.
Ves
resen
je
bil
videti
,
ko
se
ji
je
pridružil
.
V
družbi
so
dobro
vedeli
,
da
se
je
odigrala
za
hanom
prva
epizoda
takozvane
častne
afere
.
Gospo
Etelko
je
izpreletela
zona
,
ko
je
videla
,
da
se
ljubimec
sam
vrača
izza
hana
.
Bajićeva
mati
je
v
mislih
pomilovala
Vilarja
in
Danico
,
Ljubica
in
Katica
sta
zvedavo
in
z
občudovanjem
zrli
na
oba
nasprotnika
,
ker
moški
,
ki
se
namerava
dvobojevati
,
pri
plitvih
damah
mnogo
pridobi
na
ugledu
.
Moški
so
ostali
ravnodušni
,
molčali
so
,
kakor
bi
se
nahajali
v
cerkvi
;
pri
pojavu
takšnih
nasprotij
so
smatrali
priziv
na
orožje
za
edino
mogoče
izhodišče
.
Nasprotnika
sta
sklenila
nekaj
,
kar
odobravajo
,
namreč
:
na
viteški
način
izbrišeta
žalitve
,
pa
bo
vse
dobro
.
Tuzlanci
so
začeli
plačevati
kavo
in
se
poslavljati
z
Vilarjem
.
Zahvaljevali
so
ga
za
gostoljubni
sprejem
.
Odklanjal
je
zahvalo
z
izgovorom
,
da
so
itak
vse
prinesli
s
seboj
in
je
bil
on
njih
gost
;
sicer
je
pa
sedaj
gospod
gozdar
edini
gospodar
pod
Konj-planino
in
na
njej
.
Vljudno
je
segel
v
roke
na
vse
strani
.
"
Precej
nas
morate
posetiti
,
ko
pridete
v
Tuzlo
,
"
je
prosila
Bajićeva
mati
.
"
Precej
,
ko
mi
bo
mogoče
,
"
je
odgovoril
mračno
ter
poljubil
gospejno
roko
.
Bajića
je
naprosil
,
naj
mu
naroči
za
jutri
popoldne
sobo
pri
Agularju
.
Vsi
so
kazali
utrujenost
in
čemernost
,
z
vseh
obrazov
se
je
kazala
nezadovoljnost
z
izletom
.
Le
Bierkopf
se
je
zadovoljno
režal
v
brado
:
igra
mu
je
šla
po
sreci
in
zdaj
dobi
še
inženir
svojo
pošteno
lekcijo
.
Kajpada
se
Buzduga
z
Vilarjem
nič
ni
poslovil
:
sedel
je
na
konja
,
in
ne
meneč
se
za
družbo
,
je
počasi
odjahal
.
Izletniki
so
se
odpravilii
Bierkopf
je
sedel
na
voz
k
Samojlovki
.
Oni
na
konjih
so
oddirjali
za
Buzdugo
.
Kmalu
so
začeli
izletniki
na
vozeh
kimati
z
glavami
in
dremati
,
jezdeci
so
molčali
.
Trudna
in
potrta
se
je
pomikala
družba
naprej
kakor
vojska
po
izgubljeni
bitki
.
V
hanu
ob
Spreči
so
poduškali
,
da
izroče
Etelko
soprogu
,
poravnajo
račun
za
živila
in
se
okrepe
.
Samojlo
jim
je
v
zeleni
lopi
za
hišo
pripravil
mrzlo
južino
.
Še
preden
so
sedli
za
mizo
,
sta
namignila
Buzduga
in
Mik
gospodarju
,
češ
:
idi
,
dobrotnik
,
v
kamrico
na
kratek
pomenek
!
Samojlo
je
slušal
,
toda
v
kamrici
se
je
čemeril
,
rotil
pri
patriarhih
in
prerokih
,
izgovarjal
s
slabimi
časi
in
nikakor
ni
bil
voljan
dati
.
Privlekel
je
na
dan
črno
knjigo
,
kamor
je
zapisaval
svoje
dolžnike
,
pokazal
je
vsakemu
gospodu
vrsto
njegovih
dolžnih
postavkov
,
naposled
je
zaprl
knjigo
,
zamahal
z
rokama
ter
vzkliknil
:
"
Ni
mogoče
,
Bog
mi
je
priča
,
res
ni
mogoče
!
"
Tedaj
je
tiho
vstopila
Etelka
,
ki
je
pred
durmi
poslušala
ves
pomenek
.
Potegnila
je
svojega
moža
za
rokav
in
rekla
:
"
Sami
,
le
daj
,
ne
bodi
tako
nezaupljiv
!
Na
takšne
gospode
se
smeš
vedno
zanašati
.
Kako
so
prijazni
in
vljudni
z
menoj
,
pa
naj
bo
na
Konj-planini
ali
v
mestu
.
To
je
tudi
za
tebe
častno
.
Kavalirji
so
–
to
ti
rečem
jaz
.
In
veš
kaj
?
Gospod
nadporočnik
Buzduga
zaveže
jezik
tistemu
ošabnemu
gospodinu
Franju
pod
Konj-planino
,
ki
naju
hoče
obrati
kar
za
par
stotakov
na
mesec
,
zaveže
tako
,
da
ne
bo
več
šuntal
drvarjev
proti
najinim
živilom
.
Nesramni
fantalin
!
Kako
neotesano
se
je
vedel
pred
gosti
,
ki
so
ga
tako
mnogoštevilno
počastili
s
posetom
.
Kako
predrzno
se
je
zavzel
za
tistega
ušivega
dečka
in
za
tisto
garjavo
punco
bi
skočil
v
ogenj
!
Gospod
nadporočnik
,
pokažite
mu
na
viteški
način
,
kako
se
plačuje
hujskanje
v
Bosni
!
Nič
ne
škodi
,
če
mu
odbijete
nos
,
vsaj
ne
bo
več
vohal
po
najinih
shrambah
.
"
"
Kaj
brbljaš
tukaj
,
Etel-leben
?
Kdo
te
je
klical
?
Idi
in
poglej
,
če
je
na
mizi
vse
v
redu
,
"
ji
je
prestrigel
besedo
soprog
,
videč
,
da
se
častnika
mrko
muzata
.
"
Sami-leben
,
posodi
gospodoma
,
za
kar
prosita
,
na
častno
besedo
posodi
!
Častniki
imajo
vojaštvo
v
rokah
;
da
ni
vojaštva
,
bi
naju
ubili
Bošnjaki
.
To
pomisli
in
daj
!
"
Etelka
je
zapustila
sobo
,
Samojlo
je
pomislil
in
dal
.
Naštel
je
vsakemu
250
gld
.
ter
prejel
od
vsakega
pobotnico
za
300
gld
.
Potem
je
naredil
kratko
propoved
o
slabih
časih
,
o
križih
in
težavah
,
o
svojem
poštenju
in
kako
se
zadovolji
z
vsako
pogodbo
,
da
pa
ne
bo
mogel
več
pomagati
,
ako
se
ne
obrne
na
bolje
in
kako
vsak
pametni
človek
lahko
izprevidi
,
da
treba
pri
takšnem
občutnem
dolgu
zvišati
mesečne
razbremenilne
zneske
i.
t.
d.
"
Kaj
si
je
izmislil
inženir
Vilar
!
Ste
li
slišali
,
očka
Blaustift
?
Izdatno
hoče
znižati
vaše
dohodke
,
"
je
rekel
pl.
Pester
,
ko
so
izletniki
že
sedeli
za
mizo
.
"
Oh
,
gospod
načelnik
,
ali
bi
bilo
kaj
takšnega
mogoče
?
Gospod
gozdar
me
je
strašil
spotoma
,
"
je
viknila
gospa
Etelka
.
"
I
kaj
pa
je
?
"
je
v
strahu
vprašal
Samojlo
.
"
Sam
sem
se
čudil
,
ko
sem
v
njegovem
poročilu
na
deželno
vlado
čital
njegov
predlog
.
Nasvetuje
,
naj
se
odpravijo
znamke
,
delavci
naj
dobivajo
polno
plačo
v
denarju
in
naj
si
kupujejo
svoje
potrebščine
,
kjer
hočejo
.
To
bi
vaju
občutno
oškodovalo
–
sem
si
mislil
.
"
"
Kaj
–
gospod
načelnik
!
"
je
vzkipel
Samojlo
ves
rdeč
v
obraz
in
,
zadihajoč
se
od
naporne
misli
.
"
Vsa
Konjplanina
bo
prej
splavala
po
Oskovi
in
Spreči
,
preden
se
posreči
gospodu
inženirju
odpraviti
znamke
.
Saj
stoje
v
mojem
kontraktu
in
od
tam
jih
ne
izrine
ne
inženir
ne
deželna
vlada
.
"
"
Vse
je
mogoče
.
Kakršen
bo
novi
gospod
načelnik
;
od
njega
je
mnogo
odvisno
,
"
je
postrašil
Bierkopf
,
ki
se
pri
znamkah
ni
udeleževal
dobička
.
"
Od
novega
gospoda
načelnika
?
"
je
vzkliknila
Etelka
,
ker
iznenadil
jo
je
gozdarjev
namig
.
"
Ako
bo
imel
pičico
pametnega
razsodka
v
sebi
,
bo
precej
izprevidel
,
da
ni
mogoče
,
ni
mogoče
.
Moj
Bog
–
z
znamkami
stojiva
in
padeva
s
Samojlom
.
"
Gostje
so
še
nekaj
časa
dražili
razjarjenega
Samojla
z
znamkami
,
potem
je
Mik
,
izvajajoč
svoje
burke
,
naredil
konec
temu
pogovoru
.
Kmalu
pa
je
moral
poročnik
spoznati
,
da
njegove
šale
izmučenim
izletnikom
ne
gredo
nič
prav
do
srca
.
Malodušno
je
utihnil
.
Po
enournem
odmoru
se
je
tuzlanska
gospoda
odpravila
na
pot
.
Po
odhodu
izletnikov
je
posedel
Bierkopf
pri
Samojlovićih
v
lopi
.
"
Etel-leben
,
"
je
rekel
Samojlo
ves
v
skrbeh
,
"
vse
se
mi
zdi
,
da
tuzlanska
gospoda
na
povratku
ni
tako
razposajena
,
kakor
je
bila
včeraj
.
Vse
kaže
,
da
se
je
moralo
nekaj
neprijetnega
pripetiti
.
Utrujenost
sama
že
ni
povzročila
teh
kislih
obrazov
.
"
"
Oh
–
kaj
utrujenost
!
Dvobojevala
se
bosta
,
dvobojevala
–
to
vem
za
gotovo
.
Takšen
gospod
,
kakor
je
nadporočnik
Buzduga
,
ne
odjenja
prej
,
dokler
ni
zaznamoval
svojega
nasprotnika
za
vse
večne
čase
.
Kaj
–
gospod
gozdar
?
"
"
Hm
–
da
–
dvoboj
bo
,
no
o
takšnih
stvareh
se
ne
govori
.
Onadva
imata
svojo
častno
afeo
in
mi
se
ne
smemo
vtikati
vanjo
,
"
je
skrivnostno
odgovoril
Bierkopf
.
"
Pri
Abrahamovi
veri
vaju
rotim
,
povejta
,
kaj
se
je
zgodilo
pod
Konj-planino
?
"
je
ostrmel
Samojlo
.
"
Čakaj
,
Sami
,
vse
zveš
.
Videl
si
gospodo
,
kako
.
vesela
so
se
odpeljala
včeraj
od
tukaj
,
židane
volje
,
kakor
bi
se
odpravljala
na
sijajno
svatovanje
.
Koliko
sva
se
trudila
,
da
ničesar
ne
pozabiva
,
česar
treba
gospodi
za
dobro
življenje
.
Vi
ste
priča
,
gospod
gozdar
,
ali
vam
nisem
napravila
imenitne
večerje
?
"
"
Imenitno
ste
nam
postregli
,
gospa
!
Še
zdaj
čutim
slast
v
ustih
.
"
"
Očitala
bi
si
,
da
je
moja
večerja
zakrivila
tisto
slabost
gospe
Ljubice
–
"
"
Vi
ste
nedolžni
.
Njena
slabost
je
prišla
iz
srca
.
Saj
se
poznamo
,
a-a-a
!
"
Bierkopf
je
zamežal
z
desnim
očesom
,
z
levim
je
strmo
zrl
na
prazne
čaše
.
"
Kako
obžalujem
ubožico
.
Nu
,
da
boš
vse
vedel
,
kako
je
bilo
!
Odpeljala
sem
se
za
gospodo
in
jih
dohitela
v
hanu
ob
Oskovi
.
Vsi
so
me
radostno
pozdravili
,
samo
gospodin
Franjo
se
je
držal
kislo
kakor
vselej
.
"
"
Kdo
je
gospodin
Franjo
?
"
"
Naš
inženir
,
tisti
,
ki
bi
nas
rad
spravil
na
beraško
palico
.
Katica
mi
je
vse
povedala
.
Gospodin
Franjo
meri
na
neko
hercegovsko
punco
,
ki
postreže
v
hanu
s
kavo
in
z
vsem
.
"
"
Pusti
te
babje
stvari
!
Povej
,
s
kom
se
bo
dvobojeval
Buzduga
?
"
"
Z
inženirjem
.
Kdo
pa
je
tako
netečen
kakor
on
?
"
"
Kdo
je
dal
zaušnico
in
kdo
jo
je
prejel
?
Ali
sta
si
rekla
osel
in
govednik
,
da
mora
samo
dvoboj
izravnati
stvar
?
"
Bierkopf
je
hrknil
,
ker
je
začutil
sušo
v
grlu
.
"
Bog
pravičnik
,
kako
si
nedočakljiv
!
Peljali
smo
se
pod
Konj-planino
,
kjer
sem
prevzela
kuhinjski
posel
in
ga
tudi
završila
v
slavo
najine
hiše
.
Glej
,
Sami
,
ti
včasi
godrnjaš
name
,
a
jaz
se
vedno
trudim
,
da
ostane
najina
hiša
na
dobrem
glasu
.
"
"
Idi
,
Etelka
,
v
klet
in
prinesi
še
dve
steklenici
iz
kota
.
Tačas
mi
prijatelj
gozdar
pove
,
kaj
je
provzročilo
poziv
na
dvoboj
.
Vse
drugo
mi
nič
mar.
"
Bierkopf
je
stvar
pojasnil
s
kratkimi
stavki
.
"
Kaj
misliš
,
prijatelj
,
kdo
bo
zmagal
v
dvoboju
?
"
je
vprašal
Samojlo
.
"
Kdor
bo
imel
večjo
srečo
in
spretnost
.
Sicer
si
pa
v
mnogih
dvobojih
nasprotnika
niti
lasu
ne
skrivita
.
Vse
se
godi
formalno
,
niti
kapljice
krvi
ne
prileze
izza
kože
.
"
"
Tako
se
bijejo
magnati
in
poslanci
,
da
sipljejo
pesek
v
oči
.
Če
pa
trčita
skupaj
častnika
–
ej
!
Ti
ljudje
so
navajeni
krvi
.
Prelivanje
krvi
je
njih
poklic
.
"
"
Mogoče
.
"
"
Gotovo
je
tako
,
le
meni
verjemi
!
Služil
sem
tri
leta
pri
sanitejcih
v
Temešvaru
,
tam
sem
mnogo
videl
.
Pripeljali
so
skoraj
vsak
drugi
teden
v
bolnico
častnika
,
ki
jo
je
izkupil
v
dvoboju
.
Spominjam
se
,
da
so
nekoč
pripeljali
kar
oba
nasprotnika
,
vsa
krvava
po
obrazu
.
Pravili
so
,
da
je
bil
eden
izboren
borilec
,
drugi
,
vojaški
uradnik
,
pa
še
nikdar
ni
imel
gole
sablje
v
roki
.
Bil
pa
je
silno
močan
v
rokah
.
Dočim
je
prvi
,
boreč
se
,
stal
v
velikolepi
pozituri
izurjenega
borilca
,
je
drugi
prijel
z
obema
rokama
za
sabljin
ročaj
in
mahal
po
nasprotniku
,
kar
se
je
dalo
.
Pa
tudi
oni
ni
lenaril
in
je
začrtal
uradniku
mnogo
krvavih
prask
na
lice
.
Konec
je
bil
tak
,
da
sta
naposled
ležala
v
bolnici
oba
v
eni
sobi
in
posteljo
pri
postelji
.
Zdravnik
jima
je
križkraž
prevezal
obraza
,
tako
da
sta
se
gledala
kakor
leva
iz
kletke
.
In
nekoč
so
pripeljali
poročnika
,
ki
se
ga
je
odsekano
uho
držalo
le
še
s
tanko
kožico
;
bingljalo
je
ob
glavi
liki
tisti
kodri
pri
poljskih
židih
.
O
,
jaz
vem
,
kako
nevarni
so
častniški
dvoboji
!
"
"
Morda
primeta
za
samokrese
.
Kakor
se
dogovore
sekundanti
,
"
je
rekel
Bierkopf
izkušajoč
Samojlovo
plašljivost
.
Samojlo
se
je
bridko
nasmehnil
.
"
Tisto
je
pa
kakor
v
vojski
,
tisto
je
še
hujše
.
"
Vstal
je
ter
zacel
korakati
po
škripajočih
deskah
.
"
Smrt
je
dosti
bliže
,
"
je
potrdil
gozdar
s
prihlinjeno
resnostjo
.
"
Nič
se
bati
,
gospod
Buzduga
zna
dobro
streljati
,
"
se
je
gromko
oglasila
Etelka
,
ki
je
bila
prinesla
dve
zaprašeni
steklenici
.
Samojlo
je
obstal
pred
njo
ter
jo
motril
z
neznanskim
sarkazmom
v
očeh
in
na
obrazu
,
kakor
bi
izpraševal
:
Od
kod
ti
to
veš
?
Potem
je
nadaljeval
svoj
izprehod
po
lopi
.
"
On
že
pokaže
postopaču
,
da
tukaj
ne
bo
samovoljno
rušil
starih
navad
,
"
je
rekla
gospodinja
ter
nalila
vina
gozdarju
v
kozarec
.
Bierkopf
je
odpil
in
mirno
rekel
:
"
Stvar
z
znamkami
postaja
resna
.
Napisal
je
v
svoj
raport
na
deželno
vlado
,
da
prosijo
delavci
za
odpravo
mark
,
ako
to
ne
izda
–
pravi
–
bo
v
prihodnji
raport
postavil
,
da
se
pritožujejo
in
groze
s
štrajkom
.
Štrajk
je
upravičen
izraz
nevolje
proti
krivici
–
tako
je
rekel
.
Čemu
se
pase
ta
nenasitni
Samojlo
ob
znamkah
?
–
je
rekel
.
O
,
ta
človek
je
nevaren
.
Še
žal
jim
bo
,
da
so
ga
sprejeli
v
službo
.
"
"
Ako
prodre
s
to
prošnjo
–
kaj
bo
z
nama
?
"
je
poskrbelo
Etelko
.
Samojlo
je
vtaknil
palca
za
telovnik
ob
pazduhi
in
s
prsti
dremljajoč
po
prsih
,
je
pošetal
po
lopi
.
Mahoma
pa
je
obstal
pred
gozdarjem
ter
zavpil
:
"
To
se
ne
zgodi
nikdar
,
nikdar
,
pravim
ti
!
Po
celem
ogrskem
kraljestvu
so
znamke
v
navadi
.
"
Skrčil
je
pest
in
pokazal
figo
proti
Konj-planini
.
"
Tu
le
gori
naj
sede
gospodin
Franjo
,
pa
bo
videl
Arpada
jahati
čez
Karpate
.
"
"
Vse
je
mogoče
,
prijatelj
Sami
,
"
je
podražil
oni
.
"
Pravijo
,
da
bo
novi
načelnik
–
imenovan
je
neki
Hrvat
iz
Dalmacije
–
vse
preobrnil
pri
nas
,
vse
bo
preosnoval
.
Baje
ne
bo
iskal
popularnosti
pri
vojakih
in
uradnikih
,
ampak
prikupiti
se
bo
hotel
domačinom
.
Prav
tista
stremljenja
bo
kazal
navzdol
kakor
naš
inženir
.
Skupno
se
bosta
zaganjala
toliko
časa
v
marke
,
da
padejo
.
Tukaj
ne
veljajo
ogrski
zakoni
in
običaji
,
tu
nameravajo
uvesti
neke
posebne
zakone
,
ki
naj
bi
bili
prikladni
tukajšnjim
posebnim
razmeram
.
Tako
vsaj
obetajo
.
Dokler
so
nemiri
v
deželi
,
se
ne
bo
izpremenilo
;
v
kratkem
pa
jih
hočejo
potlačiti
z
vso
strogostjo
in
uveljaviti
nov
kurz
in
takšne
zakone
,
da
ne
bo
mogel
nihče
ribariti
v
kalnem
.
"
"
Kako
boš
izhajal
ti
,
Čumurpaša
?
"
je
zlobno
vprašal
Samojlo
.
"
Huje
ne
bo
,
nego
je
sedaj
.
Kaj
pa
tvoj
kontrakt
do
kedaj
je
veljaven
?
"
"
Do
polovice
prihodnjega
leta
.
"
"
E
–
majejo
se
tvoje
znamke
in
pri
obnovitvi
pogodbe
gotovo
padejo
.
Vse
se
ziblje
v
Bosni
.
V
deželi
je
vse
polno
agitatorjev
,
ki
pritiskajo
na
vlado
,
da
izpremeni
dosedanji
sistem
.
In
takšen
pritiskač
je
tudi
naš
gospodin
Franjo
.
Ta
ti
skali
vodo
.
"
Samojlo
je
razdražen
zakrilil
z
rokama
,
potem
je
skočil
k
oknu
in
s
pestjo
je
požugal
proti
Konj-planini
.
"
Naj
ubije
Buzduga
tega
pritepenca
,
odseka
naj
mu
ušesi
,
ali
pa
naj
ga
ustreli
,
da
ne
bo
več
pisal
raportov
.
"
Obrnil
se
je
k
mizi
in
z
omiljenim
glasom
je
nadaljeval
:
"
Bog
naj
me
kaznuje
,
ako
se
nisem
vedno
potrudil
,
davestno
in
točno
do
zadnje
pičice
izpolnim
vse
točke
kontrakta
.
V
vsakem
oziru
sem
vršil
svojo
dolžnost
,
tako
da
sem
dobil
polno
pohval
in
priznanj
.
To
stoji
črno
na
belem
na
vsaki
strani
protokola
,
kamor
je
zdravnik
zapisaval
izid
in
uspeh
svojega
pregledovanja
živil
.
Vedno
je
bilo
vse
v
redu
,
zdravo
,
nepokvarjeno
,
cenam
primerno
.
Tudi
v
konaku
so
me
pohvalili
.
Ni
li
tako
,
Etel-leben
?
"
"
Bog
naj
naju
kaznuje
,
če
nisva
včasi
delala
v
svojo
škodo
!
"
Samojlo
je
priskočil
.
"
In
ko
je
ta
mladoletni
postopač
zahteval
,
naj
drvarjem
na
ljubo
znižam
cene
,
ali
se
nisem
precej
vdal
,
čeprav
sem
mnogo
izgubil
in
sem
moral
odščipniti
tudi
tebi
,
prijatelj
,
ki
si
prav
za
prav
duša
vsega
podjetja
!
"
"
Bojim
se
prihodnjega
izplačevanja
.
Delavci
mi
pomečejo
tvoje
znamke
pred
noge
–
"
"
Pošljiva
Manojla
,
naj
jih
pobere
,
"
je
svetovala
gospodinja
.
"
Tako
jih
je
našuntal
gospodin
Franjo
,
"
je
pristavil
Bierkopf
,
zadovoljno
zroč
na
prestrašenega
prijatelja
.
"
Kdaj
pa
se
vrši
dvoboj
?
"
je
vprašal
gospodar
.
"
Jutri
zjutraj
se
popelje
inženir
v
Tuzlo
in
potem
bo
završalo
.
"
"
Že
jutri
?
"
"
To
se
pravi
–
jutri
še
ne
.
Takole
pojutršnjem
se
bodo
vršila
posvetovanja
sekundantov
,
potem
šele
nastane
klanje
.
"
"
Kaj
pa
–
zna
li
ta
hujskač
in
šuntar
kaj
streljati
?
"
"
Zna
,
saj
je
rezervni
častnik
.
In
tudi
uri
se
v
tem
poslu
.
Videl
sem
ga
,
da
je
prinesel
tarčo
na
trato
pred
kolibo
,
jo
obesil
na
drevo
in
začel
streljati
vanjo
.
Skoraj
vselej
poči
v
sredo
.
"
"
Se
mu
nič
ne
trese
roka
?
"
"
Nič
.
"
"
Pred
tarčo
se
mu
ne
trese
,
a
pred
Buzdugo
se
mu
gotovo
potrese
.
"
Razmahoma
se
je
okrenil
k
ženi
.
"
Etelka
,
jutri
se
popelješ
v
Tuzlo
,
pokličeš
nadporočnika
Buzdugo
k
Agularju
in
mu
naročiš
,
naj
se
vadi
sabljanja
in
streljanja
,
celo
popoldne
naj
se
uri
in
pojutršnjem
še
tudi
,
ker
nevaren
je
njegov
sovražnik
,
zanesljiva
je
njegova
roka
in
oko
.
Vse
mu
razloži
!
"
Etelka
je
prikimala
,
vesela
svojega
preudarnega
in
modrega
moža
.
Stvar
pa
se
je
zasukala
tako
,
da
se
drugi
dan
ni
peljala
v
mesto
ona
,
ampak
Samojlo
sam
.
Proti
večeru
je
peljal
Manojlo
Bierkopfa
nazaj
pod
Konj-planino
.
Samojlo
se
je
valjal
tisto
noč
v
hudih
duševnih
mukah
na
postelji
.
Predmet
njegovih
skrbi
pa
niso
bile
več
znamke
,
ampak
Buzduga
.
Krog
polnoči
se
je
sklonil
k
nemirno
speči
ženi
.
"
Etel-leben
,
roža
libanonska
...
"
Žena
je
odprla
oči
.
"
Kaj
se
tako
premetavaš
in
cepetaš
z
nogama
?
Pravkar
si
zdrgetala
kakor
bolnik
v
hudi
mrzlici
.
"
"
Oh
,
sanjalo
se
mi
je
,
da
je
strašna
zver
napadla
Buzdugo
in
ga
raztrgala
.
Bojim
se
,
da
ne
pride
nič
prida
iz
tega
nesrečnega
dvoboja
.
"
"
Tudi
jaz
se
bojim
,
tudi
jaz
mislim
o
Buzdugi
in
očesa
ne
morem
zatisniti
.
"
"
Ali
se
ti
smili
?
"
"
Sam
sebi
se
smilim
.
O-o-o
!
Kaj
bo
z
nama
,
ako
zverski
inženir
s
Konj-planine
ubije
nadporočnika
!
"
"
Ne
bo
ga
.
Buzduga
imenitno
strelja
,
sam
se
je
hvalil
.
In
še
izpopolniti
se
mora
v
tej
spretnosti
.
Ga
bom
že
jaz
poučila
.
Zanesi
se
name
,
Sami
,
in
mirno
zaspi
!
"
"
Ne
boš
ga
.
Ti
ne
pojdeš
jutri
v
Tuzlo
,
jaz
pojdem
sam
,
precej
za
inženirjem
se
odpeljem
.
"
"
Kaj
boš
pa
ti
opravil
?
"
"
K
generalu
pojdem
in
vse
mu
povem
.
Povem
mu
,
da
je
Buzduga
v
moji
črni
knjigi
obremenjen
za
3000
goldinarjev
in
da
nikakor
ne
privolim
,
da
bi
mi
ubili
najtežjega
dolžnika
.
Vse
sem
natanko
premislil
,
čujoč
kraj
tebe
.
Glej
,
lahko
se
zgodi
,
da
bosta
žrebala
za
prvi
strel
,
ta
lahko
pripade
inženirju
in
–
puf
v
moje
tri
tisočake
.
Kje
naj
po
njegovi
smrti
iščem
denar
?
Takšen
pijanec
in
zapravljivec
ne
zapusti
niti
toliko
,
da
bi
zadostovalo
za
dostojen
pogreb
,
kamo-li
za
poravnavo
ogromnih
dolgov
.
Ali
naj
me
plačajo
iz
njegovih
posestev
,
ki
leže
neznano
kje
na
luni
?
Potem
naj
mi
ustrele
še
Mika
,
Patakija
,
Ivaniševića
i.
t.
d.
Ne
,
na
beraško
palico
me
takšni
potratniki
ne
smejo
spraviti
.
"
"
Saj
imaš
za
vsakega
dolžnika
tudi
poroka
.
"
"
Ti
navihani
mojstri
denarnega
prometa
so
drug
drugemu
porok
,
pa
vsi
skupaj
sede
na
suhem
.
O
,
zakaj
nisem
tega
prej
izprevidel
!
Lahkomiseln
sem
bil
,
predober
.
No
bili
so
dobri
časi
,
zaslužilo
se
je
,
in
tedaj
postane
človek
široke
volje
,
na
stežaj
odpre
mošnjiček
in
marsikaj
izpregleda
.
"
"
Pri
Buzdugi
ne
izgubiš
,
on
se
ne
bo
dal
kar
tako
izlepa
ubiti
.
"
"
Previdnost
ne
škoduje
.
Tega
ti
ne
razumeš
,
ljuba
.
Častniki
se
ne
bore
za
šalo
in
zabavo
.
Služil
sem
tri
leta
v
vojaški
bolnici
,
zato
vem
.
Vozili
so
tja
v
dvobojih
ranjene
častnike
s
fiakarji
in
na
rešilnih
vozeh
.
Vem
dobro
,
kakšne
so
posledice
dvoboja
.
Zato
ga
preprečim
,
kakor
gotovo
se
imenujem
Samuel
Blaustift
in
imajo
moji
predniki
velike
zasluge
za
državo
:
Kakšna
razvada
!
Zaradi
razdraženega
pogleda
,
porogljive
besede
,
umazane
punce
–
alo
na
dvoboj
!
Mar
naj
streljajo
hajduke
ali
pa
svoje
pse
,
ako
hočejo
imeti
takšne
zabave
!
O
,
nekaterim
ugaja
,
če
se
cedi
človeška
kri
–
toda
prej
moj
denar
sem
,
potem
naj
teče
v
takšnih
potokih
,
da
bo
gnala
mlinske
kamne
.
"
V
Etelkini
glavi
so
nastale
strašne
slike
.
Zdaj
je
videla
svojega
ljubimca
mrtvega
s
prestreljenim
srcem
,
zdaj
ga
imajo
v
bolnici
razmrcvarjenega
,
in
ona
ne
more
k
njemu
,
da
bi
mu
stregla
.
"
Buzduga
je
kavalir
,
ki
bi
se
potegnil
tudi
za
naju
,
ko
bi
trebalo
,
"
je
govorila
z
elegičnim
glasom
in
stiskala
obraz
v
blazino
.
"
O
tebi
govori
spoštljivo
,
a
drugi
se
norčujejo
iz
tebe
zaradi
tvojih
krivih
nog
.
Gospodje
,
ki
si
jim
storil
dobro
,
zasmehujejo
tvoj
rod
,
on
pa
nikdar
.
"
"
Kaj
jim
mar
moji
nogi
?
Za
cesarsko
službo
sta
bili
dovolj
dobri
.
Ti
se
jima
nisi
rogala
,
ko
sem
te
snubil
.
Etel-leben
,
roža
libanonska
–
he-he-he
!
"
"
Idi
,
Sami
,
in
ga
reši
!
Bodi
mu
hvaležen
,
kakor
je
on
tebi
!
"
"
Naj
me
zasmehujejo
,
kolikor
hočejo
,
to
,
kar
vlada
svet
,
je
pa
le
v
mojih
rokah
.
Denar
,
denar
!
"
"
On
je
pustil
polovico
svoje
plače
v
našem
hanu
,
"
je
šepetala
žena
v
dremavici
.
"
Takšnega
ptiča
ne
pustim
ustreliti
.
Treba
mi
je
samo
zavrteti
in
oni
začivkajo
po
mojih
notah
,
čeprav
onesnažujejo
moje
gnezdo
.
Tudi
inženirju
bom
kos
.
Marke
me
nič
ne
skrbe
.
Naj
se
zaletava
vanje
,
kolikor
hoče
,
kljub
njemu
pridejo
v
novi
kontrakt
.
Pozimi
pojdem
v
Sarajevo
;
tam
se
jim
obnesem
,
in
oni
se
mi
obnesejo
;
tam
bom
mazal
,
mazal
–
"
Tu
so
se
upehale
njegove
misli
,
izčrpale
njegove
besede
.
Pogreznil
se
je
v
trd
spanec
.
,
Naposled
sam
in
prost
,
prost
!
'
je
vzdihnil
Vilar
,
ko
je
odšla
tuzlanska
družba
iz
Mušićevega
hana
.
Stopil
je
pod
pristrešje
ter
sedel
,
ker
je
začutil
veliko
utrujenost
.
Mahoma
je
padla
na
njegovo
dušo
globoka
mržnja
.
,
Ne
,
nisem
še
prost
in
ne
bom
,
dokler
imam
opravka
s
temi
ljudmi
,
'
si
je
dejal
.
Tedaj
je
zagledal
Danico
prihajati
od
Oskove
.
Ko
je
utihnilo
ropotanje
vozov
in
topot
konjskih
kopit
,
je
zapustila
mlin
.
Stopivši
iz
struge
,
je
skrbno
in
boječe
pogledala
gor
in
dol
po
poti
,
ni
li
več
nadležnih
tujih
gostov
na
obzorju
.
Zagledala
je
Vilarja
samega
,
izginil
je
njen
strah
in
izdaleka
se
mu
je
posmejala
.
Slast
življenja
je
videl
v
tem
nasmehu
.
,
Tako
prileze
cvrček
na
dan
,
ko
začuti
tišino
nad
svojim
skrivališčem
,
prileze
in
se
nasmehne
božjemu
solncu
,
'
je
mislil
,
strastno
zroč
na
deklico
.
,
Tako
se
prikaže
po
nočni
nevihti
,
ko
so
se
umaknili
hudourni
oblaki
za
goro
,
sijajna
zvezda
na
nebosklonu
,
in
zemljan
jo
pozdravi
kot
oznanjevalko
lepega
vremena
.
'
Razveselil
se
je
obeh
prispodob
in
prav
čutil
je
,
da
sta
se
rodili
iz
ljubezni
.
Toda
dve
minuti
pozneje
,
ko
je
sedela
Danica
,
z
novim
gunjičem
v
naročju
,
na
svojem
stolčku
,
skromna
in
tiha
,
se
je
spomnil
,
da
mu
tako
kmalu
še
ne
nastane
lepo
vreme
.
Ako
se
izvrši
dvoboj
ugodno
zanj
,
mu
ostane
vendar
neka
ost
v
srcu
,
ki
ga
bo
vedno
opominjala
,
naj
se
ogiba
ljudi
,
na
katerih
lepé
madeži
hladnega
in
brezsrčnega
cinizma
.
Vedno
bo
osamljen
na
otoku
,
ker
nikdar
se
njegovo
mišljenje
ne
bo
ujemalo
s
temi
brezobzirneži
.
Zamislil
se
je
v
svoj
položaj
.
Kakšna
neprijetna
afera
se
je
izcimila
iz
krutosti
nadporočnika
Buzduge
!
Davno
bi
ga
bil
moral
že
kdo
poučiti
,
da
mu
tudi
v
Bosni
ni
vse
dovoljeno
.
Zaradi
njegove
pasje
mrhe
in
bikovke
mora
nastaviti
prsi
morilnemu
orožju
.
Priznal
je
,
da
ni
ravnal
po
pravilih
lažne
olikanosti
svojih
gostov
,
ko
ni
soglašal
z
njih
nazori
,
morda
mu
je
ušla
tu
in
tam
preodkrita
beseda
,
toda
on
se
ne
boji
povedati
resnico
.
Pogrela
ga
je
zavest
,
da
se
je
zavzel
za
tepenega
Vazka
in
je
bil
pripravljen
s
svojim
življenjem
ščititi
Danico
.
Prešinila
ga
je
tista
radost
,
ki
navda
naše
bitje
po
storjenem
pravičnem
delu
,
in
toplo
se
je
oziral
na
te
revni
osebici
,
ki
sta
mu
po
neljubi
aferi
še
bolj
prirastli
k
srcu
.
Tisto
popoldne
ni
dolgo
ostal
v
hanu
.
Nejasne
slike
so
mu
vstajale
v
glavi
.
Misel
na
prihodnje
dni
se
mu
je
vedno
vračala
.
Ni
vedel
,
s
čim
bi
jo
zaglušll
,
vznemirjen
ni
vedel
,
kaj
naj
govori
deklici
,
ki
čepi
na
stolčku
in
uživa
njegovo
bližino
z
vso
dušo
,
pa
ji
sramežljivost
ne
pusti
,
da
bi
razodela
,
kar
čuti
.
Odhajajoč
je
rekel
,
obrnjen
k
Danici
,
da
se
popelje
jutri
zgodaj
,
ko
bo
še
spala
,
in
bo
Vazko
spal
,
v
mesto
gradit
most
.
Tedaj
je
premagala
tesnobo
in
boječnost
,
vstala
je
in
dvignivši
oči
k
njemu
,
je
zalepetala
:
"
Kdaj
se
povrneš
,
gospodine
Franjo
?
"
Prijel
jo
je
za
roke
in
tiho
je
odgovoril
:
"
Brž
ko
bo
mogoče
,
Danica
.
Zanesi
se
name
!
"
Za
hip
so
se
strnili
njiju
pogledi
,
pričajoči
,
kako
je
oba
presunil
meč
ljubezni
.
Ta
meč
je
tako
močno
zavladal
njegovemu
mišljenju
,
da
je
,
pletoč
se
po
prašni
poti
domov
in
iščoč
senčnatih
strani
,
že
čisto
pozabil
,
kaj
bo
njegovo
prvo
delo
v
mestu
.
Nič
ni
mislil
tisti
večer
o
dvoboju
.
Ko
je
drugo
jutro
njegov
voz
drdral
proti
hanu
,
so
segali
solnčni
žarki
mestoma
že
do
poti
.
Iz
Oskove
in
iz
zraka
je
vela
še
prijetna
svežost
v
njegov
obraz
.
Kopajoč
se
v
krepilnem
hladu
avgustovega
jutra
,
je
čutil
nekaj
lepega
in
sanjavega
na
duši
.
Sklonil
je
glavo
in
udobno
sedeč
kraj
svoje
prtljage
,
je
mislil
:
,
Škoda
,
da
je
tako
zgodaj
še
ne
bo
v
hanu
.
Kaj
naj
počne
v
jutranjih
urah
v
dolini
?
'
Čez
hip
je
dvignil
glavo
in
glej
–
nekaj
močno
belega
,
od
solnca
ožarjenega
se
je
ločilo
od
skaline
kraj
poti
prav
nasproti
hana
.
Zbodla
ga
je
v
oči
ta
intenzivna
belina
,
zableščalo
se
mu
je
od
nje
.
Vzhit
radosti
mu
je
zaigral
na
licu
.
,
Danica
,
moja
vila
podgorkinja
!
'
je
kliknilo
v
njegovem
srcu
.
Velel
je
vozniku
zapeljati
v
senco
kraj
hana
.
Skočil
je
z
voza
in
šel
k
deklici
.
"
Dobro
jutro
,
Danica
!
Kaj
si
danes
tako
zgodaj
v
hanu
?
Navadno
ne
prideš
dopoldne
v
dolino
,
"
je
govoril
,
držeč
jo
za
roko
.
"
Pojdiva
in
hitro
skuhajva
kavo
!
Meni
se
mudi
,
"
je
pristavil
ter
jo
zavedel
pod
pristrešje
.
Krotka
kakor
jagnje
je
šla
z
njim
.
"
Uranila
sem
pred
zasvitom
,
"
je
tiho
odgovorila
.
"
In
si
šla
tako
zgodnja
na
pot
,
da
bi
se
še
enkrat
videla
,
"
je
nadaljeval
njeno
misel
.
Oklenila
se
je
njegove
roke
,
poljubila
jo
je
in
položila
na
svoje
prsi
.
Začutil
je
jabolko
v
njenih
nedrjih
.
Obšla
ga
je
vsa
sladkost
življenja
.
Sklonil
se
je
k
njej
in
jo
poljubil
na
rosne
oči
.
Sedel
je
na
klop
in
Danico
je
posadil
poleg
sebe
.
"
Slišala
sem
–
"
je
zašepetala
,
položivši
glavo
na
njegovo
ramo
.
"
Kaj
si
slišala
?
"
jo
je
mehko
vprašal
,
ko
se
ji
je
bila
utrgala
beseda
.
"
Drvarji
so
pravili
snoči
v
Piliću
–
"
Zopet
ni
mogla
dalje
.
Vilar
ni
vedel
,
zakaj
ji
zamira
glas
,
ali
od
grenkega
ganotja
ali
od
sladke
razburjenosti
,
no
srečen
je
bil
,
da
se
je
deklici
razvezal
jezik
in
da
zaupljivo
gleda
k
njemu
.
Objel
je
z
desnico
njen
obraz
in
dvignil
njeno
glavo
k
sebi
.
"
No
–
kaj
so
pravili
?
"
ji
je
pomogel
.
"
So
rekli
:
Grozni
Birkov
nam
je
zopet
zagospodaril
in
gospodin
Franjo
gre
v
mesto
in
se
več
ne
povrne
.
"
"
Potolaži
se
,
draga
!
Drvarji
ne
vedo
vsega
.
Reci
jim
,
da
jim
Birkov
gospodari
samo
do
mojega
povratka
,
potem
pojde
zopet
vse
po
mojem
.
Nisem
se
poslovil
od
njih
,
ker
vem
,
da
se
vrnem
.
Nisem
slepar
,
povedal
bi
ti
vso
resnico
,
ko
bi
se
ne
nameraval
vrniti
.
"
Speklo
ga
je
pri
srcu
,
ker
tisti
hip
se
je
spomnil
,
kaj
bo
njegovo
prvo
delo
v
Tuzli
.
"
Vazko
mi
je
pravil
,
da
imaš
v
mestu
sovražnika
,
tistega
nasilnega
človeka
z
grdim
psom
.
"
"
Vazko
je
govoril
resnico
.
Ako
človeku
zrastejo
prevelika
krila
,
mora
vedno
kdo
priti
,
ki
mu
jih
pristriže
.
Ne
vem
,
ali
bom
strigel
jaz
ali
kdo
drug
.
Glej
,
odkar
sem
tukaj
,
se
mi
zdi
,
da
sem
zrastel
,
da
se
je
razšinlo
moje
srce
.
Cela
nebesa
so
v
njem
,
odkar
si
ti
v
njem
.
Človek
široke
duše
ima
vedno
sitnosti
.
Denejo
njegovo
srce
v
stiskalnico
in
ga
stiskajo
,
dokler
ne
izteče
zadnja
kaplja
krvi
.
"
Sanjavo
ga
je
poslušala
,
pa
ni
vedela
,
kaj
pomenijo
njegove
besede
.
On
pa
je
dobro
vedel
,
da
so
se
tiste
besede
o
zadnji
kaplji
krvi
nehotoma
prikradle
iz
dna
zavesti
,
odkoder
je
dotlej
rinila
na
površje
sama
boleča
ljubezen
.
Častna
afera
mu
je
stopila
živo
pred
oči
.
"
Madež
bi
mi
ostal
na
vesti
,
ko
bi
te
hotoma
prevaril
,
madež
,
ki
bi
neprestano
šel
z
menoj
in
bi
se
mi
na
smrtni
dan
pokazal
v
vsej
svoji
gnusobi
,
"
je
nadaljeval
po
kratkem
premolku
in
tisti
hip
se
mu
je
zazdelo
,
da
ni
povedal
zadosti
jasno
.
Zato
je
popravil
:
"
Samo
tedaj
se
ne
povrnem
,
če
mi
ugasne
luč
življenja
.
Ako
rečem
,
to
in
to
bo
moje
,
onda
mora
biti
moje
.
In
če
imam
rad
to
stvar
,
onda
jo
imam
rad
do
smrti
.
Res
,
Danica
,
do
smrti
,
ki
lahko
pride
vsak
dan
.
"
Slastno
ga
je
poslušala
,
zroč
v
njegov
obraz
,
ki
je
bil
poln
strasti
in
žalosti
.
Po
njenem
licu
se
je
razlil
dih
sreče
.
"
Samo
smrt
me
bo
ločila
od
tebe
,
"
je
govoril
v
njene
lepe
oči
,
zrcalo
nedotaknjene
čistosti
,
in
stiskajoč
njeno
brado
in
polovico
obraza
s
svojo
desnico
.
"
Oprosti
,
da
govorim
,
kakor
bi
stal
pred
grobom
.
V
mislih
se
kaže
vse
drugače
,
nego
se
dogaja
v
resnici
.
"
Potresel
je
njeno
glavo
,
kakor
bi
hotel
iztresti
iz
nje
vse
dvome
in
krive
razlage
svojih
besed
.
"
Ali
se
ti
bojiš
smrti
?
"
je
hipoma
vprašal
.
"
Ne
bojim
se
je
.
Videla
sem
jo
korakati
po
hercegovskih
skalah
in
nisem
se
je
bala
.
Toda
tvoje
smrti
se
bojim
.
Ni
hip
bi
je
ne
mogla
preživeti
.
Boj
se
tistega
strašnega
človeka
,
gospodine
Franjo
!
Vazko
je
rekel
,
da
se
je
včeraj
zaradi
tvojega
usmiljenja
načemeril
kakor
vrag
na
veliki
petek
.
Boj
se
Birkova
,
i
on
ni
tvoj
prijatelj
!
"
"
Nikogar
se
ne
bojim
,
duša
draga
!
Z
enim
Bogom
na
sto
vragov
!
–
pravim
po
geslu
tvojih
Hercegovcev
.
Česar
se
človek
najbolj
boji
,
tisto
mu
še
najprej
pade
na
glavo
.
Samo
Allah
ve
,
kje
bom
umrl
,
čemu
naj
o
tem
premišljujem
!
"
"
Ti
nisi
naše
vere
?
"
"
Oba
sva
kristjana
in
najina
vera
nama
naravnost
zapoveduje
ljubezen
in
dobro
delo
.
"
Sklenjena
in
zlita
v
eno
bitje
,
sta
si
tisto
jutro
mnogokaj
povedala
.
Slastne
,
strastne
in
neodločne
so
se
jima
trgale
besede
od
srca
.
Vilarju
se
je
zdelo
neprevidno
,
govoriti
o
negotovih
načrtih
za
prihodnjost
.
Prišel
bo
z
njimi
na
dan
,
kadar
se
srečno
konča
njegova
afera
.
Prihodnjič
,
ko
se
snide
z
njo
,
ji
jasno
razkrije
bodočnost
,
kakor
si
jo
slika
v
mislih
.
Rad
bi
ji
bil
rekel
:
,
Boso
in
gologlavo
te
bom
odvedel
s
seboj
kakor
Luka
Brnjavčić
svojo
Luco
.
V
vseh
žalostnih
slučajih
življenja
se
zanašaj
name
!
'
Toda
ta
tolažba
mu
ni
hotela
iz
ust
.
Pride
li
živ
in
zdrav
pod
Konj-planino
?
Danici
je
zadoščala
njegova
obljuba
,
da
ji
ostane
zvest
do
smrti
in
se
povrne
,
druge
misli
ni
imela
v
tistih
blaženih
trenotkih
.
Samo
da
se
živ
povrne
!
Stiskala
se
je
k
njemu
kakor
včeraj
Vazko
,
ko
je
grozni
Buzduga
pretil
z
bikovko
.
Kdo
ve
,
kdaj
bi
bila
tisto
jutro
,
spekla
'
kavo
,
da
ni
začel
hrkati
voznik
Krpica
,
stoječ
pri
konjih
.
Zaslišala
sta
njegov
raskavi
glas
in
drsajoči
korak
,
ki
se
jima
je
bližal
izpred
hana
.
Voznik
je
poželel
kave
,
zato
je
šel
pogledat
,
stoji
li
lonček
pri
ognju
.
Tedaj
sta
se
zaljubljenca
osvestila
.
Stopila
sta
h
kupu
suhega
iverja
,
ga
začela
lomiti
in
kopičiti
za
ogenj
.
Trepetajoča
v
burnih
občutkih
sta
nalomila
za
ves
obed
in
bi
bila
še
več
,
ko
bi
ju
ne
bil
opomnil
Krpica
,
da
je
za
kavo
goriva
dosti
.
Danica
je
skočila
v
han
po
posodo
,
Vilar
je
zanetil
ogenj
.
"
Koliko
potrebujeva
do
Tuzle
?
"
je
vprašal
,
da
bi
spravil
svoje
občutje
v
ravnotežje
.
"
Bo
že
ena
čez
poldne
,
ko
se
pripeljeva
tja
.
Vročina
že
pritiska
in
dirjati
ne
moreva
.
"
Pol
ure
pozneje
sta
dopila
kavo
.
Ko
se
je
Vilar
odpeljal
,
je
stopila
Danica
na
pot
.
Kar
se
je
dogodilo
danes
,
se
je
neizbrisno
vdolblo
v
njeno
misel
kot
svetla
točka
,
h
kateri
duša
vedno
obrača
svoj
pogled
.
Čutila
je
objeme
njegovih
rok
,
v
ušesih
ji
je
zvenela
njegova
obljuba
;
"
Samo
smrt
me
bo
ločila
od
tebe
.
"
Gledala
je
za
njim
kakor
za
onimi
lepimi
sanjami
,
ki
se
nikdar
ne
izgube
iz
zavesti
.
V
hanu
ob
Spreči
se
ni
ustavil
,
dasi
mu
je
Samojlo
prijazno
pokimal
s
praga
in
ga
,
snemši
kapo
,
spoštljivo
pozdravil
.
Preden
je
stopil
v
Tuzli
pri
Agularju
v
najeto
sobo
,
mu
je
izročila
sobarica
zapečateno
pismo
.
"
Gospoda
pl.
Merks
in
Mik
sta
vas
opoldne
iskala
in
mi
velela
vam
oddati
to
pismo
.
"
,
Aha
,
na
dogovor
sta
prišla
.
Treba
poiskati
dva
sekundanta
.
Kako
se
jim
mudi
!
'
si
je
mislil
,
odpirajoč
pismo
.
Na
listu
je
stalo
kratko
obvestilo
,
da
želita
danes
popoldne
ob
petih
govoriti
z
njim
,
naj
ju
torej
pričakuje
v
svojem
stanovanju
.
Umil
se
je
ter
si
naročil
obed
.
Po
kosilu
je
eno
uro
počival
na
divanu
.
Potem
je
uravnal
svojo
prtljago
.
Točno
ob
petih
sta
se
pojavila
pri
odprtih
durih
njegove
sobe
nadporočnik
pl.
Merks
in
poročnik
Mik
.
Vstopivši
sta
se
globoko
poklonila
in
spoštljivo
sta
pozdravila
.
Ponudil
jima
je
divan
,
pa
nista
sedla
.
"
Gospod
inženir
,
neprijetna
dolžnost
naju
vede
k
vam
,
e-e-e
,
"
je
govoril
skozi
nos
pl.
Merks
.
"
Spominjate
se
še
včerajšnjega
svojega
spora
z
gospodom
nadporočnikom
Buzdugo
–
"
"
Spominjam
se
,
gospod
nadporočnik
,
"
je
prekinil
govornika
Vilar
in
se
poklonil
.
"
Prišla
sta
me
v
imenu
mojega
nasprotnika
pozvat
na
dvoboj
.
Sprejeto
.
Moja
sekundanta
bodeta
gospoda
uradnika
Bajić
in
Hren
.
Govoril
še
nisem
z
nobenim
,
nadejam
se
pa
,
da
se
moji
prošnji
odzoveta
.
Kdaj
se
hočeta
gospoda
domeniti
z
mojima
sekundantoma
?
Danes
ali
jutri
?
"
"
Prosim
,
da
prideta
jutri
opoldne
v
mojo
pisarno
.
Mik
,
ti
tudi
pridi
!
Velja
?
"
Pl.
Merks
je
pogledal
na
Vilarja
,
ki
se
je
v
znak
soglasja
strojno
priklonil
,
na
kar
sta
se
častnika
,
žvenkljajoč
z
ostrogami
,
zelo
priljudno
in
teatralno
poslovila
.
Vilar
je
mehanično
pogledal
na
uro
,
po
preteku
minute
zopet
;
ni
si
zapomnil
,
koliko
kaže
.
Pobrskal
je
po
svoji
prtljagi
v
omari
in
nekaj
je
preložil
.
Potem
je
zopet
izvlekel
uro
–
kazala
mu
je
četrt
na
šest
.
Spomnil
se
je
,
da
ima
Bajić
do
šeste
popoldne
službo
in
ga
dobi
zdaj
še
v
pisarni
.
Rajši
ga
poišče
tam
nego
na
njegovem
domu
,
kjer
bi
ženske
oči
zvedavo
,
pomilovalno
,
morda
pa
tudi
škodoželjno
zrle
nanj
.
Morda
najde
tudi
Hrena
še
v
uradu
.
Bajić
je
bil
precej
pripravljen
,
prevzeti
posel
sekundanta
.
Odvedel
je
prijatelja
v
stransko
sobo
,
da
ne
bi
pomenka
slišal
tovariš-uradnik
,
ki
je
pokašljeval
v
kotu
pisarne
.
,
S
kakšno
tajnostjo
se
ližejo
krog
te
afere
!
'
je
pomislil
Vilar
.
,
Razbojniki
se
v
planini
tako
skrivnostno
pomenkujejo
,
preden
napadejo
trgovsko
karavano
.
'
"
Kaj
sem
hotel
reči
–
si
se
že
kdaj
dvobojeval
ali
bil
za
pričo
pri
dvoboju
?
"
je
tiho
vprašal
komisar
.
"
Nikdar
še
.
"
"
Onda
bo
dobro
,
ako
prečitaš
knjižico
,
ki
vsebuje
vsa
dvobojna
pravila
.
Čakaj
!
"
Pohitel
je
v
pisarno
,
odkoder
je
prinesel
drobno
knjižico
z
naslovnim
napisom
"
Die
Regeln
des
Duells
.
"
"
To
prečitaj
,
boš
vsaj
vedel
,
da
si
pod
strogo
kontrolo
sekundantov
,
namreč
tačas
,
ko
boš
stal
na
junaškem
mejdanu
.
Slišal
sem
,
da
smatra
nasprotna
stranka
,
namreč
Buzduga
et
consortes
,
ta
slučaj
za
razžalitev
prve
vrste
,
zato
morajo
frčati
kroglje
.
Po
mojem
mnenju
se
je
vršilo
navadno
zabavljanje
,
torej
je
to
razžalitev
druge
ali
tretje
vrste
,
za
kar
zadostuje
majhna
praska
s
sabljo
.
Obžalujem
,
da
si
prišel
v
to
zagato
,
ker
z
Buzdugo
ni
varno
zobati
črešnje
.
Bori
se
dobro
,
strelja
pa
še
bolje
.
"
"
Ni
me
ga
strah
.
Ali
dobim
gospoda
Hrena
še
v
pisarni
?
"
"
Oni
z
davčnega
urada
so
že
odšli
.
Srečni
ljudje
!
Hren
bo
drugi
sekundant
?
Dobro
.
"
"
Prosim
,
idita
jutri
opoldne
s
Hrenom
k
brigadnemu
adjutantu
v
pisarno
,
da
se
dogovorite
.
"
"
Dobro
.
Jutri
opoldne
,
ko
zveva
,
kaj
žele
oni
,
prideva
takoj
k
tebi
,
da
sklenemo
,
kako
in
kaj
.
Do
tedaj
se
gotovo
še
kaj
vidiva
.
Nocoj
praznujemo
v
kazini
načelnikovo
odhodnico
.
I
ti
prideš
seveda
.
"
"
Ne
pridem
.
Prvič
sem
truden
,
drugič
mi
je
že
znan
smisel
in
vsebina
tistih
govoranc
,
s
katerimi
bodo
mučili
drug
drugega
,
in
tretjič
–
s
komer
se
bijem
,
z
onim
vina
ne
pijem
.
Zvečer
pojdem
k
Hrenovim
.
"
"
Preprosti
ljudje
,
izborna
zakonska
dvojica
.
V
kakšni
složnosti
živita
!
To
je
raj
na
zemlji
.
On
pojde
zvečer
gotovo
v
kazino
.
"
Vilar
se
je
zahvalil
za
Bajićevo
radovoljnost
in
za
knjižico
;
priporočil
se
je
z
običajnimi
pozdravi
Bajićevim
damam
in
zapustil
konak
.
,
Nevede
in
nehote
sem
se
zasužnjil
v
Bosni
,
'
je
premišljeval
na
poti
v
Kaisersheimbovo
ulico
.
,
Ali
ni
to
smešno
,
da
moram
hoditi
od
Petra
do
Pavla
in
iskati
ljudi
,
ki
naj
bodo
priča
neumnega
poboja
,
morda
pa
tudi
pohabljenja
,
ki
lahko
traja
vse
življenje
!
Prisilijo
me
,
da
zastavim
svoje
življenje
za
razžalitev
,
katero
sicer
zakon
kaznuje
z
majhno
denarno
globo
.
Malovredni
pravni
čut
teh
samopašnih
ljudi
me
tira
pred
nekakšno
srednjeveško
božjo
sodbo
.
A
vse
to
delajo
tajno
,
ker
vedo
,
da
takšni
ničemnosti
pošten
človek
ne
more
gledati
v
oči
.
'
Hrenove
je
dobil
na
vrtu
.
Gospodar
je
sedel
na
jablani
in
jo
tresel
,
gospodinja
je
z
Mirkom
in
Stankom
pobirala
lepa
jabolka
.
Hren
je
zlezel
na
tla
in
pozdravil
došleca
.
"
Ste
prišli
na
kazinsko
veselico
?
"
je
vprašala
gospa
ter
si
obsenčila
z
roko
oči
,
da
je
mogla
zreti
naravnost
v
inženirjev
obraz
,
zakaj
solnce
je
oblivalo
njeno
glavo
.
Vilarja
je
njeno
vprašanje
razveselilo
,
nekaj
prisrčno
naivnega
in
domačega
je
zvenelo
iz
njega
.
Izzivajoče
se
mu
je
tisti
hip
zdelo
njeno
obsenčeno
oko
.
"
Nisem
prišel
na
veselico
,
niti
vedel
nisem
,
da
se
vrši
nocoj
.
Prišel
sem
gradit
most
čez
Jalo
.
Zvečer
ne
pojdem
v
kazino
.
"
Ko
sta
dečka
zaslišala
,
da
bo
ta
gospod
gradil
most
,
sta
stopila
bliže
in
zazijala
vanj
,
ker
sama
sta
bila
že
gradila
mostove
.
Vilar
se
je
sklonil
k
njima
in
ju
pobožal
.
"
Da
imam
jaz
takšno
rodbinico
,
večno
bi
tičal
pri
njej
,
"
je
rekel
.
"
Alo
,
dečka
,
le
poberita
jabolka
in
jih
znesita
v
košaro
!
"
je
velel
oče
.
"
Gospod
inženir
,
pa
bi
šli
z
Vinkom
v
kazino
,
"
je
poprosila
gospa
.
"
On
mora
iti
in
zato
rentači
že
ves
dan
.
"
"
Gospa
,
rajši
grem
spat
,
"
je
skoraj
odurno
odvrnil
.
"
Blagor
ti
,
France
,
da
si
tako
neodvisen
in
delaš
,
kar
hočeš
,
"
je
rekel
Hren
.
Njegov
ne
posebno
inteligentni
obraz
je
kazila
trpkost
nevolje
.
"
U
–
ne
drži
se
tako
čemerno
,
kakor
bi
stal
pred
neizterljivim
davkom
!
"
ga
je
pokarala
gospa
,
dregnivši
ga
s
kazalcem
v
ramo
.
"
Glej
,
prijatelj
,
kaj
me
jezi
:
človek
se
ruje
ves
dan
s
številkami
,
pa
ukažejo
in
ga
pošljejo
na
pusto
nočno
službo
v
kazino
.
Noč
je
za
počitek
,
ne
za
prazno
razsajanje
.
"
"
Torej
tudi
ti
umeš
zabavljati
in
kritikovati
,
pred
čimer
si
me
svaril
oni
dan
.
"
"
Tvoj
predstojnik
te
hoče
razvedriti
in
pokratkočasiti
,
ko
se
držiš
vedno
tako
kislo
.
Boji
se
,
da
ne
bi
zbolel
na
kancelijski
gobi
,
"
je
ponagajala
ženka
.
Hren
je
zamahnil
z
roko
in
bodro
je
govoril
,
obrnjen
proti
ulici
:
"
Bogme
,
čakajte
,
za
to
noč
me
še
plačate
!
Bolan
bom
jutri
in
pojutršnjem
–
"
"
Tako
naredi
,
ljubček
!
Naj
se
drugi
rujejo
s
številkami
,
ti
pa
ostaneš
dva
dni
doma
pri
meni
,
"
ga
je
tolažila
gospa
in
mu
položila
roko
na
ramo
.
"
Bodi
priden
,
priden
!
Glej
–
ograja
ima
ušesa
!
"
se
je
pošalila
,
kažoč
na
dolgo
špranjo
med
razmaknjenimi
deskami
v
ograji
.
Precej
pa
se
je
zresnila
.
"
Prišel
je
gost
,
tvoj
davni
prijatelj
,
ne
odganjaj
ga
s
svojo
nevljudnostjo
!
"
"
Jutri
in
pojutršnjem
ne
boš
bolan
,
prijateljl
V
kazini
,
kjer
bo
itak
nabito
polno
,
te
ne
bo
zadrževal
nihče
.
Pobodi
tam
kvečjemu
do
polnoči
,
potem
idi
spat
!
"
je
rekel
Vilar
,
napeljujoč
vodo
na
svoj
mlin
.
"
Itak
se
o
polnoči
razvleče
družba
:
eni
na
ples
,
drugi
h
kvartam
.
"
Hrenov
obraz
se
je
začel
jasniti
.
"
Naj
bo
po
tvojem
,
Minkec
!
Predstojnik
je
višji
od
mene
in
kdor
je
jači
,
ta
tlači
.
"
Okrenil
se
je
k
Vilarju
.
"
France
,
nocoj
večerjaš
pri
meni
.
Pred
osmo
uro
se
itak
ne
grem
opravit
za
kazino
.
Do
tedaj
se
kaj
pomeniva
.
"
"
Le
kar
pri
nas
ostanite
,
gospod
inženir
!
Tri
tolste
piške
imam
že
zaklane
za
večerjo
,
"
je
rekla
gospa
in
Vilar
se
je
v
znak
soglasja
priklonil
.
Moral
se
je
pogovoriti
s
Hrenom
,
in
sicer
na
samem
.
"
Dočim
bom
jaz
pripravljala
večerjo
,
pa
vi
vedrite
mojega
možička
.
In
ne
kujaj
se
mi
,
Vinko
!
Kar
tvoj
predstojnik
rad
vidi
,
to
moraš
storiti
!
Zdaj
pa
še
celo
,
ko
je
jedva
par
mesecev
še
do
tvojega
povišanja
.
"
"
Res
je
,
Minkec
!
Misliti
treba
o
višji
plači
,
ker
kmalu
začne
sopsti
najina
četrta
številka
–
"
"
I
bodi
no
tiho
,
šemca
!
"
se
je
potogotila
gospa
in
,
zardevši
,
se
je
sklonila
h
košari
.
Vilar
je
z
neko
odsotnostjo
duha
poslušal
to
neškodljivo
prerekanje
zakonske
dvojice
.
,
Tako
robato
diha
ljubezen
iz
ljudi
,
ki
so
si
obljubili
vdanost
do
groba
in
ki
se
,
pokoreč
se
vsem
neprijetnostim
življenja
,
oklenejo
tega
,
kar
jim
je
najbliže
,
namreč
neprestane
skrbi
za
svojo
rodbino
,
'
si
je
rekel
,
a
misel
o
svoji
aferi
mu
ni
dala
,
da
bi
se
bil
mogel
popolnoma
poglobiti
v
tujo
srečo
;
vedno
mu
je
moral
uhajati
pogled
po
strani
v
nekaj
neprijetnega
,
kar
je
nenadoma
padlo
nanj
in
se
ne
da
izlahka
odvaliti
.
Hren
je
potrepal
ženo
po
močnih
laseh
,
ki
so
ji
spleteni
v
kiti
,
ovijali
glavo
.
"
Vse
se
zgodi
tako
,
da
bo
prav
,
"
je
rekel
.
"
Nu
–
Minkec
–
nič
ne
reci
,
v
kuhinjo
steci
,
piške
speci
!
"
Vilar
je
začuden
poslušal
osladne
prijateljeve
besede
in
tisti
hip
so
se
prevrnile
njegove
misli
od
neprijetne
afere
k
zakonski
sreči
.
Sladkost
se
mu
je
zasvetila
v
očeh
,
ki
so
zrle
zdaj
na
dvojico
odraslih
,
zdaj
na
dvojico
otrok
.
Ves
pomen
življenja
je
videl
v
takšnih
rodbinskih
odnošajih
.
Ko
je
nekaj
minut
pozneje
sedel
s
Hrenom
v
hladnici
,
se
je
polotil
zadeve
,
ki
ga
je
privedla
v
hišo
.
"
Nekaj
neprijetnega
se
mi
je
prigodilo
te
dni
,
"
je
izpregovoril
in
povesil
oči
.
"
Z
orožniškim
nadporočnikom
Buzdugo
sva
se
razprla
.
Sitnosti
imam
z
njim
.
"
"
Pa
se
zopet
pobotajta
,
"
je
ravnodušno
odvrnil
Hren
ter
segel
po
pipi
.
Tu
je
začel
Vilar
praviti
o
izletu
tuzlanske
gospode
in
kako
sta
si
prišla
z
Buzdugo
tako
navzkriž
,
da
nobena
druga
stvar
ne
more
poravnati
navzkrižja
nego
dvoboj
.
"
Dvoboj
?
"
je
vzkliknil
Hren
,
razširil
oči
in
potegnil
oblak
dima
.
"
Pst
,
tiho
!
O
takšni
aferi
treba
molčati
!
"
je
miril
Vilar
,
držeč
prst
na
ustnicah
.
"
Niti
tvoji
soprogi
ne
smeš
povedati
.
Vse
mora
ostati
tajno
.
"
"
Kaj
mi
mar
takšne
prismojene
afere
!
Toda
ti
si
siromak
,
ti
se
mi
smiliš
.
Še
ogrel
se
nisi
v
Bosni
in
že
moraš
postaviti
svoje
mlado
življenje
v
takšno
nevarnost
.
Oj
,
tu
se
bijejo
pogosto
dvoboji
,
vsak
teden
se
kaj
sliši
!
Vsak
teden
stoji
ta
ali
oni
častnik
z
roko
na
črnem
poveslu
na
čaršiji
in
kaže
svoje
junaštvo
.
Zato
ne
grem
rad
v
častniš
ko
družbo
.
Tam
kar
preže
na
človeka
,
kako
bi
mu
pokazali
svojo
prednost
in
pretežnost
.
Še
tega
treba
,
da
me
pohabijo
.
"
"
Ni
tako
opasno
,
prijatelj
.
"
"
Kaj
?
Naj
mi
kdo
pohabi
desno
roko
,
in
to
je
še
najmanj
,
kar
se
mi
lahko
zgodi
.
Kdo
poskrbi
potem
za
otroke
,
kaj
bi
rekla
moja
Minka
?
O
!
"
"
Nič
se
ne
boj
,
saj
se
ne
boš
dvobojeval
.
Jaz
pa
se
moram
odzvati
,
ker
sem
pozvan
.
Vse
je
sama
formalnost
in
nič
drugega
.
Bajić
je
moj
sekundant
,
a
potrebujem
še
enega
gospoda
.
Zato
sem
prišel
tebe
prosit
,
da
mi
storiš
to
uslugo
.
"
Hren
se
je
začel
gugati
na
sedalu
in
puhati
gostejši
dim.
"
Hmhm
,
"
je
momljal
mimo
cevkinega
ustnika
.
"
Ali
morata
biti
dva
sekundanta
?
"
"
Dveh
treba
,
"
je
rekel
inženir
ter
izvadil
iz
žepa
knjižico
,
ki
uči
dvobojna
pravila
.
"
Glej
,
Vinko
,
tu
notri
stoji
vse
,
kar
treba
vedeti
o
predmetu
.
Sekundanta
sta
samo
priči
,
ki
pazita
na
red
,
da
se
pravilni
dvoboj
ne
prelevi
v
navadno
pretepavanje
.
Nobene
nevarnosti
!
Poglej
noter
!
"
Hren
je
vzel
knjižico
in
jo
odprl
.
Dočim
je
Vilar
vil
svalčico
in
jo
prižgal
,
je
oni
preobračal
liste
ter
tu
in
tam
prebiral
.
Na
neki
strani
je
obstalo
njegovo
pozorno
oko
,
glava
se
je
mahoma
dvignila
.
"
Hu
,
to
so
krvave
bukvice
,
kakoršnih
še
nikdar
nisem
imel
v
rokah
,
"
je
govoril
kimajoč
v
knjižico
.
"
Tudi
sekundanti
pridejo
v
nevarnost
.
Tu
stoji
pisano
in
še
rdeče
je
podčrtano
,
da
morajo
s
tveganjem
lastnega
življenja
preprečiti
strel
,
ko
bi
eden
nasprotnikov
meril
ali
predolgo
meril
.
"
"
Kdaj
se
pripeti
kaj
takšnega
?
"
"
Zapisano
je
,
torej
se
zgodi
,
"
je
odločil
Hren
,
zmajal
z
ramo
in
položil
knjižico
na
mizo
.
Tedaj
je
pristopila
gospodinja
z
litrom
vina
in
namiznim
prtom
.
"
Kakšna
je
tista
drobna
knjiga
?
"
je
pozvedovala
,
sledec
z
očmi
za
knjižico
,
ki
jo
je
pobral
gospodar
,
da
ne
bi
prišla
soprogi
v
roko
.
"
Pa
niso
Gregorčičeve
pesmi
?
"
"
O
,
to
so
zelo
krvave
pesmi
.
Ni
zate
,
Minkec
,
"
se
je
nasmehnil
soprog
in
pritisnil
knjižico
k
prsim
.
"
Morda
je
kakšen
razbojniški
roman
ali
pa
kakšno
drugo
cunjarsko
blago
.
"
"
Same
pogrebne
smrtne
pesmi
se
nahajajo
tu
notri
.
Kadar
visi
človeku
življenje
le
še
na
sami
nitki
,
pa
pogleda
sem
.
Ti
bi
omedlela
,
da
to
čitaš
.
Te
pesmice
uče
,
kako
človek
najlaže
zdrkne
v
grob
.
O
samih
pobojih
govore
.
"
"
Ti
se
norčuj
z
našo
postrežnico
!
"
"
Vidiš
,
zadovolji
svojo
radovednost
,
če
moreš
,
"
je
rekel
soprog
in
potegnil
z
odprto
knjižico
preko
ženinega
nosa
.
Takrat
je
pod
mizo
začutil
sunek
v
svojo
nogo
.
Zresnil
je
obraz
in
rekel
:
"
Te
tajnosti
niso
za
bitja
nežnih
živcev
,
to
je
samo
za
nas
junaške
muštacarje
.
Le
idi
,
Minkec
!
Pri
ognjišču
je
tvoje
delo
.
"
"
Skrb
me
je
tvoje
knjižice
.
Preden
posije
jutranje
solnce
,
bom
že
vedela
za
njeno
vsebino
,
"
je
rekla
gospa
,
malo
uzaljena
,
ter
se
obrnila
k
odhodu
.
"
V
kuhinjo
teci
,
piške
peci
–
Minkec
!
"
je
s
sladkim
glasom
klical
zanjo
,
vesel
,
da
ve
za
tajnost
,
ki
ženi
ne
bo
dala
miru
ves
večer
in
vso
noč
.
"
Nu
,
Vinko
,
odloči
se
,
naredi
mi
to
uslugo
!
"
je
poprosil
Vilar
.
"
Ljubi
prijatelj
,
karkoli
storim
zate
,
samo
tega
ne
zahtevaj
,
"
je
odgovoril
Hren
in
odprl
knjižico
.
"
Glej
,
tu
na
šesti
strani
je
napisano
,
da
stoji
dvoboj
izven
zakona
,
torej
po
zakonih
ni
dovoljen
.
In
kar
ni
zakonito
,
tega
se
ne
morem
udeležiti
.
"
"
Javno
mnenje
ga
opravičuje
.
"
"
Kaj
javno
mnenje
?
Vedno
se
dobi
kdo
,
ki
stopi
izven
javnega
mnenja
,
v
tem
slučaju
je
to
sodnik
z
zakonikom
v
roki
.
Oprosti
in
uvažuj
moje
razloge
!
Glej
,
s
silnimi
verigami
sem
privezan
,
tako
da
se
ganiti
ne
morem
.
Prva
veriga
je
moja
ljuba
žena
,
druga
moj
sin
Mirko
,
tretja
Stanko
,
četrta
Miška
,
peta
–
no
saj
veš
.
Vse
to
in
jaz
sam
sem
zavisen
od
plače
,
ki
jo
dobivam
v
konaku
.
O
,
ko
bi
imel
tvoje
znanje
in
bi
me
čakalo
širom
sveta
vse
polno
služb
in
bi
se
mogel
otresti
konaka
,
kako
rad
bi
šel
s
teboj
gledat
,
kako
zakolješ
Buzdugo
ali
pa
on
pihne
vate
svinčenko
.
Vidva
se
lahko
zabavata
in
šopirita
z
junaštvom
,
ker
za
nobenim
ne
zajoka
žena
,
ne
postradajo
otroci
;
Buzdugo
urno
nadomesti
drug
orožnik
z
ledenim
srcem
,
močno
pestjo
,
še
večji
sledni
pes
,
in
na
tvoje
mesto
hitro
pride
drug
inženir
,
da
nam
zgradi
most
preko
Jale
.
V
meni
bi
bilo
dosti
junaškega
smisla
za
čast
in
slavo
,
za
narod
in
domovino
,
toda
ako
strmoglavim
v
nesrečo
,
kdo
potem
poskrbi
za
moje
otroke
?
A
?
Povej
!
Ti
se
smeješ
in
si
misliš
:
Filister
!
A
jaz
ne
morem
ravnati
drugače
.
Kar
je
za
častnika
,
ni
za
ubogega
oženjenega
pisarja
.
Na
,
spravi
to
krvavo
knjižico
!
"
"
No
,
dobro
,
prijatelj
!
Tvoji
razlogi
so
tehtni
in
več
ti
nočem
prigovarjati
.
"
"
Sekundantov
dobiš
,
kolikor
hočeš
.
Idi
z
menoj
v
kazino
!
"
"
Ne
grem
,
danes
ne
morem
.
S
komer
se
bijem
,
z
onim
vina
ne
pijem
.
"
Po
kratkem
premolku
sta
se
pogovorila
o
drugih
nevznemirljivih
stvareh
.
Pomenek
jima
ni
tekel
gladko
;
oba
je
težilo
neko
breme
na
duši
.
Preden
se
je
začelo
mračiti
,
ju
je
poklicala
gospodinja
v
sobo
.
Pri
večerji
je
največ
govoril
Hren
.
Zavedal
se
je
,
da
se
je
prebojazljivo
vedel
,
ker
ni
ugodil
prijateljevi
prošnji
.
Zagladiti
je
hotel
neprijetni
vtisk
in
inženirjevo
misel
napeljati
na
drug
predmet
.
Ves
rdeč
v
obraz
je
hitel
obirati
piško
ter
jo
oslajati
s
čežano
od
bosenskih
češpelj
,
poleg
pa
dražiti
soprogo
z
zbadljivo
besedo
;
no
ta
je
umela
spretno
odbijati
njegove
šale
.
To
govoričenje
je
bilo
povsem
